GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי אברהמי: אין ויכוח על הביטחון.
דוד אזולאי: הקוד הוא נושא הביטחון, כשאומרים לך את הקוד הזה אז אתה אומר בסדר.
דוד אזולאי: אנחנו דורשים לפתוח עוד שני נתיבים.
דוד אזולאי: הנושא המתבקש על ידי חברי הכנסת לתת לנו את סכום העלויות, כמה עולה לפתוח כל נתיב למשך עוד שש שעות ביממה, שלוש שעות בבוקר ושלוש שעות בצהריים.
דוד אזולאי: מהי העלות לפתיחת כל נתיב.
דוד אזולאי: אבקש ממך, היות והשר לביטחון פנים כותב לי במכתבו "פנייתך אל סגן מפקד מחוז ירושלים מיום 21 בדצמבר 2011 הועברה לעיוני.
דוד אזולאי: למען הסדר הטוב על מנת לקבל התייחסות זרועות המשרד, אודה להבהרות לבקשות באמצעות לשכתי".
דוד אזולאי: אני מתנצל, חטאתי, פשעתי שפניתי ישירות לאיש שישב כאן בדיון ובקשנו את הנתונים, להבא אני אפנה נכון.
דוד אזולאי: אבקש ממך כדי שהתיק הזה לא ייפול עליך, אתה נמצא כאן בדיון, זו בקשתם של חברי הכנסת, אנא ממך תעביר את הנתונים הללו בהקדם למשרד לביטחון פנים, כי אנחנו עוד היום או מחר בבוקר נפנה אליהם ונדרוש לקבל את הנתון הזה.
ישראל אפריאט: אני רוצה להתייחס פעם אחת למחסומים.
ישראל אפריאט: אני גם המפקח על התעבורה ביהודה ושומרון.
ישראל אפריאט: אני יכול לומר שמה שנעשה השנה ביהודה ושומרון - עשינו מה שצריך והשיטה הייתה לראות בפריזמה אזרחית.
ישראל אפריאט: לדעתי הבעיה שעל המחסומים מסתכלים בפריזמה צבאית למרות שהם נמצאים על כביש שהוא חלק תחבורה.
ישראל אפריאט: לבדוק כמה זה עולה זה חלקי.
ישראל אפריאט: אם אנחנו נבדוק מהי עלות לבנאדם שעומד רבע שעה כפול כל האנשים שעומדים במחסום, כמה דלק האנשים מבזבזים במקום לרכוש.
ישראל אפריאט: פעם שנייה, כמה זמן הבנאדם איחר לעבודה ובמקום לייצר למדינה הוא עומד, כלומר המדינה מפסידה כסף בבדיקות בתחום הכבישים, תחום שאני מכיר, כי זה התהליך שעושים מבחינת הכדאיות.
ישראל אפריאט: אין ספק שהעלות שתתקבל היא שולית.
ישראל אפריאט: לכן אני מציע לבדוק פעם אחת גם את נושא המחסומים בהיבט הרווח של המדינה מעצם העובדה שהיא שמה או פותחת עוד מעבר ובמעבר הזה יעברו למשל מאה חמישים.
ישראל אפריאט: סדר גדול של מעבר של כביש שאתה פותח, אם אני לוקח קורלציה לאיזה מחסום שעשניו עליו מודל, מאה וחמישים שעוברים ביום שווים לעשרה מיליון שקל חיסכון.
דוד אזולאי: אדוני, הנתון הכי חשוב מעבר לכל מה שאמרת, אסור לנו לשכוח ולו לרגע שזאת הכניסה לבירת ישראל.
דוד אזולאי: זה הנתון הכי חשוב.
ישראל אפריאט: בדיוק.
ישראל אפריאט: זה יפגע בכלכלה של מדינת ישראל, אם לא ישתמשו בדבר הזה בפריזמה אזרחית-כלכלית.
דוד אזולאי: לא הייתי לוקח את כל המשתנים, אלו נתונים חשובים ולא הייתי מקל ראש בהם.
דוד אזולאי: הנושא היותר חשוב מבחינתו זו איך רואים את אחת הכניסות הראשיות לבירת מדינת ישראל.
דוד אזולאי: מזה אסור להתעלם.
דוד אזולאי: אנחנו לא יכולים לעמוד כאן כעניים בפתח ולבקש עוד פתיחת נתיב בשעות מסוימות.
דוד אזולאי: לדעתי מן הראוי היה אפילו לפתוח את כל הנתיבים במשך כל שעות היום, כך נאה וכך יאה לבירת מדינת ישראל.
דוד אזולאי: אבל זה לא המצב.
דוד אזולאי: אנחנו מבקשים כרגע את הנתון הזה, תוך שבוע שבועיים לקבלו כדי שנוכל להתקדם.
דוד אזולאי: רבותיי, אני מודה לכם, אני מבקש לסכם.
בצלאל גלינסקי: אנחנו מוזמנים ויש לנו מה לומר.
בצלאל גלינסקי: היה כאן דיון מאוד מעניין - - -
דוד אזולאי: בבקשה בקצרה.
בצלאל גלינסקי: תודה.
בצלאל גלינסקי: ראשית אני רוצה לדבר על נושא הכביש, אני לא יודע מהו התקן, אבל חרשו את הכביש ואת המחסום עצמו בכל ששת הנתיבים יש ארבע חרישות מאוד עמוקות.
