GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי פרץ: כל המנגנונים האחרים של גבייה כמו הוצאה לפועל ועורכי דין הם מנגנונים תכליתיים לגבייה לפי פקודת העיריות.
מרדכי פרץ: פקודת המסים גבייה נכון לעכשיו - - -
סלעית קולר: היא תחת משרד האוצר.
מרדכי פרץ: כן.
סלעית קולר: באחריות משרד האוצר.
סלעית קולר: זאת אומרת שכן צריך להיות פיקוח של משרד האוצר.
יהודה דרורי: מי אחראי לשנות את החוק?
סלעית קולר: הם לא רוצים לשנות את החוק, להם טוב עם זה.
דוד אזולאי: תודה רבה, רבותי.
דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
דוד אזולאי: אני רוצה קודם כל להודות לאותם אזרחים שהטריחו את עצמם לבוא אל היום הזה ומכבדים אותנו בנוכחותם.
דוד אזולאי: אני גם מודה לחברות הגבייה, לגיזברים ולראשי הערים שהיו פה.
דוד אזולאי: כל הדיון נעשה במסגרת יום השלטון המקומי ואני חסיד של השלטון המקומי ואני חושב שבענין הזה השלטון המקומי צריך לקחת יוזמה.
דוד אזולאי: כמו שאני מכיר את השלטון המקומי ואני פונה דווקא אליכם, כשהם רוצים הם יודעים לקחת יוזמות, יודעים לכפות את היוזמות שלהם, גם על השלטון המרכזי, אני יודע מה שאני אומר - ואני אומר גם לָךְ, בכל הזדמנות, אין לובי יותר חזק במדינת ישראל מן הלובי של ראשי ערים במדינת ישראל.
דוד אזולאי: האמיני לי, אם את רוצה אני יכול למנות עבורך עשרות דוגמאות של ראש רשות של השלטון המקומי שלקח יוזמה, פעל ועשה.
דוד אזולאי: הרבה דברים, הרבה דברים ולא כאן המקום לפרט.
דוד אזולאי: מן הראוי שהשלטון המקומי יקח את היוזמה הזו לידיים שלו.
דוד אזולאי: אני יודע שזה מאד מקל על השלטון המקומי נושא הגבייה, נוח להם שהרבה כסף חזר אל הרשות המקומית ואני מברך על כל אבל יחד עם זה אסור לדרוס באמצע הדרך את האזרחים.
דוד אזולאי: חייבים לעשות הכל כי בסופו של יום גם ראש הרשות זקוק לאזרחים וראש רשות שלא נותן שירות לאזרחים שלו בסופו של דבר גם משלם את המחיר.
דוד אזולאי: לכן מן הראוי שגם הם יקחו את זה לתשומת לבם.
דוד אזולאי: אני פונה אל משרד הפנים, אני חושב שצריך להיות נוהל מסודר למענה לאזרחים תוך פרק זמן סביר.
דוד אזולאי: צריך להיות פיקוח ממשי של משרד הפנים וזה אומר שחברת גבייה צריך לתת מענה לתלונות הציבור, ביקורות, סנקציות, כי אני לא שומע את זה, מה שקורה שחברות הגבייה עושות את מה שהן צריכות לעשות אבל אין מי שיפעיל סנקציה פרט לאפשרות האחת והיחידה, שבעוד איקס שנים יסתיים החוזה והמדינה לא תחדש את החוזה עם החברה הזו.
דוד אזולאי: מישהו צריך לקחת את הנושא הזה לידיים.
דובר: אם יבצעו את זה אז ההסכם - - -
דוד אזולאי: האם אתה יכול להגיד לי כמה רשויות החליפו באמצע ההסכם?
דובר: מחליפים.
דוד אזולאי: אני אשמח מאד לקבל רשימה של רשויות מקומיות שבאמצע הדרך הפסיקו את החוזה ועברו לחברה אחרת, בסדר?
דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לפנות, רבותי, אני פונה לחברות הגבייה באמצעות השלטון המקומי, אני פונה אליכן, חברות הגבייה, באמצעות השלטון המקומי, לשפר את השירות לאזרח וזה אומר מענה טלפוני, מענה אנושי, שילוט נאות במקומות בולטים, עם כתובת למי לפנות, למי להתלונן, מספר טלפון - - -
דוברת: עם הנגשה לנכים.
דוד אזולאי: זה בחוק.
דוד אזולאי: אם זה קיים אני מברך על כך.
דוד אזולאי: אם את אומרת לי שבכל מקום שישנה חברת גבייה יש את השילוט הזה אז אני מברך על כך.
דוד אזולאי: אנחנו נבדוק את זה בכלים שלנו ואם צריך גם נתייחס לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שאלה אדוני יושב הראש.
דוד אזולאי: אני כבר מאפשר לך.
דוד אזולאי: עוד דבר אחד שאני רוצה להתייחס אליו והוא נושא החקיקה.
דוד אזולאי: אני מבקש ממשרד הפנים לקדם את החקיקה הזו.
דוד אזולאי: עכשיו נודע לי שאת החוק שלי שהגשתי בכנסת השבע-עשרה, מישהו הגיש אותו בכנסת השמונה עשרה, בסדר, לא חשוב, זה בסדר, אני כנראה הייתי עסוק יותר מדי בוועדת הפנים אז הוא עשה את זה וזה בסדר אבל, אני מניח שגם בחוק הזה יש מה לתקן.
