GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוה ראובני: ברגע שניתן הרישיון בהקלה, על דעת שהם עושים פעילות מסוימת, תהיה לנו בעיה להקל ולהגיד, גם נתנו לכם את ההקלה בזכות הייחוד שלכם וגם אתם פועלים אחרת.
חוה ראובני: אני מניחה שזה משהו מתגלגל, זה לא איזה ארבעה כלי רכב ייעודיים, שכביכול נועדו להחזיק להם את הראש מעל המים ושהם כדרך קבע ישמשו, אלא היום זה הארבעה האלה ומחר זה ארבעה אחרים.
חוה ראובני: אני גם בטוחה, שלניר אין שום כוונות שליליות, זה עלול להתפתח לסוג משהו - - -
אורי מקלב: נראה לי שאנחנו לא מדברים על אותו דבר.
אורי מקלב: נכון שאנחנו לא רוצים להפוך את הפקיד למחוקק, אני חושב שמשרד התחבורה הוא מסודר.
אורי מקלב: פקיד שמקבל החלטה, מגובה על ידי האחראי שמעליו עד למנכ"ל אם צריך.
אורי מקלב: אני סומך עליו, שבהחלטה רצינית יותר הוא ניגש למנכ"ל ובהחלטה פחות רצינית הוא פונה לאחראי עליו ויש סדר.
אורי מקלב: לא מדובר על משרד שאין בו סדר, יש מנכ"ל ויש שר והכול מסודר, הרי זה משרד שמתנהל באופן מסודר ולא מתקבלות החלטות על ידי מישהו לא מוסמך.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה, שחברה שמשכירה לנכים, זו פריווילגיה להשכיר לנכים, זה צריך להיות יותר מחברה רגילה.
אורי מקלב: לקבל רישיון להשכיר לנכים זה רישיון יותר מעמיק או יותר מבוקר מאשר רישיון רגיל.
אורי מקלב: יש 200 ובתוכם בוודאי יש את המנה.
אורי מקלב: מה אומרת החברה?
אורי מקלב: היא לא מבקשת להשכיר לאדם רגיל רכב שהוא כבר מאובזר, היא אומרת שנוצר מצב שבגלל האישורים ותהליכים מסוימים, חלק מכלי הרכב בצי שלהם עדיין לא מאובזר.
אורי מקלב: היא מבקשת, כחברה שאולי 15% מכלי הרכב שלה מושבת, זה מצב שעלול לגרום לחברה קשיים כלכליים - - -
אבנר עורקבי: ואז לא תהייה לנו חברה.
אורי מקלב: כאן מגיע המשך של הישיבה הקודמת, שבירכה את המוסד לביטוח לאומי שייצא מהקיבעון ומהקיפאון ושאנחנו יוצאים מהקופסה ומאפשרים.
אורי מקלב: במקרה הזה, אני כן אתן לו את האפשרות כל זמן שהרכב לא מאובזר, אין שום מניעה ואני לא רואה שום בעיה.
אורי מקלב: אם קיימת בעיה, תציפו אותה.
אורי מקלב: בשביל זה קיימת כאן הוועדה, למרות שזה גם לא היה צריך ועדה.
אורי מקלב: מפעם לפעם, המשרדים מעלים לוועדה נושאים "תקועים", שלעניות דעתנו הציבורית ובעקבות פניות הציבור, אנחנו רואים בהם דברים שבקי
אורי מקלב: בעון ובבירוקרטיה ולא דברים של שכל ישר.
אורי מקלב: זה אחד הנושאים.
חוה ראובני: זה לא עניין של קל וחומר אדוני.
חוה ראובני: זה לא שהרישיון הזה צריך רישיון רחב יותר שממילא כולל את הקטן יותר.
חוה ראובני: הוא קיבל הקלה, הוא קיבל למעשה רישיון מצומצם יותר, לעמוד בדרישות פחותות יותר בתנאי שאתה גם עושה רק פעילות מסוג מסוים.
חוה ראובני: הוא לא נדרש לקנות 30 כלי רכב למרות שצו הפיקוח אומר במפורש 30.
אורי מקלב: זה משהו במהות?
שלומית אבינח: אבל הוא היחיד שנותן את השירות.
חוה ראובני: לכן הוא קיבל רישיון, לכן אנחנו גם רוצים שכל 20 כלי הרכב האלה ישמשו את הנכים, יאבזרו וישמשו את הנכים.
חוה ראובני: אי אפשר לקבל רישיון בתנאים מקלים למטרה X ולפעול אחר כך למטרה הכוללת של חברות ההשכרה הפועלות בשוק הזה, בתנאים מקלים.
חוה ראובני: משפטית אני לא יכולה לאשר את זה.