בצלאל גלינסקי: במכבים יש רק שלוש ובערך חצי מהגבוה כך שיש בלאי מאוד מאוד גבוה לכלי רכב.
בצלאל גלינסקי: אני ממליץ לוועדה אולי לפתוח מוסך מיד אחרי המחסום לתיקון כל כלי הרכב.
בצלאל גלינסקי: אני לא אומר את זה בצחוק, זה יהיה עסק מצליח כי יש שם ארבע חרישות מאוד מאוד עמוקות בכביש.
בצלאל גלינסקי: אני לא יודע מה התקן לחרישות, מהו הגובה המותר.
בצלאל גלינסקי: במחסום ממול במכבים זה רבע מהגובה ורק שלוש ולא ארבע.
קריאה: נעמיק את החרישות במכבים.
בצלאל גלינסקי: לא, אתם יכולים לתקן.
בצלאל גלינסקי: אני רציתי להעיר כאן לראש המועצה בנושא של פתיחת אגן איילות, אני מאוד מודה לראש המועצה רואים שיש לו כוח ביד וברוך ה' זה נפתח.
בצלאל גלינסקי: אנחנו רואים שאין צבא והמאבטחים של גבעת זאב עושים במקום ורק לתושבים.
בצלאל גלינסקי: אני רוצה לשאול למה זה רק מהשעה 07:00 עד 19:00?
בצלאל גלינסקי: כל הפתיחות האחרות של גבעת זאב הן 24 שעות, זה אותו מאבטח שעומד בכל חמש-שש כניסות של גבעת זאב במשך כל היום.
בצלאל גלינסקי: באגן איילות זה רק משעה 07:00 עד 19:00.
בצלאל גלינסקי: אני חושב שאגן איילות משלמים סכום נוסף בנוסף לארונה לביטחון.
בצלאל גלינסקי: אני לא חושב שמגיע להם פחות מאשר תושבי גבעת זאב להם הפתיחה היא במשך כל היממה עם מאבטח בפתח.
יוסי אברהמי: אין ספק.
יוסי אברהמי: גבעת זאת, זה דבר שהוא בלתי נתפס מבחינת כניסות.
יוסי אברהמי: בכל עיר נורמאלית במדינה עם מאות אלפי תושבים יש שתי כניסות.
יוסי אברהמי: כניסה ויציאה.
יוסי אברהמי: במעלה אדומים יש כניסה ראשית ויציאה.
יוסי אברהמי: בגבעת זאב יש שמונה כניסות וזו הכניסה התשיעית.
יוסי אברהמי: מבחינת זה עול תקציבי, המועצה קורסת.
יוסי אברהמי: אני לא מסוגל לעמוד בעניין הזה.
יוסי אברהמי: פשוט מאוד.
בצלאל גלינסקי: יש תקציב בטחון, שכל תושב משלם עוד 56 שקל.
בצלאל גלינסקי: רק מאגן איילות זה תקציב של כ- 16 אלף שקל.
בצלאל גלינסקי: אני לא חושב שעם סכום של 16 אלף שקל לא ניתן להחזיק מאבטח 24 שעות ביממה.
בצלאל גלינסקי: אני לא חושב שזה כזה קשה.
אורי מקלב: שאלה שהתייחסנו אליה קודם במכבים.
אורי מקלב: אנחנו נתקלים במחסום עופר, עופר הינדי אתה אחראי לא רק על מחסום עופר אלא אתה אחראי על המרחב כולו.
אורי מקלב: על מכבים לא רצינו לעשות ישיבה מיוחדת אבל אנחנו יודעים שיש צוואר בקבוק למשך לא מעט שעות במיוחד בשעות העומס ובעיקר אחר הצהריים.
אורי מקלב: במחסום מכבים באופן מובנה שרק שלושה נתיבים, אבל נדיר לראות - - -
עופר הינדי: בדרך כלל, לא פתוחים כולם.
אורי מקלב: אני לא נתקלתי בשלושה.
אורי מקלב: יש משמעות לכך שרק שני נתיבים, יש עומסים גדולים מאוד.
אורי מקלב: אם אתה צריך לנסוע מחוץ לעיר אתה צריך לקחת מרווח זמן הרבה יותר ארוך, אתה לא יודע כמה זמן תתקע במחסום מכבים.
אורי מקלב: מהן התכניות?
עופר הינדי: לגבי מעבר מכבים אני אומר, ראשית מעבר מכבים במתכונת שלו בנוי משנת 2004 פחות או יותר.
עופר הינדי: התנועה ממעבר מכבים, מירושלים לשפלה היא גדולה בכ- 2,000 כלי רכב מאשר מהשפלה לירושלים.
עופר הינדי: בנינו את מעבר עופר עם שישה נתיבים כי זה השער לירושלים.
דוד אזולאי: עם שישה נתיבים, אבל - - -
עופר הינדי: האויב של הטוב מאוד זה המצוין.
עופר הינדי: התחלנו עם פתיחת אגן איילות, כאן הדיון הפך לכבישים, זה בסדר וזה טבעו של עולם.
עופר הינדי: במעבר מכבים, מהכרות שלי שהיא הכרות לא קטנה, אני נוסע בכביש הזה בין ארבע לחמש פעמים ביום בכל השעות, כולל מבדקים ומבחנים שאני עושה וגם שיחות עם המג"ד האחראי.