דוד אזולאי: אתם, תפקידכם וחובתכם, אנחנו גם נפנה אל שר הפנים בענין הזה ונבקש ממנו לקדם את החקיקה, למרות שאני שומע שבחקיקה הזו חלק מן הדברים שנאמרו פה לא מופיעים בה, כדאי שתשימו לב לכך ותוסיפו את הדברים האלה לתוך החקיקה החדשה.
דוד אזולאי: לגבי חברות הגבייה, אני מאד מקווה, לאור מה שאמרתם, שאתם באמת מתדרכים את העובדים שלכם, שכששולחים אותם לבתים הם גם יודעים איך להתנהל מול אותו אזרח שהוא לא שילם את החוב שלו אבל בסוף הוא אזרח, בן אדם, צריך לבדוק למה הוא לא שילם את החוב שלו, מעבר לכל הכללים, תפקידם לגבות אבל יש דין ויש לפנים משורת הדין צריך לפעול לפנים משורת הדין.
דוד אזולאי: אני אפנה לרשויות, קודם כל משרד הפנים והשלטון המקומי, נפנה לשני הגורמים האלה, ונבקש התייחסות.
דוד אזולאי: ולא לשכוח להעביר לחברת הכנסת את הטלפונים.
דוד אזולאי: רבותי, אני מודה לכם הישיבה נעולה.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח ישיבה מיוחדת של הועדה לפניות הציבור בענין סל שירותי "בזק" לעמותת ער"ן, אני נתבקשתי על ידי יושב ראש הועדה, חבר הכנסת , להחליפו, הוא היה אמור להיות אבל מסיבות לא צפויות נמנע ממנו הדבר ולכן אני נתבקשתי על ידו למלא את מקומו.
אורי מקלב: הוא ביקש גם להודיע שהוא מברך את ער"ן על פעילותה.
אורי מקלב: הכנסת מקיימת שבוע של פעילות בכנסת, מיגוון של פעילות ואנחנו היום מציינים את יום ההקשבה הלאומי.
אורי מקלב: ארגון ער"ן, אני מכיר אתכם ואני מבין שעיקר הפעילות שלכם היא הקשבה ושאתם מקום שאפשר לפנות אליו לעזרה, עזרה ראשונה ועזרה מתמשכת לכל הבעיות הנפשיות שהן במיגון דברים ואחרי זה בהמשך אתם תגידו ותעלו אותן, אין ספק שהחשיבות שלכם היא לא פחותה מכל עזרה ראשונה רפואית אחרת.
אורי מקלב: קודם כל עזרה נפשית היא לא פחות חשובה מעזרה גופנית ובמיוחד כשהעזרה הנפשית הזו היא גם עזרה גופנית.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שחלק מן העזרה הנפשית היא גם כשיש בעיה של פיקוח נפש, של נפשות, נפש ממש, דהיינו, כשאנשים נמצאים בסכנה ולכן, החשיבות שלכם בעינינו –ואני חושב שזה צריך להיות בעיני כולם כי התפקיד שלכם לא פחות חשוב מכל מענה של הצלת נפשות שדומה לו ולכן, גם ההסתכלות שלנו והעזרה שלנו וההתייחסות שלנו כאן צריכות להיות בהתאם.
אורי מקלב: הנתונים, אתן לכם להציג אותם, הנתונים, כמה פניות?
אורי מקלב: מה הפילוח של הפניות?
אורי מקלב: אבל אני מבין שאנחנו רוצים להתמקד הפעם, לא רק לתת תהילה ולכתור כתרים לער"ן אלא שהם רוצים גם את העזרה עבורם וזה בנושא של החוק, הצעת חוק התקשורת "בזק" ושירותים, תיקון סל תשלומים מוזל, הצעת החוק הזו הונחה על ידי חברת הכנסת - שהוא היום יושב ראש הועדה לפניות הציבור וחבר הכנסת לשעבר חיים אורון, שהמהות והתכלית של החוק הזה הן להוזיל את ההקשרות עם התחנות, ער"ן היא לא תחנה אחת ויש מספר תחנות, והן משרתות את כולם.
אורי מקלב: בכל אופן, לתת את ההנחה ובלי שהם אומרים את זה אני כבר לבד יכול להבין, שאין הכוונה לתת לכל העמותות, אפילו הוולנטריות, שפועלות במיגוון נושאים, לת להן הנחה בטלפון.
אורי מקלב: יצויין ישנן בודדות, שרוב רובה של פעילותן היא ההתקשרות, היא הטלפון, זו ההתקשרות, אינטרנט או טלפון, שזו המהות וזו הליבה ועיקר הפעילות שלהן היא התקשרות בטלפון ולא זו אף זו אלא שלא מדובר, לצורך ההשוואה, על מקרה שבו אתה צריך להזמין אמבולנס כי זה לוקח דקה, חצי דקה או שתי דקות אלא שכאן מדובר על שיחות ארוכות, כשהטיפול והקשר נעשים דרך הטלפון וזה לא בזמן קצר אלא בזמן ארוך ולכן העלויות בהתאם.