חוה ראובני: אנחנו מקווים, שאם התקנות יקודמו כל חברות ההשכרה תכנסנה לזה, בעצמן או באיזושהי התקשרות.
דוד אזולאי: לגבי התקנות, אנחנו נפנה ליושב ראש וועדת העבודה, הרווחה והבריאות לקדם את התקנות.
דוד אזולאי: אבל כרגע, השאלה אם אתם לא יכולים למצוא רעיון כדי לאפשר לחברה הזאת להתקיים?
דוד אזולאי: הם כרגע החברה היחידה שנותנת מענה לנכים.
דוד אזולאי: נכון שישנה כאן חריגה והם כבר קיבלו אישור חריג.
דוד אזולאי: הדרישה שלהם היא חריג על חריג.
דוד אזולאי: גם אני חושב שבעניין הזה צריכים לבוא לקראתם.
דוד אזולאי: לו ידעתי שישנן חברות אחרות הייתי אומר שאת צודקת והייתי מקבל את הגישה, כאן יש חברה יחידה שנותנת מענה לנכים.
דוד אזולאי: אולי תמצאו את הדרך לסייע בידם?
חוה ראובני: הצעה היא, שחמשת כלי הרכב האלה יישארו, אולם לא ישמשו את הנכים.
חוה ראובני: השאלה היא, האם זה דבר שאנחנו רוצים?
חוה ראובני: בינתיים.
עירית שביב שני: למה לא מאבזרים אותם?
ניר כהן: כבר רכשנו אותם, עכשיו הם עומדים למטה.
ניר כהן: האם לאבזר ושהם יעמדו למטה?
ניר כהן: אני אאבזר ביום הדרישה, כשאראה שאני מגיע ל- 75% של כלי רכב בחוץ, גם את החמישה האלה נאבזר.
ניר כהן: אין לי שום בעיה שתתנו לנו את ההיתר המיוחד הזה לשנה, לא יותר, תנו היתר לשנה כי אחרי שנה אם בסוף זה לא יצא - - -
חוה ראובני: אני חייבת להגיד שכל התשובות שלי הן ברמת השערה, כיוון שאני לא לוויתי את התהליך.
אבנר עורקבי: אני מצר על זה שמר נזרי לא כאן, זה הורג אותי.
דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך אדוני.
דוד אזולאי: אני מבקש ממך כמנכ"ל החברה, שתפנה בכתב למשרד התחבורה עם העתק לוועדה.
דוד אזולאי: כשנקבל העתק נבקש גם התייחסות לנושא הזה.
דוד אזולאי: הדרישה היא באמת אובייקטיבית והיא דרישה שחייבים לתת לה פתרון כי לא קיימת כאן אופציה אחרת.
דוד אזולאי: זאת האופציה היחידה.
יעל אלבז: אני לוויתי את התהליך.
יעל אלבז: אני מתכננת תחבורה, אני יועצת לצוות הנגישות של משרד התחבורה ואנחנו מטפלים בהמון נושאים, שבחלקם התייחסו גם לנושא של השכרת רכב.
יעל אלבז: בדקנו את הנושא וגם נפגשנו רבות עם "דרך הלב" עם נמרוד, אנחנו מלווים את התהליך.
יעל אלבז: בנושא עולה עניין, לדעתי זה מה שיכול לתת איזה פתרון כדי להתמקד בתחום בו "דרך הלב" מתחמה והיא – מתן שירות לאנשים הצריכים התאמות מיוחדות.
יעל אלבז: חשוב יצירת הקשר.
יעל אלבז: שאלתי את ניר בתחילת הדיון, למיטב הבנתי עדיין לא נעשה הקשר הזה וזה עם המוסד לביטוח לאומי.
יעל אלבז: כלומר, למשרד התחבורה יש אינטרס לשמור על מבנה מסוים הקיים היום בשוק השכרת הרכב.
יעל אלבז: אני מסכימה עם חוה, שיש היגיון ויש סיבה למה הוא מובנה כפי שהוא מובנה.
עירית שביב שני: תסבירי למה הדרישה ל- 30 כלי רכב?
יעל אלבז: זה לא רלוונטי לדיון.
יעל אלבז: אני חושבת שמה שחשוב כאן, זה להתמקד על המענה לאנשים עם מוגבלות.
יעל אלבז: אם יש כבר את החברה שמתמחה בזה, לפנות לשוק, אני מסתכלת על זה מבחינה כלכלית, לפנות לשוק שעליו מדובר.
יעל אלבז: מי שמרכז את זה היום, זה המוסד לביטוח לאומי שמנהל את צי הרכב - - -
אבנר עורקבי: מה פתאום?
אבנר עורקבי: הוא לא מנהל.