עופר הינדי: זמן ההמתנה הממוצע בשעות הלחץ הוא בערך בין 12 ל- 16 דקות – בדוק.
עופר הינדי: בין 12 ל- 16 דקות וזה בשעות הלחץ.
עופר הינדי: יכול להיות שזה המון, כל אחד בעולם שלו.
עופר הינדי: אני רוצה לומר שעל מנת להקל וגם לאור הפנייה של חבר הכנסת אורי מקלב אלינו, בשבוע שעבר שדרגנו קצת את המחסום.
עופר הינדי: בנינו מפרצונים, כלומר אם את הרכב שאנחנו בודקים עד היום לא הייתה לנו יכולת להסיט ימינה או שמאלה, היום כדי לאפשר את רצף התנועה בנינו מפרצונים כבר בשבוע שעבר - - -
יעקב כץ: מה קורה בשעות הלחץ, כשאתה אומר 12 עד 16 דקות?
עופר הינדי: שעות הלחץ, בגדול, בין השעות 06:00 עד 09:00, ואחרי צהריים, פלוס מינוס, משעה 14:00 עד 17:00, אלו השעות שאנחנו מכירים.
יצחק הנאו: אז למה לא לתגבר לשלושה נתיבים?
עופר הינדי: יש שלושה נתיבים, לא הייתה פעם אחת שבשעות הלחץ הם לא היו פתוחים.
עופר הינדי: נכון, במהלך היום פועלים שני נתיבים, כי אין צורך ליותר.
יצחק הנאו: זה לא נכון.
עופר הינדי: לא נכון לשיטתך.
עופר הינדי: אם את הדברים שלי אתה רוצה לסתור ולומר לא נכון, תביא אותם בצורה בדוקה, מאומתת.
עופר הינדי: על כל דבר אני מוכן להזמין את כל אחד - - -
יצחק הנאו: סליחה, אני נותן מחמאות למחסום עופר, שבאמת השתנה מהקצה לקצה מיום שזה פתוח בשלושה נתיבים, וכשזה ארבעה נתיבים זה בכלל חלום.
יצחק הנאו: במחסום מכבים, בשעות הלחץ, אני נתקע שם ולא כל שלושת הנתיבים פתוחים ואני נוסע שם - - -
עופר הינדי: לא מכיר דבר כזה, תרשום את הטלפון שלי ובשעות הלחץ כשיש לך פקק תתקשר אלי.
עופר הינדי: לראש המועצה שלך יש את הטלפון שלי - - -
יצחק הנאו: אתה תקבל ממני דיווח כמעט על בסיס יומיומי.
עופר הינדי: אני מתחייב כאן בשם צה"ל ופיקוד המרכז שבשעות הלחץ שלושה נתיבים פתוחים.
יעקב כץ: אני יכול להעיד, אני נוסע הרבה על כביש 443, בציר מכבים אני כמעט אף פעם לא נתקלתי בהמתנה.
דוד אזולאי: רבותיי, אני מציע שכדי שהויכוח הזה לא יישאר פתוח, יש כאן ויכוח ואני נוטה להאמין לכולם.
דוד אזולאי: אני מציע לך, אולי זה לא תפקידך, אבל כאזרח טוב שרוצה לייעל, עד רבה תעדכן אותנו.
דוד אזולאי: אתה יודע שאתה אפילו יכול להעביר לוועדה נתונים שבועיים ונרשום, כך שבדיון הבא נוכל להציג את הנתונים האלה בפני החברים ונבקש את ההתייחסות שלהם.
דוד אזולאי: לפני שאני נועל את הדיון, אני רוצה לסכם שני דברים.
דוד אזולאי: אדוני ראש המועצה מר יוסי אברהמי, אבקשך לדווח לוועדה עד לתחילת חודש מאי בנוגע לפתיחת הציר מהישוב שלך לכביש 443.
דוד אזולאי: בהתאם לעדכון שלך נחליט מתי לקיים את הדיון בוועדה.
דוד אזולאי: אני מניח שאנשי משרד התחבורה יעמדו לרשותך בעניין הזה.
דוד אזולאי: בכך אנחנו נוריד את ההמתנה של חצי שנה.
דוד אזולאי: אנחנו נמתין לעדכון על ההתקדמות שלך.
דוד אזולאי: את הנושא השני אני מפנה לסגן מפקד המחוז.
דוד אזולאי: אני אבקש ממך להעביר לנו נתונים מדויקים על פתיחת הציר בשש שעות ביום, שעות שהן שעות הלחץ, שלוש שעות בבוקר ושלוש שעות אחר הצהריים.
דוד אזולאי: מהן העלויות לתוספת כוח אדם.
דוד אזולאי: אבקשך להעביר לנו את הנתון.
דוד אזולאי: אני אעביר אותם לחברי הוועדה ואנחנו נפעל שאם יש דרישה לתוספת תקציבית נמצא את הדרך לעשות את זה ובלבד שהגישה לבירת ישראל תהייה גישה מהירה, יעילה ונוחה.
דוד אזולאי: צהרים טובים, אני פותח את ישיבת הועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: הנושא העומד על סדר היום, פניות ציבור ונוהל בדיקת תלונות במשרד התחבורה.