אורי מקלב: ודאי שמקובל שכשמישהו קונה משהו בסיטונאות המחיר שלו לא כמו קמעונאי ויש הבדל בין קמעונאי לסיטונאי, יש הבדל בין צרכן גדול לאחרים ובמקרה הזה הם לא הצרכנים אבל האנשים הם הצרכנים, במיוחד כשאנחנו מדברים על דברים כאלה חשובים ולפעמים גם יכול להיות שאצל חלק מן הפונים המצוקות הנפשיות האלו יכולות להיות עם בסיס של מצוקה כלכלית, לפעמים יש גם קשר בין הדברים, ואוי לנו שאנחנו נמנע דברים כאלה, שנמנע את מתן השירות, בגלל שעלויות הטלפון הן גבוהות.
אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים שבארנונה אנחנו מתחשבים בעמותות אנחנו חושבים –וזה מה שהצעת החוק הזו באה להגיד, שבמקרים כאלה, כפי שציינתי, כשזה עיקר הפעילות וזה המענה, ואני מבין שהעמותה משלמת עשרים אלף שקל מדי חודש, ואני מניח שמדובר גם על אנשים שמתקשרים – ואתם תסבירו את הענין הזה - כך שלפי כל קנה מידה מדובר כאן על נתח מאד מאד מכובד מן הפעילות שלכם ואני אתן לכם להציג את זה.
אורי מקלב: לפני כן רק נעשה סבב קצר ברשותכם, שנכיר מי היושבים אתנו.
אורי מקלב: מנהלת הועדה, שלומית אבינח, אסף וינינגר - מרכז המחקר והמידע של הכנסת, דר' שירי דניאלס – מנהלת מקצועית בער"ן, אהרון בן שושן - אחראי תקשורת בער"ן, דוד קורן - מנכ"ל ער"ן, אלי שרון - יו"ר ער"ן, אבנר עורקבי - יו"ר אהב"ה, ליאת זק - מנהלת אגף רגולציה ב"בזק", יעל מלם יפה - הלשכה המשפטית במשרד התקשורת, נתי ביאליסטוק כהן - היועץ הבכיר למנכ"ל המשרד, איל קציר - דובר הועדה.
אורי מקלב: רבותי, לפני הפתיחה שלכם, יש כאן מסמך של מרכז המחקר של הכנסת, ביקשתי מאסף שיגיד מספר מלים כדי להציג את הנתונים שיש לך בנושא.
אסף וינינגר: אוסיף קצת לגבי הנושא העיקרי של הדיון הזה והוא סל שירותי "בזק" לעמותת ער"ן.
אסף וינינגר: מה שהיה בעבר –וזה עד חודש פברואר 2008 הוא שהיו תקנות של משרד התקשורת שדרכן ובאמצעותן עמותת ער"ן ועמותת "קול הדף" קיבלו מ"בזק", היתה רק "בזק" באותו הזמן, איזושהי הטבה שהשיחות הנכנסות לער"ן ולעמותת "קול הדף", היו מוזלות, מוזלות באופן משמעותי.
אסף וינינגר: הסכום המכסימלי לשיחה היה 42 אגורות לשיחה.
אסף וינינגר: בסופו של דבר, משרד התקשורת החליט לבטל את אותן תקנות בטענה שהן לא שוויוניות כלפי גופים אחרים שהם לא ער"ן או "קול הדף" ולכן הוחלט לבטל את אותן תקנות וזה הוביל, בסופו של דבר, לחקיקה של הצעת החק של חברי הכנסת וחיים אורון שדיברה על כך ששר התקשורת - עם הסכמה של שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת - יוכל לקבוע איזה גופים ואילו עמותות יוכלו לקבל מ"בזק" את אותה ההטבה.
אסף וינינגר: בסופו של דבר הוחלט "לרדת" מאותה הצעת החוק, בדיון שהתקיים בוועדת הכספים, היות ורצו להגיע להסכמה ביחד עם "בזק" והוחלט שם שבזמן שהתקנות יוארכו בחודש "בזק" "ער"ן" ו"קול הדף" ינסו לגבש ביניהן הסדר חדש במסגרתו דובר העמותות יעברו למספר שמתחיל ב 1-800 שזה אומר שהעלויות מושתות עליהן ו"בזק" תשפה אותן באמצעות תרומה בסכומים שבהם היא נהגה להיטיב עמן בעבר.
אסף וינינגר: בסופו של דבר, מן הבירור שאנחנו ערכנו עלה שעם "קול הדף" הגיעו לאיזשהו הסדר, לא באמצעות מספר של 1-800 אלא עם איזשהו מספר אחר, 1-700, בסופו של דבר עמותת "קול הדף" ניתקה את ההתקשרות שלה עם "בזק" ועברה לחברה אחרת אבל עם עמותת ער"ן לא הצליחו להגיע להסדר מסיבות כאלו ואחרות.
אורי מקלב: מתי היו הישיבות?
אסף וינינגר: זה היה בשנת 2008.
ליאת זק לינצ'בסקי: ער"ן לא רצו את ההסדר.