יעל אלבז: הוא לא מנהל, אבל הוא מספק.
יעל אלבז: כלומר, אם רכב מבוטח יש לו את הכוח לשעבד רכב למוסד לביטוח לאומי.
דוד אזולאי: מה זה קשור לזה?
יעל אלבז: אני אסביר.
יעל אלבז: אם היום נגנב רכב, המגבלה של "דרך הלב" היא השעבוד של המוסד לביטוח לאומי, אם המוסד לביטוח לאומי מתקשר עם "דרך הלב" ומפנה את - - -
אבנר עורקבי: אין שום קשר לזה, מה את מדברת?
דוד אזולאי: אין, המוסד לביטוח לאומי לא קשור לנושא.
אבנר עורקבי: אני עושה ביטוח רגיל, אני מבטח ב"מנורה", או ב"פניקס", זה לא קשור למוסד לביטוח לאומי.
יעל אלבז: המוסד לביטוח לאומי נותן את האישור.
נעמי מורביה: למשרד הביטחון יש צי של כלי רכב, למוסד לביטוח לאומי אין חיה כזאת.
חוה ראובני: למשרד הביטחון יש פול כלי רכב, רק לנכים עם מאה אחוז פלוס.
נעמי מורביה: יש להם פול.
יעל אלבז: אם המוסד לביטוח לאומי היה מקבל פנייה לרכב, עד שמקבלים את האישור הוא היה מפנה אנשים.
יעל אלבז: הרי מה ש"דרך הלב" אומרת זה, "חסר לנו פרסום".
אבנר עורקבי: אין חיה כזאת במוסד לביטוח לאומי, הוא לא חייב לנכה.
דוד אזולאי: אני שואל את נציג חברת "דרך הלב", האם התקנות שעדיין לא אושרו מעכבות אתכם להמשיך את הפעילות?
ניר כהן: לא, אני לא קשור לתקנות.
ניר כהן: אני כבר הלכתי והחמרתי מעבר לתקנות, אני כבר מוכן.
דוד אזולאי: אתה כבר מוכן, הבעיה שלך כרגע היא שאין ביקוש?
ניר כהן: יש ביקוש קטן.
דוד אזולאי: מהי הסיבה?
ניר כהן: כי מעולם לא הייתה חברת השכרה לנכים בארץ ומעולם לא היו רכבי השכרה לנכים בארץ.
ניר כהן: הציבור לא יודע על זה בכלל, הוא רגיל שאין וזה אותו דבר גם בעולם.
ניר כהן: על פי בדיקות שעשינו, חוץ מחלק מארה"ב, קנדה וחלק מאירופה אין, לא יודעים.
ניר כהן: לנו אין את האפשרות להגיע לכל אדם מוגבל ניידות בחו"ל - - -
דוד אזולאי: עזוב כרגע את חו"ל, אני מדבר כרגע בארץ.
דוד אזולאי: למה אתם לא מביאים לידיעת כל חברות ההשכרה בארץ?
דוד אזולאי: יושב כאן נציג כל החברות, האם החברות מודעות לכך שישנה חברה להשכרת רכב לנכים?
נמרוד הגלילי: בהחלט.
דוד אזולאי: מודעים לכך?
דוד אזולאי: ברגע שמגיע אליכם אדם עם דרישה לרכב מיוחד, האם אתם עושים עבורו את הפנייה או שאתם מפנים אותו לחברה?
נמרוד הגלילי: בחלק מהחברות יש פתרון כבר היום.
אבנר עורקבי: יש להן וואנים?
נמרוד הגלילי: כשמדובר במשהו יותר מורכב, אני יודע שחלק מהחברות מפנות.
נמרוד הגלילי: הביקוש הוא מאוד קטן.
אבנר עורקבי: הן לא מפנות, הן אומרות "אין לנו".
נמרוד הגלילי: גם כשתהיינה תקנות, אני יכול לומר לך שיעבור הרבה זמן- - -
אבנר עורקבי: זה יעלה לתקשורת.
אבנר עורקבי: נמרוד, זה יעלה בתקשורת שהן אומרות "אין לנו".
דוד אזולאי: אבנר אני חושב גם שעם כל הכבוד אתם לא צריכים לסמוך רק, הייתי מצפה קודם כל מהחברות, להפגין קצת יותר רגישות בעניין הזה.
דוד אזולאי: כשנכה מבקש לשכור רכב, שיפנו אותו.
דוד אזולאי: להפעיל את הלב, לא רק את הראש.
אבנר עורקבי: אין לב.
דוד אזולאי: אתם ארגוני הנכים, בבקשה מכם, גם אתם צריכים להביא לידיעת הציבור שלכם דרך האתרים שלכם שקיימת האפשרות לנכה לשכור רכב, זה אפשרי.