דוד אזולאי: לפני שאני אתייחס לנושא, אבקש את אסף וינינגר, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, להביא בפנינו איזושהי סקירה שהוא עשה.
אסף וינינגר: פנינו למשרד התחבורה וקיבלנו מהם את הנתונים.
אסף וינינגר: מאחר ומדובר בנושא מאד מורכב, הליך נוהל בדיקת התלונות במשרד התחבורה,הוא די מורכב וסבוך, אני אנסה לפשט ולהסביר אותו.
אסף וינינגר: אני לא מתייחס לבקרה היזומה שהמשרד מבצע באמצעות חברת "ריבה", ששם יש מאה בקרים שעוברים באוטובוסים, מבצעים בקרות פתע באוטובוסים וקונסים שם בהליך לחוד.
אסף וינינגר: "ריבה" זו חברה שעובדת עם משרד התחבורה, היא שעושה את הבקרות היזומות עבור משרד התחבורה בהתאם להסכמי הרשיונות בין המפעילים לבין משרד התחבורה.
אסף וינינגר: שם קונסים את המפעילים, בסכומים בקנסות של 1,000-2,500 שקלים בהתאם לחריגות.
אסף וינינגר: מבחינת הטיפול בתלונות במשרד התחבורה, אנחנו יודעים שיש חלוקה פנימית במשרד בין פניות ותלונות.
אסף וינינגר: פניה היא בקשה לשירות, מידע או סיוע ותלונה היא משהו שמגלם איזושהי שביעות רצון משירות שניתן.
אסף וינינגר: אנחנו יודעים שבשנת 2011 היו כ-3,200 פניות ותלונות שהגיעו למשרד התחבורה שזה מגלם עלייה של כ-40% לעומת שנת 2010 ועלייה של 55% לעומת שנת 2009.
שלומית אבינח: באיזה נושאים?
אסף וינינגר: כלל הפניות והתלונות שהגיעו למשרד התחבורה, אלה הנתונים שאנחנו קיבלנו משרונה קרסגי.
אסף וינינגר: צריך לזכור, שעל כל תלונה יכולות להיות רבות אחרות של אנשים שלא הגישו תלונה כך שזה לא הכרח שהמספרים האלה מייצגים שביעות רצון של הציבור בענין הזה.
אסף וינינגר: ניסינו את הנתון הזה של מספר התלונות והפניות בתחום התחבורה הציבורית בהתפלגות לפי פניות ותלונות אבל זה לא התאפשר.
אסף וינינגר: מה שאנחנו יודעים הוא שבכל הנוגע לתלונות יש חלוקה נוספת בין תלונות שמטופלות בהליך שמוגדר מינהלתי לבין תלונות שמטופלות בהליך חקירתי שההליך החקירתי הוא הדומיננטי מבין השניים ואליו מועברות רוב התלונות.
אסף וינינגר: ההליך החקירתי מתבצע במקרים שבהם לאחר הבירור הראשוני עולה שיש חריגה מהותית מתנאי השירות שנקבעו למפעיל ומה שאנחנו יודעים זה שבשנת 2011 כ-1,700 תלונות הועברו להליך חקירתי לעומת 1,850 בשנת 2010 ו-1,300 ב-2009.
אסף וינינגר: לגבי משך הטיפול בתלונות האלו, אנחנו יודעים שהטיפול במסגרת הליך חקירתי הוא טיפול מאד מאד ממושך היות ומדובר בחקירה פלילית שמצריכה בירור וזימון של העדים, של הנהג במקרה שצריך ושל המתלונן, אז בשנת 2011 מדובר היה ב-178 ימים בממוצע.
אסף וינינגר: לאחר שמוגש ערעור במסגרת ההליך החקירתי, חלק מן התלונות מועבר ליחידת התביעות במשרד התחבורה, לצורך בחינת השאלה האם אפשר להגיש כתב אישום בעקבותיהן אז בשנת 2011, בתחום האוטובוסים לדוגמה הועברו 807 תלונות ליחידת התביעות מתוכן, ב- 10% מן המקרים הוגש גם כתב אישום לאחר מכן.
דוד אזולאי: למה רק 10% אחוז?
אסף וינינגר: אנחנו יכולים לראות שב 243 מקרים שמהווים רבע מן התלונות אנשים לא הגיעו להעיד ואז התבצעה סקירה אוטומטית, אז יכול להיות שזה מגלם חלק עיקרי מן הסיבה לשאלה למה במקרים רבים לא הוגשו כתבי אישום בסופו של דבר.
אסף וינינגר: ייתכן גם שבחלק מן המקרים לא נמצאו ראיות ולכן הוא לא בא לכדי הגשת כתב אישום.
אסף וינינגר: מתוך המקרים שבהם הגוש כתב אישום, מתוך אותם 10% שהם 82 מקרים, רק ב-3% התקבל בסופו של דבר התקבל פסק דין על ידי בית משפט.
אסף וינינגר: זאת אומרת שאנחנו רואים שמדובר בהליך שהוא מאד מאד מסורבל, מאד מורכב, ואפשר לומר שהוא לא ממש מעודד את האזרחים להתלונן, שהם מחפשים את הסעד בצורה מהירה ואילו פה הם נכנסים להליך שהוא מאד ממושך, שלא בהכרח התכוונו אליו.