אסף וינינדר: מסיבות כאלו ואחרות לא הושג הסדר עם עמותת ער"ן, הנושא לא טופל מאז ולא הובא מחדש לדיון בוועדת הכספים אף שבאותו דיון דובר על כך שיתקיים דיון נוסף לאחר שבועיים.
אסף וינינדר: כך הגענו למצב היום.
אורי מקלב: תודה לאסף על הדברים.
דוד קורן: קודם כל, אורי מקלב, חבר הכנסת, תודה על שאתה מארח אותנו - - -
אורי מקלב: זוהי זכותנו.
דוד קורן: החלק שאני רוצה להציג מתייחס מעבר לעבודה שאנחנו עושים לאורך כל השנה, אתה ציינת משהו לגבי כך שאנחנו פרוסים באחד עשר מוקדים בכל הארץ, יש לנו אלף מתנדבים היום, שנותנים את השירות בטלפון, המוקדים פרוסים מבאר שבע ועד למוקד האחרון שמוקם בימים האלה בתל-חי.
דוד קורן: העמותה פועלת כבר ארבעים שנה.
דוד קורן: אנחנו שמים על השולחן את המצוקה של שני הקצוות, הקצה שלנו והקצה של הפונים.
דוד קורן: ההתייחסות כאן היתה של הפונים, בעיקר שלך, אסף, ואני אגיד על זה מילה.
דוד קורן: היה הסדר היסטורי ונדמה לי שמי ששם אותו על השולחן היה דווקא אמנון רובינשטיין בהיסטוריה שלו כשר התקשורת, שבעצם בחר שתי עמותות, ונכון שההסכם או ההסדר הזה הגיע לקיצו בתאריך שציינת, כפי שהגברת פה ציינה, ואני מניח שזה נכון, שההסדר עם ער"ן לא הושג ו"קול הדף" עברו ל 1-700.
דוד קורן: 1-700 עבורנו הוא לא פתרון כי הוא משית עלינו את העלות שמעבר לפעימה הראשונה ומבחינתנו זה לא סביר.
ליאת זק לינצ'בסקי: אחרי שלש דקות ומחצית.
דוד קורן: צריך לדעת שאצלנו כל השיחות הן - - -
אורי מקלב: צריך להבין שהשיחות פה הן ארוכות.
אורי מקלב: זה חלק מן הטיפול.
אורי מקלב: להבדיל משיחות שהן לקבל שרות או שירות תיקונים ואפילו למד"א, גם למד"א השיחה אורכת דקה או שתיים אם זה לוקח הרבה זמן אז זה סימן לא טוב, זה חייב להיות קצר מאד.
דוד קורן: מאה חמישים אלף שיחות שמגיעות אלינו, הן בממוצע סביב עשרים דקות כך שההסדר של 1-700 שהוא יפה אבל אנחנו לא יכולים לעמוד בו.
דוד קורן: הדבר השני שמבחינתנו הוא צורך –ואני אשים אותו כבר על השולחן- הוא זיהוי השיחות לצורך הצלת חיים.
דוד קורן: יש לנו ביום כתשע שיחות שהנושא של הצלת חיים נמצא בתוכן.
אורי מקלב: האם תפרסמו שהשיחות הן מזוהות?
דוד קורן: אני לא יודע.
דוד קורן: אני לא רוצה להיכנס לזה.
דוד קורן: זו שאלה מעניינת כי היא קריטית.
דוד קורן: כי במוקד צריך לומר שהשיחות מוקלטות.
דוד קורן: הן לא מוקלטות, את זה אני יודע שחייבים להגיד.
אורי מקלב: קח בחשבון שזיהוי יכול להפריע לכם.
דוד קורן: השיחות למשטרה, למשל, הן מזוהות ואני לא יודע אם הציבור יודע את זה אבל זו שאלה - - -
אורי מקלב: דעו לכם שהיום אנשים –ואני נדהמתי לראות את זה- יש לי כאן טלפון כזה וטלפון כזה ואנשים חוזרים אליי עם מספר וקלטתי שאנשים היום מסתובבים עם תוכנות שמזהות אנשים כסטנדרט, תוכנות שמפצחות את כל החסימות.
אורי מקלב: מסתובבים עם - - -
דוד קורן: אנחנו גוף ציבורי, אנחנו לא יכולים להשתמש בזה.
אורי מקלב: אני רק אומר שזה קיים.
אורי מקלב: זה לא דבר מיוחד היום, רק צריך את האישור החוקי, זה לא הדבר הבעייתי.
אורי מקלב: הטכנולוגיה ידועה, היום יש את זה להרבה אנשים.
דוד קורן: הקצה הזה, כאמור, הוא אל"ף, זיהוי השיחות שנכנסות אלינו ובי"ת, ההוזלה - - -
אורי מקלב: אני רק רוצה להבהיר שאתה מדבר על שיחות שהן מצילות חיים, לכן צריך שתהיה לכם האפשרות ושאתם לא עובדים עם המשטרה כי זה תהליך ארוך ולא יעיל.
דוד קורן: אנחנו עובדים עם המשטרה, אנחנו עובדים גם עם המשטרה וגם עם "בזק" וולא תמיד זה מספיק.
דוד קורן: כרגע יש שיחה אובדנית, אנחנו מתקשרים ל"בזק", "בזק" עושה את כל מה שהיא יכולה כדי לסייע לנו, היא נותנת לנו, נאמר, חמישה או ארבעה מספרים אנחנו צריכים להתקשר לשם כדי לזהות וזה לא פשוט.
דוד קורן: לא ניכנס לזה.
אורי מקלב: צריך למצוא את העקרון, את הפרודצדורה.
אלי שרון: היום יש החמצה גדולה, הרבה פעמים מחמיצים את המספר ולא יודעים איפה הפונה.
נתי ביאלסטוק: אם יורשה לי, אדוני, כקריאת ביניים, הנושא זה הוא מאד חשוב ומאד רגיש אבל מי שצריכה להיות שותפה לדיון הזה היא הרשות למשפט וטכנולוגיה במשרד המשפטים, שהיא אחראית על הנושא של הגנה על פרטיותו של אדם ויש כאן סוגיות שהן מאד מאד קשות בנקודה הזו, בעיניי לפחות.
אורי מקלב: הנושא העקרוני הוא שאנחנו מסכימים לנושא.
אורי מקלב: ככל שהעקרון המוסכם אז השאלה 'איך' לעשות את זה היא אחרת.
אורי מקלב: ברור שקודם כל נבדוק אם זה עומד מבחינה משפטית.
אורי מקלב: צריך דיון מקצועי בענין הזה אבל צריכים קודם להסכים.
נתי ביאלסטוק: ער"ן שם את הדבר הזה על השולחן.
נתי ביאלסטוק: אנחנו מודעים לבקשה הזו אבל אנחנו לא הכתובת.
נתי ביאלסטוק: אנחנו לא הכתובת בענין הזה.
דוד קורן: האם אתם לא יכולים לצאת בשימוע?
נתי ביאלסטוק: לא, זה בכלל לא במנדט שלנו.
דוד קורן: בזמנו זה היה לגבי השירותים הציבוריים.
נתי ביאלסטוק: השאלה של המידע, חשיפה של זהות המתקשר היא לא במנדט שלנו, לא בתחום שלנו.
אורי מקלב: מנהלת הועדה מציעה כאן שחלק מן הסיכום שלנו יהיה שאתם תפנו בבקשה לבדוק את הנושא, אנחנו נעקוב, אנחנו חושבים שהדבר הזה מציל חיים, יש לו חשיבות עליונה ולכן צריך לעשות את כל מה שאפשר במסגרת החוק, כדי לאפשר לכם, בתנאים מסויימים, להשתמש בטכנולוגיה, אולי אפשר לעשות מימשק עם המשטרה, עם טכנולגיה כזו, עם סמכות של מישהו והדברים האלה הם שאלה של רצון טוב ושאלה עקרונית שהיעד מקובל.
אורי מקלב: אם היעד מקובל נמצא את הפתרונות.
אלי שרון: אנחנו לא רוצים לקבל את הפרטים של האיש, לא את הכתובת, לא את השם ולא שום דבר, רק מספר ולכן, זה יותר קל מבחינה זו.
אלי שרון: אנחנו עם המספר נלך למשטרה, המשטרה תמצא את האיש, "מגן דוד" ימצאו את האיש, אנחנו רוצים משהו הרבה יותר קל ופשוט.
אלי שרון: אתם מקיימים דיון שאני לא יכול להיות צד בו.
נתי ביאלסטוק: רק תשמע את הדברים באוזניך.
אורי מקלב: בדבריך תתיחס לזה, לשאלה איך אתם רואים את הדבר, חיובי או שלילי.
נתי ביאלסטוק: שוב, אני לא יודע איך לומר את זה, זה לא בתחום שלי הענין הזה, אין לי את הכלים לשפוט את הדבר הזה, הדבר היחיד שאני יכול להגיד - - -
אורי מקלב: אתה כאן ולא שולחים לכאן נציג ש"לא יכול להגיד" דבר של המשרד ביחס לשאלה האם המשרד רואה בעקרון את הדבר כחיובי ונכון לעשות.
נתי ביאלסטוק: אני רגיש לענין הזה.
נתי ביאלסטוק: משרד התקשורת, זו לא שאלה שאמורה להיות מונחת לפתחו.
נתי ביאלסטוק: אני רק רוצה להסב שימת לבו של ער"ן שאם הציבור ידע שהוא מזוהה אז יכול להיות שהוא ימנע מלהתקשר גם.
אורי מקלב: לקחנו את זה בחשבון.
אורי מקלב: אני רוצה להשלים את זה.
אורי מקלב: אתה יכול להגיד 'לא' ואז אנחנו נפנה ונגיד מהן המסקנות שלנו אבל משרד התקשורת צריך להגיע ולומר.
אורי מקלב: אתה יכול לומר שאתה צריך לבדוק את זה אבל - - -
נתי ביאלסטוק: אשמח לבדוק את זה אבל צריך לקחת את זה לרמו"ת כי הם הרגולטור.
אורי מקלב: סליחה, רבותי, משרד התקשורת הוא רגולטור, אתה צריך לתת תשובה, אם זה יישאר באויר לא נגיע לשום דבר, נגיע למקום שלכם, אם אתם טוענים שלא או אתם רוצים לבדוק זה מקובל עלי שאתם רוצים לבדוק אבל, אתם צריכים להביע עמדה.