אסף וינינגר: מעבר להליך החקירתי, אנחנו יודעים שיש גם הליך מנהלי שנכנס די לאחרונה.
אסף וינינגר: בהשוואה לדיון הקודם שהיה בוועדה, יש איזשהו שינוי כי בדיון הקודם טען משרד התחבורה שאין אפשרות להטיל סנקציות במסגרת הליך מנהלי, ומה שנאמר לנו בתשובה שקיבלנו הוא שהחל מדצמבר 2011 החלה לפעול ועדת אכיפה במשרד התחבורה שבמסגרתה מטופלות תלונות במסגרת הליך מנהלתי, ומושתים גם קנסות על המפעילים, גם בגובה של 1,000-2,5000 שקלים וזה הם עושים את זה באמצעות אותו נוהל שקיים עם חברת "ריבה", עם הבקרה היזומה.
אסף וינינגר: אנחנו יודעים, שבדצמבר 2011 טופלו כ-90 תלונות במסגרת הועדה הזו ובינואר 2012 120 תלונות כאשר הטיפול במסגרת ההליך הזה אורך כ-30 יום בממוצע.
אסף וינינגר: ממה שאנחנו הבנו ממשרד התחבורה הכוונה שלהם היא להרחיב כמה שיותר את הטיפול במסגרת ההליך המנהלי הזה שהוא מזורז יותר ועושים בו את הבירור בצורה יותר מהירה ותכליתית, ופחות ופחות לטפל במסגרת ההליך החקירתי שכמור הוא מאד מסורבל ומורכב.
סלעית קולר: זו מגמה כלל ארצית בשירותים של משרדי הממשלה.
סלעית קולר: גם משרד התמ"ת הוא בכיוון הזה.
דוד אזולאי: אנחנו נשפוט, לפי הנתונים שיש בידינו.
דוד אזולאי: מתברר של כל הדבר הזה הוא לא ישים בגלל שאם נסתכל בדברים שיש פה, חלק גדול לא הגיע לכלל פסק דין, במקרה שהתחילו הליך המשפטי אז אחד הצדדים לא הופיע.
סלעית קולר: אני מכירה את התחומים ובכל משרדי הממשלה יש איזושהי נטיה לכיוון של הליכים מנהליים כאלה כי זה יותר יעיל במובן הזה שאנשים מתלוננים, תוך כמה זמן מבררים את זה, לא צריך להעביר את זה להליך פלילי, לבדוק הוכחות, לעשות איזשהו משהו שיהיה מעבר לספק סביר כדי להגיש ולכן יש מעבר כזה, מבחינת האזרחים הוא יותר טוב.
דוד אזולאי: הוא יותר יעיל?
סלעית קולר: בהנחה שעובדים נכון, אז כן, עושה רושם מן הנתונים שהם לומדים.
סלעית קולר: לא בדקתי את התהליך אצלם.
סלעית קולר: הוא אמור להיות יעיל, אם אומרים 30 יום לעומת תלונה - ותשאל את מר הנאו כמה זמן לוקח לברר את ההליך שלו שהיא בהליך אחר.
אסף וינינגר: הקנס יותר גבוה.
סלעית קולר: אמנם לא באתי להגן על משרד התחבורה, אבל ברמת העקרון, כשמקבלים הרבה קנסות קטנים אז בסופו של דבר זה משתנה.
דוד אזולאי: עצם העובדה, שמישהו מקבל קנס קטן אומר שמישהו מתייחס לדברים ואז אותם אנשים שלא התייחסו כיאות לומדים וזה עדיף מן התהליך הארוך והמתמשך.
אסף וינינגר: אגב, הקנס עובר למשרד התחבורה, הוא לא פיצוי לאזרח שהתלונן, זה לא קיים.
דרור גנון: לא אמור להיות לאזרח.
סלעית קולר: בבית משפט יש לך גם את האופציה הזו.
דרור גנון: רק במקרים חריגים ביותר מפצים עבור יום עבודה או נזק שנגרם כתוצאה מהגעה אבל רוב - - -
אסף וינינגר: גם בלי קשר.
דרור גנון: היו כמה אי דיוקים בסקירה הזו.
דוד אזולאי: אני רוצה לאפשר למנהלת הועדה, שלומית, בבקשה.
שלומית אבינח: מאז הישיבה הקודמת, שהיתה ב 23 בפברואר 2011, גם יושב ראש הועדה הקודם כתב מכתב לשר, המכתב לא נענה, מבחינתי, אני עובדת עם כל משרדי הממשלה ואני בדרך כלל נוהגת לפנות ללשכת מנכ"ל.
שלומית אבינח: משרד התחבורה הוא חריג, לא נתקלתי בכזו התנהלות.
שלומית אבינח: קודם כל לשכת מנכ"ל, שרה, ממשרד מנכ"ל, עונה לי הענין כבר עבר לאיקס או לוויי, זהו, בזה זה מסתיים.
שלומית אבינח: לי אין אפשרות לדעת נענה, אם האדם נענה או לא נענה, דיברנו גם כן בטלפון, וביקשתי שגם אם האדם נענה ישירות להעביר העתק לוועדה.
שלומית אבינח: זה לא נעשה.
שלומית אבינח: משרד הרישוי, חידוש רשיונות, חצי שנה עם תזכורות, אנחנו מתקשרים, שולחים, לא עונים, פנייה לחנן אהרון חצי שנה אחרי תזכורות לא ענה.