אורי מקלב: משרד התקשורת צריך להביע עמדה, שלילית או חיובית אבל הוא צריך להביע עמדה.
אורי מקלב: אם תאמר: תלוי בתנאים אלה ואלה אז זו גם עמדה.
אורי מקלב: אם בתנאים מסוימים באופן מסוים, בזמנים, בדברים מסויימים אז נדבר אבל עדיין העמדה מאד חשובה כדי לקדם את התהליך.
דוד קורן: הנושא הבא שמטריד אותנו ומונח פה בתוך החומר הוא העלויות שיש לנו.
דוד קורן: פה בעצם יש שני סוגים של עלויות, שיחות טלפון שאנחנו עושים - שהן לא רבות - והדבר השני הוא התשתיות שעולות לנו המון כסף ואנחנו משלמים היום סדר גודל של עשרים אלף שקל בחודש, על תשתיות שאנחנו צריכים להחזיק כי אלה ההסדרים שיש ככדי שנוכל להפעיל את המערכות שיש לנו, ופה אני רוצה לפתוח סוגריים ולספר על מה שקורה במחוזות דומים באירופה.
דוד קורן: בגרמניה, למשל, חברת דויטשה טלפון, שזו חברת תקשורת, מחזיקה חמישים אחוז מן העלויות של הארגון הדומה לנו, כחלק מן המחוייבות שלה, ואני יודע שזה לא הנושא שבחקיקה אבל אני שם את זה על השולחן כמשהו שקיים בעולם כתפיסה ש"זה חייב להיות".
דוד קורן: אנחנו לא יכולים לשאת בעלות של רבע מליון שקל שאנחנו מעבירים ל"בזק" והם 'עושים עלינו כסף יפה' ואני לא בא בטענות אל "בזק" כי היא צריכה להרוויח, אבל היא 'עושה עלינו הרבה כסף' ואנחנו מספקים להם הרבה שיחות.
אורי מקלב: זה לא מתפקידי אבל נשאלת השאלה האם עשיתם איזושהי תחרות?
דוד קורן: לצערנו עדיין אף חברה לא מסוגלת להתחרות עם "בזק" במענה לדרישות הסף שלנו לשירות שהוא מספיק אמין כי מספר חברות כבר הגיעו אלינו, גם "סלקום" וגם "הוט" והן עדיין לא יכולות להתחרות.
דוד קורן: אני משוכנע שברגע שהן יוכלו להתחרות גם "בזק" תרד אבל אני שם את זה היום על השולחן -ואמרתי את זה ל"בזק" כבר יותר מפעם אחת ובינתיים אנחנו שומעים משם "מסכת ברכות" כמו שאומרים.
אורי מקלב: הסבר לא מקצועי, למי שלא מבין ולא איש טכנולוגי, למה מסובך אצלכם כל כך, מניה וביה לא הבנתי.
אורי מקלב: ראיתי מרכזיות, ראיתי מוקדים כמו המוקד של "יד שרה" למשל, שנראה מוקד די משוכלל.
דוד קורן: הבעייתיות היא בגלל שיש מוקדים מפוזרים בארץ.
אורי מקלב: הסינכרון?
דוד קורן: ואלה הם הדברים שנוגעים בלב הדיון שנמצא פה היום.
אהרון בן-שושן: מספר משפטים קצרים.
אהרון בן-שושן: אנחנו היום משתמשים במערכת שנקראת v.p.n.
אהרון בן-שושן: virtual private net work דהיינו, זו רשת פרטית, שלנו, במסגרת ה"בזק".
אהרון בן-שושן: "בזק" מכרה לנו שירות של רשת פרטית.
אהרון בן-שושן: למה אנחנו עובדים ברשת פרטית?
אהרון בן-שושן: מסיבה פשוטה, אנחנו שואפים לשמור מידע פנימי שלא יגלוש החוצה בשום פנים ואופן.
אהרון בן-שושן: אנחנו לא יכולים לעבוד עם קווים מוזלים יותר -מה שקיים היום בחברות אחרות כמו "הוט" וכל חברות ה- i.s.p. למיניהן כמו 012 או כל חברה אחרת, ואנחנו נאלצים לעבוד עם "בזק".
אהרון בן-שושן: אנחנו ניסינו בעבר לעבוד מול "הוט" כדי להוזיל עלויות ולא הצלחנו.
אהרון בן-שושן: אנחנו עובדים עם "בזק" כבר הרבה מאד שנים, אין לנו טענה או מילה רעה על "בזק" אבל יש לנו בעיה של עלויות.
ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו שמחים שאתם בוחרים להמשיך לעבוד אתנו אבל זה לא מדויק שאין לנו מתחרים.
ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו היינו שמחים אם לא היו לנו מתחרים אבל יש לנו מתחרים.
אהרון בן -שושן: אנחנו הצגנו את זה בצורה הנכונה ביותר.
ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו מאד שמחים שאתם רוצים את איכות השירות אבל להגיד שאין לנו מתחרים זה לא הצגת התמונה הנכונה.
דוד קורן: לא מתחרים שיכולים להחליף אתכם.
ליאת זק לינצ'בסקי: זו בחירה שלכם.