שלומית אבינח: גם "לא" וגם "כן" הם תשובה, לא יכול להיות שמשרד התחבורה, גם בלשכת מנכ"ל, האחריות של לשכת מנכ"ל לתת מענה לאזרח ולוועדה, זה לא נעשה, זה לא מתבצע.
דוד אזולאי: יכול להיות, שאתם עונים לאזרח אבל אם הועדה לא קיבלה עותק מאותה התשובה אז מבחינתנו זה רשום כאי מענה, לא קיבלנו מענה וחבל.
שלומית אבינח: לפני חודש היתה ישיבה על ה"רב קו", הועברו שלושים פניות שהעליתי במערכת, בשקית, למר אלבז שהיה בישיבה.
שלומית אבינח: ביקשנו מענה פרטני.
שלומית אבינח: לא הגיעה אף תשובה כבר חודש, בדברים אקוטים של תחנה, לא עלויות כספיות אלא מדיניות וולא הגיעה אף תשובה.
שלומית אבינח: גם "סיטי פס" שרק אתמול הגיעו ממנה תשובות אחרי שעבר חודש.
שלומית אבינח: מדובר פה קנסות, מדובר פה במדיניות, היה דיון, היו המלצות, מבחינתי, מבחינת ההתנהלות, איך שאני רואה את הדברים, לא יושמו ההמלצות.
דוד אזולאי: משרד התחבורה, לתשומת לבכם, צריך לשקול אולי לשנות את הנהלים האלה.
דוד אזולאי: קודם כל מי שלא מופיע, מגיש תלונה ולא מופיע, שתהיה איזושהי סנקציה או לחלופין, אדם מפסיד יום עבודה שלו, בא למסור עדות, יכול להיות שצריך לתגמל אותו.
דרור גנון: אין לי אפשרות לתגמל אותו, אני לא יכול לתגמל.
דוד אזולאי: יש לך את ההכנסה מן הקנסות.
דרור גנון: ההכנסה לא נכנסת אלינו, היא נכנסת למדינת ישראל.
דרור גנון: זה נכנס לאוצר, אני לא מקבל, אני לא רואה את הכסף בחזרה אלי.
שלומית אבינח: היתה המלצה אופרטיבית, הרי משרד התחבורה מעסיק את חברת "ריבה" שעושה בקרה יזומה, אם מגיעה תלונה הוא אמור לבדוק באופן מיידי.
שלומית אבינח: היתה המלצה ולא קיבלנו התייחסות אליה, שאם נכח פקח של "ריבה" באותה הנסיעה שעליה יש תלונה, מבחינת הכוונה לייעל ולזרז, לנהוג כאילו התלונה הוגשה על ידי "ריבה" ולא על ידי האזרח ואז למנוע את כל ההליך של זימון לחקירה.
שלומית אבינח: פה לא התקבלה תשובה.
דרור גנון: חברת "ריבה", היא חברה פרטית שמפעילה בקרים.
דוד אזולאי: למה אי אפשר לתגמל אזרח יום עבודה.
דוד אזולאי: הוא ניזוק פעמיים.
דוד אזולאי: פעם אחת על עצם נושא התלונה שהוא הגיש ופעם שניה שהוא הופיע ואף אחד לא מתגמל אותו.
דוד אזולאי: הרי אם הוא צריך לבוא שוב אז הוא אומר:
דוד אזולאי: בשביל מה אני בא?
דוד אזולאי: כבר לא צריך לבוא.
דוד אזולאי: צריך למצוא את המקור ולדעתי המקור הוא הקנסות, גם משרד האוצר צריך להבין את זה שחלק מן הכסף שנכנס, אפשר מתוכו לתגמל את אותם האנשים שבאים לעשות אזרחות טובה, הרי הם יכלו לעבור לסדר היום כאילו לא קרה דבר.
דרור גנון: ענין של תגמול של מתלוננים במסגרת הזמנה למתן עדות, לא מכיר תקדים שקיים במקום אחר.
דוד אזולאי: בבתי המשפט קיים תגמול - - -
דרור גנון: בתי משפט זה ענין אחר, כי יש צד אחר שמשלם את זה בדרך כלל.
דרור גנון: אני גם לא יודע לקבוע את גובה התגמול עבור יום עבודה.
דוד אזולאי: אתה מדבר על גמול עבור יום עבודה, החזר הוצאות נסיעה, האיש בא, לך תדע מאיפה הוא בא אבל אני חושב - - -
דרור גנון: אני לא יודע, אני אשאל ברמה המשפטית והעניינית איך לעשות את זה כי אני - - -
שלומית אבינח: אני מבחינתי פונה אל המתאמת שלכם והיא שולחת את האנשים.
שלומית אבינח: יש פה מדיניות שהיא נמשכת שנה וחצי וכלום לא השתנה, הנה, יש לי שתי דוגמאות של תשובות שאני מחזיקה.
יצחק גולדשמיד: פונים ומתלוננים שהיו עד היום והגיעו לבתי משפט וגם מתלוננים שלא הגיעו לבתי משפט בתיקים שנסגרו היו מקבלים פיצויים, הרבה פעמים, 250 שקל, 300 שקל.
דוד אזולאי: ממי?
יצחק גולדשמיד: מחברת התחבורה.
דרור גנון: זה משהו אחר, הוא פנה לחברת תחבורה, הוא קיבל מחברת תחבורה.
יצחק גולדשמיד: לא, הוא פנה למשרד התחבורה ומשרד התחבורה פנה לבית המשפט.
יצחק גולדשמיד: היה דיון והוא לא היה, היה דיון, זה היה בהסדר, באישור בית משפט/
דרור גנון: בסדר אבל זה כבר בהליך בבית משפט.
יצחק גולדשמיד: אבל זה לא החזר הוצאות’ על זה שמישהו הגיע לבית משפט.
דרור גנון: בסדר אבל זה כבר ענין אחר.
דרור גנון: האזרח לא חייב לבוא לבית משפט כי המדינה מייצגת אתו אבל ברגע שאתה מגיש תביעה נגד המפעיל, ואני מדבר על מתן עדות בחקירה בשלב הראשוני ואילו אתה מדבר על סוף התהליך, אלה שני דברים שונים.
דרור גנון: יש פה שני מרכיבים שצריך להתייחס אליהם.
דרור גנון: קודם כל, מה לעשות, אני אגיד את זה למרות שאולי זה לא יישמע כל כך מתאים אבל יש גם מתלוננים שלא תמיד צודקים ולא תמיד מתלוננים נכון או לפעמים חושבים שנעשתה להם עוולה שלא בצדק ולפעמים זה כן בצדק אבל זה לא נעשה בצורה הנכונה.
שלומית אבינח: איזה אחוז הם?
דרור גנון: יש הרבה.
אורית קרופ: תלוי על איזה תחום את שואלת, יש הליך מנהלתי, יש תלונות חקירות, בחקירות אין- - -
שלומית אבינח: חקירות הן לפונים סדרתיים.
אורית קרופ: לא, צריך להשתמש במונחים ובמושגים הנכונים.
אורית קרופ: יש סטטיסטיקה לגבי אחוז התלונות המוצדקות במשרד התחבורה במשך שנים שעומד גבוה על סדר גודל, ואני מדברת לא על חקירה, צריך לעשות אבחנה בין תיקי חקירה לבין תלונות אחרות בנושאים אחרים.
דרור גנון: אם הוא לא בא, האם אני לא מתגמל?
דרור גנון: אולי אחרי שהוא שלח את המכתב אני שואל אותו ואולי זה בכלל טעות.
דרור גנון: תראו, אתם מכניסים אותנו למקום קצת בעייתי, גם מבחינת ההתנהלות, אני לא יודע לתגמל, אני גם לא יודע בכמה ואני לא יודע מי נותן את הסמכות לתגמל, אין לנו כזה מנגנון בכלל בממשלה, אני לא מכיר אף מקום שיש בו, לא מס הכנסה, לא במע"מ, אפילו לא במשטרה, יכולים להזמין אותי למתן עדות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביקשנו מכם ואמרנו, שאנחנו כחברי כנסת, נהיה פה "פלטפורמה" בשבילכם כדי לבוא - - -
דרור גנון: ניצלנו את זה, אם את זוכרת, לגבי הפנייה המינהלית, בעקבות מה שביקשת עשינו את המנהלי והתחלנו לנהל אותו, חבר'ה אתם צריכים לתת לנו קרדיט על מה שאנחנו כן עושים אבל נכון, היתה פה פנייה וזה עוד היה נדמה לי בתקופה - - -
שלומית אבינח: הוא לא עונה לוועדה לגבי - - -
דרור גנון: רגע, זה, אתם "מפגיזים" על שלושים דברים במקביל.
אורית קרופ: זה נושא אחר, שלומית.
שלומית אבינח: זה הנושא.
דרור גנון: אני אתייחס אחד, אחד.
שלומית אבינח: זה לא נענה על ידי החברה.
אורית קרופ: זה נושא אחר, שעומד בפני עצמו.
אורית קרופ: אי מענה על ידי משרד התחבורה הוא סוגיה שצריך לטפל בה.
אורית קרופ: דרור מתייחס עכשיו להליך החקירתי, זה עולם בפני עצמו.
דרור גנון: שלומית, אנחנו מדברים לפעמים בטלפון, מעבירים בינינו את המכתבים וכשיש בעיה, אני פותר אותה.
דרור גנון: אבל היתה פה פניה והתייחסנו לזה - - -
שלומית אבינח: כאן הרוב בענייני תחבורה ציבורית, אבל, לא הכל תחבורה ציבורית.
שלומית אבינח: אני מדברת על הראייה הרוחבית של משרד התחבורה.
דרור גנון: בהמשך יתייחסו לראייה הרוחבית.
דרור גנון: ברשותכם, אני אתייחס כרגע בשתי דקות, על כל אחד בנפרד.
דרור גנון: היתה פניה של הועדה, אני נוכחתי בועדה הזו לפני כשנה, היה חבר הכנסת מקלב, היתה הגברת הנכבדה ושתיהן הציעו לנו לייצר את הועדה המנהלית הזו למתן קנסות ללא הליך חקירתי במסגרת כלים כאלה ואחרים שאנחנו נפתח.