אורי מקלב: האם "הוט" נמצאים כאן?
שלומית אבינח: הוזמנו ולא הגיעו.
דוד קורן: יש שני מרכיבים לתנאי המתחרים.
דוד קורן: האחד הוא מרכיב התשתית שהוא חשוב ביותר והמרכיב השני הוא המספרים שאנחנו עובדים אתם, שהם 1201, שזה מספר שבא דרך "בזק" ואני אישית - - -
אהרון בן -שושן: לא, זה משרד התקשורת.
דוד קורן: סליחה, לוקח מילותי חזרה.
אורי מקלב: כמה שנים אתה עובד בער"ן?
אהרון בן -שושן: עשר שנים.
אורי מקלב: האם הרקע שלך הוא מקצועי בתחום המיחשוב והטלפונים?
אהרון בן -שושן: כן.
אהרון בן -שושן: עוד עשרים ושתים שנים ב"טלרד" לפני כן.
אהרון בן -שושן: לשאלת יושב הראש, לא "טלרד בזק" אלא "טלרד" בלי "בזק", אנחנו סיפקנו את הציוד ל"בזק".
אורי מקלב: אנחנו גדלנו על ציוד של "טלרד".
אלי שרון: אני רוצה לעבור קצת לצד הציבורי כי יש פה דיונים של חוק בוועדת כספים, מה כן אמרו ומה לא אמרו ואני יודע שהאמירה שלי היא באויר והיא לא רגולטורית ולא מחייבת.
אלי שרון: כל הנושא של תמיכה של חברות גדולות בארץ, ציבוריות וגם פרטיות כמובן, בשירותים שניתנים לכלל הציבור, שירותי התנדבות שניתנים לכלל הציבור, בתחום שהם עוסקים בו, אני אגיד 'מינורית' וזה אומר שעשיתי אתם חסד.
אלי שרון: כשבא דוד עם האינפורמציה ש"דויטשה טלקום" תומכת ב 50% מן הארגון המקביל לנו בגרמניה חשבתי לעצמי באותו רגע: הרי ככה זה צריך להיות.
אלי שרון: אני לא מצפה רק מ"בזק", יש עוד חברות תקשורת אבל, כאשר אנחנו, נכנסות אלינו, נענות על ידינו מאה וחמישים אלף שיחות לשנה, ועוד כמאתיים אלף שיחות לשנה נכנסות אבל נגמרות אחרי דקה, בגלל שאנחנו לא מסוגלים להיענות כלומר, מדובר פה במאות אלפי שיחות לשנה, אז אנחנו היינו מצפים ש"בזק" תרים איזושהו כפפה בנושא הזה ותהיה קצת יותר נדיבה גם כלפינו כארגון וגם כלפי הפונים שלנו.
אלי שרון: אני לא מדבר רק על רגולציה כי יש פה ענין ציבורי עם השאלה איך אתה תומך בארגון שמורכב מאלף מתנדבים שתורמים -כל אחד מהם- שעות רבות בחודש מזמנם בחינם וזה שירות לכלל הציבור בישראל.
אורי מקלב: אמרת דברים נכונים אבל באותה המידה צריך לציין שהדבר הבסיסי והמרכזי הוא מיוחד.
אורי מקלב: אם, למשל, הייתי יושב פה עכשיו עם חברה שמספקת כסאות גלגלים אז הייתי אומר לה: שמעי, כיוון "יד שרה" מספקת כסאות גלגלים אז צריך להיות איזשהוא מימשק שנותן את התשובה ואז הייתי אומר: ראו, הם מספקים כסאות גלגלים והם נותנים את השירות במקומכם.
אורי מקלב: אמנם "בזק" היום היא חברה פרטית אבל היא חברה מובילה, והדבר המרכזי בעמותה, המרכזי והעיקר הוא שיחות הטלפון האלה.
אורי מקלב: המענה יכול ויהיה בחדר אחד אבל מה שיהיו בו אלו שיחות הטלפון.
אורי מקלב: אנשים צריכים להגיע אליו דרך הטלפון.
אורי מקלב: זו הפעילות.
אורי מקלב: בנוסף, יש לה פעולה ערכית שהיא מצילת חיים, אז לדברים האלה צריך שיהיה איזה משהו שיחריג את השיקול.
אורי מקלב: אין ספק שלא לכל עמותה אנחנו עושים 'יום' בכנסת ואין ספק שיש כאן, לפי כל קנה מיחדה, החרגה של הפעילות הזו.
ליאת זק לינצ'בסקי: קודם כל אין ספק שמדובר פה בסוגיה מאד חשובה ואני לא חושבת שמישהו שיושב כאן מסביב לשולחן חולק על הענין הזה אבל, יש פה שאלה עקרונית -ודווקא התחברתי למה שאתה אמרת, לא במישור הרגולטורי אלא במישור הוולנטרי.
ליאת זק לינצ'בסקי: לדעתי יש פה שתי דרכים ללכת בהן.
ליאת זק לינצ'בסקי: האחת היא אם המדינה מחליטה שזה מספיק חשוב לה ושהמטרה ראויה אז היא צריכה לממן.