דרור גנון: פיתחנו אותם והתחלנו לנהל את התהליך וזה לאט, לאט, צובר תאוצה אבל אתם צריכים להבין שגם מפעיל יש לו זכות באותה מסגרת של ועדה –וכאן אני חוזר אלייך, "ריבה" לא יכולה, זה סתם עובד של "ריבה", מבחינתי אין לה סמכויות רגולטוריות, היא לא יכולה לקנוס לכן יש אפשרות למפעיל לערער על הפנייה.
שלומית אבינח: כשיש תלונה על רופא אז מזמין אותו משרד הבריאות לתת חקירה או עדות מה הרופא עשה - - -
דרור גנון: זה רופא, אנחנו לא מדברים פה על רופאים, רופא עובד תחת רשיון של משרד הבריאות, יש לו כללים מחמירים, זה לא אותו דבר וזה קצת שונה.
דרור גנון: לפעמים גם המפעילים מבקשים זכות ערעור וזה לגיטימי.
דרור גנון: הוא אומר: שמע, במקרה הספציפי הזה אני לא מוכן לשלם את הקנס, לא היה! ואז אנחנו צריכים לנהל תהליך של בדיקות אז במקום שצריך לנהל תהליך של בדיקות אנחנו מנהלים ולפעמים גם מעבירים אותם להליך חקירה כי אז אם אני מגלה שאני צודק אז כדי להקטין את כמות הפניות של המפעיל אני מעביר את זה להליך חקירתי, ובמקומות שאני מבין שהוא צדק, אין מה לעשות, הוא צדק ומנקים את השולחן.
דרור גנון: לגבי הנתון שאתה נתת לגבי חקירות באופן כללי, צריך להבין שחלק גדול מן החקירות האלה הוא לאו דווקא על תחבורה ציבורית אוטובוסים, מוניות שצריך לאתר אותן וזה לא הנהג, אלא בעל הזכות שלקח את המונית.
אסף וינינגר: אני לא חיברתי את כל מה שלגבי האוטובוסים, יש לי את החלוקה, קיבלתי את זה מגבי הררי.
דרור גנון: אז אתה קיבלת את אלה שכבר הגיעו לתביעות משפטיות, כי גבי הררי נכנס בשלב האחרון.
דרור גנון: אתם צריכים להבין שם שאנחנו יושבים שם כל היום, ומחפשים נהגים, וגם נהגי אוטובוס, אני צריך להזמין את הנהג עצמו ואני צריך לאתר את הנהג ולאתר את הנסיעה, זה הרבה עבודה וכשהמתלונן לא מגיע, אתם צריכים להבין את זה, כשהמתלונן לא מגיע, מכל מיני סיבות, אין לי אפשרות לעשות שום דבר, זה נגמר לי אז אני לא מתחיל עד שהמתלונן לא מגיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כדי להגיע אליך לחקירה, המתלונן צריך לקחת יום חופש.
שלומית אבינח: יש ארבעה או ששה מקומות בארץ, שאפשר למסור בהם עדות.
דרור גנון: לגבי הפריסה שלנו, אני אשמח אם תוסיפו לנו עוד תקנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אי אפשר לעשות את זה למשל באינטרנט?
דרור גנון: אינטרנט לא קביל, אני צריך את העדות שלו ולהחתים אותו עד העדות.
דרור גנון: אנחנו עושים סדר דין פלילי.
דוד אזולאי: אני חושב שיהיה תיקון נאות לאותם מדיינים שמגיעים, צריך למצוא את הנוסחה ואפשר למצוא את הנוסחה, לדעתי זה יכול לתת מענה.
סלעית קולר: זה לא רק במשרד התחבורה ואם אתה מתחיל את זה שם אז תהיה לך בעיה כללית כי כל נושא החקירות, ואני בעד שיתלוננו אבל כל נושא החקירות מציג תמונה של מה שקורה בכל משרדי הממשלה שמבצעים חקירות, אם זה משרד הבריאות ואם זה משרד התמ"ת, תמיד יש את אותה בעיה שצריך את המתלונן אבל מצד שני אי אפשר לתת למתלונן שום דבר אז אתה מגיע אל המתלונן שכבר טרח וכבר מגיע, מחכה - - -
שלומית אבינח: כשצריך להזמין לרופא לא מזמינים אותו לתת עדות בלשכת הבריאות המחוזית.
דוד אזולאי: אי אפשר לקיים דיון בלי אותו מתלונן, אם הוא לא בא אז יש בעיה.
דרור גנון: במשרד הבריאות יש ועדת פניות צבור שיש לה ששה עשר עורכי דין, העובדים תחתיה באופן שוטף על כל התביעות.
דרור גנון: משרד הבריאות מטפל גם בתביעות רפואיות.
דרור גנון: היתה רשלנות רפואית, אני רוצה להתלונן על רשלנות רפואית, אני פונה אליה, יש לה ששה עשר עורכי דין בנוסף לעוד שלושה רופאים דין שיושבים אצלה ובנוסף לזה יש לה עוד צוות, יש לה צוות אדיר, אנחנו, כל המחלקה שלנו, זה ארבעה אנשים, אנחנו מטפלים בשלושת אלפים פניות ציבור וזה המכסימום שאנחנו יכולים לעשות, אני חושב שאנחנו עושים כמה שאפשר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, כמה שזה נשמע אבסורדי, שצריכה להיות לכם מטרה שהציבור לא יפחד להתלונן.