ליאת זק לינצ'בסקי: היתה ועדת הורביץ שישבה בשנת 1998 וקבעה -לגבי שיחות חינם למתקשר- שכל משרד ממשלתי יקבע מי הגופים, יתעדף את הגופים שרלבנטים לו ויממן אותם.
ליאת זק לינצ'בסקי: זו דרך הראויה ממבחינת המדינה.
ליאת זק לינצ'בסקי: במישור הוולנטרי והציבורי זה באמת צריך להישאר ברמה של החלטה של החברות לתרום תרומה לקהילה.
ליאת זק לינצ'בסקי: "בזק" תורמת הרבה מאד לקהילה, בשנת 2011 היא דורגה בין עשרת החברות שתרמו הכי הרבה לקהילה בארץ ואתם יודעים בוודאי שאנחנו תורמים הרבה לער"ן, עושים אתכם הרבה שיתופי פעולה, גיוס של מנתדבים מקרב עובדי "בזק", תרומה של מתקני בזק לטובת הכשרות שלהם, שידרוג אתר האינטרנט וכו'.
ליאת זק לינצ'בסקי: זה במישור הוולנטרי, החלטה של חברה פרטית.
ליאת זק לינצ'בסקי: אני לא חושבת שמשהו פה צריך להיות במסגרת של חוק.
ליאת זק לינצ'בסקי: בכל מקרה, הדיון כולו צריך להתייחס לכלל חברות התקשורת כי אני בטוחה שלערן לא מתקשרים רק מבזק, יש היום עוד הרבה חברות תקשורת אחרות וגם מן הסלולאר מתקשרים לער"ן וכל הסוגיה היא נכונה לכלל חברות התקשורת.
ליאת זק לינצ'בסקי: מן הצד השני אמרתי של"בזק" יש מתחרים וכן יש אופציה.
ליאת זק לינצ'בסקי: אני מאד שמחה שאתם בוחרים באיכות השירות שלנו שהיא באמת יותר טובה מזו של המתחרים אבל יש עוד אופציות ואני יודעת שכן ישבו ויושבים אתכם כדי לנסות ולמצוא פתרון כדי להוזיל לכם את העלויות שלכם, ובימים אלה ממשיכים לשבת אבל, גם צריך לזכור שאנחנו מחוייבים לשוויוניות ויש גבול למה שאנחנו יכולים להוזיל כי אנחנו לא יכולים להוזיל רק לכם ולא לאחרים.
אורי מקלב: יש הצעת חוק גם על תקשורת, שהיא בקשר למטה חירום טלפוני לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, הצעה של חברת הכנסת אורלי לוי, ושם, בחוק, שעבר כבר בקריאה טרומית, עם תמיכה של שר התקשורת והממשלה, בידיעת משרד התקשורת, יהיו כל הטלפונים במוקדים האלה גם מנייחים וגם מניידים ללא תשלום, מדצמבר 2011.
אורי מקלב: זה אמור לעלות לקריאה ראשונה אז הדברים בסוף יעשו.
אורי מקלב: אני לא יודע מי ישפה אתכם אבל השאלה היא האם - - -
ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו מודעים להצעה הזו וגם שם אמרנו את מה שאמרנו, ברמה העקרונית, יש פה איזשהו עיוות שבדרים שמדינה אמורה לממן אותם היא לא מממנת ובסוף משיתים אותם על חברות פרטיות ואין לזה סוף.
ליאת זק לינצ'בסקי: היום זה נפגעי תקיפה מינית, מחר זה גם ער"ן ואין לדבר הזה סוף.
ליאת זק לינצ'בסקי: זו לא הדרך הראויה.
ליאת זק לינצ'בסקי: הדרך הראויה היא כמו שאמרתי והתחברתי לדברי יושב ראש ער"ן שאנחנו וחברות אחרות יחליטו שהן תורמות ולמי הן תורמות וגם אמרתי ש"בזק" היא מן התורמות הגדולות במשק הישראלי.
ליאת זק לינצ'בסקי: אני לא חושבת שזה צריך להיות בחקיקה.
אורי מקלב: אני לא נכנס לשאלה מי יממן את זה.
אורי מקלב: בסך הכל ער"ן נותנת משהו וצריך להפריד בין הדברים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים בכלל, שהמיגזר השלישי, כל העמותות הוולנטריות שנקראות המיגזר השלישי, הן עומדות במקום המדינה.
אורי מקלב: חלק מהן עומד במקום המדינה, אם לא הן אז המדינה צריכה לעשות את זה.
אורי מקלב: זה לא שהן נותנות שירות נוסף.
אורי מקלב: זה למקום.
אורי מקלב: נניח מוקד חירום טלפוני חינם לתקיפה או דבר כזה, זה יום חלק נדרש וברור שאם "בזק" היתה חברה ממשלתית כמו פעם, אז היום היתה הצעת החוק הזו מתקבלת והיו עושים את זה והיו רואים את זה כדבר טבעי.
אורי מקלב: אנחנו מודעים גם לבעיה שחברה צריכה להתנהל לפי חוק, לא בצורה וולנטרית אלא לחברה יש חוקים ותהליכים איך היא צריכה לפעול.
אורי מקלב: היא לא נותנת תרומות אלא בצורה מסודרת וזה על פי החלטתה.