דוד אזולאי: יתכן שלא מודעים לכך, חשוב מאוד הפרסום לציבור הזה.
דוד אזולאי: אנחנו לא מתעסקים כרגע איך משווקים את החברה, כי זה לא התפקיד שלנו, כאן צריכה להיות פנייה.
דוד אזולאי: יושבת כאן חברה ואומרת, שהיא לוקחת על עצמה את השירות הזה לכלל אזרחי מדינת ישראל, הזקוקים לשירות.
אבנר עורקבי: גם בעולם.
דוד אזולאי: אני רוצה להתעסק ב-ד' אמותיי.
אורלי בן פרח: גם בעולם, זאת הבעיה שלי.
דוד אזולאי: נתחיל בקטן ונתקדם בגדול.
דוד אזולאי: יושב כאן נציג חברה, שאומר: "זה עניין של זמן ואני סוגר את העסק".
דוד אזולאי: לא כדאי לו ובצדק, אדם שמחזיק חברה עם מטרה מסוימת והוא לא מצליח להתקדם, אין לו מה לחפש - - -
יעל אלבז: צריך להתמקד בתחום הזה.
יעל אלבז: כי ברגע שהוא יתחיל לפתוח את השירותים שלו, זה אולי יהווה מתחרה לחברות האחרות.
דוד אזולאי: עולה כאן טענה צודקת, אני מסכים איתה.
דוד אזולאי: ברגע שאתה מתמחה בתחום מסוים, תתפתח בתחום הזה ואל תנסה לפעול באפיקים אחרים, את צודקת.
חוה ראובני: חוץ מזה, הן לא תפנינה אם הוא מתחרה שלהן.
דוד אזולאי: את צודקת, אבל יש כרגע מצב נתון.
דוד אזולאי: אני אומר, שלפחות באופן זמני, היות וכרגע הם היחידים ומדובר בסך הכול בחריגה של חמישה כלי רכב, זו בעיה זמנית שלדעתי משרד התחבורה יכול לתת לה מענה ואני מבין את הרגישות בנושא הזה.
חוה ראובני: אני מוכנה לבדוק.
חוה ראובני: אני לא רוצה לתת תשובה מחייבת, לא לפה ולא לשם.
דוד אזולאי: אני לא מצפה שתתני לי כעת תשובה, לכן גם ביקשתי ממנהל החברה לפנות עם העתק לוועדה, אני אבקש לבדוק זאת ברגישות יתירה, זה באמת נושא מאוד רגיש.
דוד אזולאי: לדעתי וללא שום קשר, גם אנחנו נפנה וחייבים לפנות לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לבקש מהם לאשר את התקנות לאלתר.
דוד אזולאי: אני לא יודע מדוע הן מעוכבות שם, אין לי מושג ונבדוק את זה.
אבנר עורקבי: אולי יש אינטרס מוסתר.
דוד אזולאי: אבנר, למה אתה מחפש בפינות חשוכות?
אבנר עורקבי: אני לא יודע, אני מחפש.
אבנר עורקבי: כבודו יודע וקודמך יודע, שלמעלה משנה אני מנסה להעלות את זה, אולי זה בפינה אפלה שלא רוצים להעלות את זה.
דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון.
דוד אזולאי: יש למישהו להוסיף דבר?
דוד אזולאי: אני רוצה לפנות, לנציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
דוד אזולאי: אני מכיר דיונים אחרים שאתם מאוד מעורבים, אולם דווקא כאן משום מה, יש לי את הרושם שזה לא נוגע לכם בכלל, זה לא שייך לכם?
עירית שביב שני: זה נוגע לנו מאוד.
דוד אזולאי: זה לא הרושם שאני מקבל כרגע.
דוד אזולאי: יש כאן התכתבויות, יש כאן פניות ואתם בשום מקום.
דוד אזולאי: מדינת ישראל עושה רבות בכל מיני תחומים למען הנגשה לנכים, אנחנו מכירים את זה ואני מכיר את זה ממשרד הפנים, מוועדת הפנים, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, יש כל מיני סעיפים שהכנסנו.
דוד אזולאי: יש יום מיוחד בכנסת שמדבר על הנגשה, כלומר יש מודעות שהנושא חשוב, אתה לא יכול לקבל טופס 4 מבלי לקדם את כל הסעיפים הקטנים.
דוד אזולאי: אני שואל, האם רכב זה לא הנגשה?
עירית שביב שני: נכון, אבל יש תקנות שמשרד התחבורה צריך לקדם אותן.
דוד אזולאי: מה אתם עשיתם בנושא?
עירית שביב שני: אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה.
דוד אזולאי: הרי אתם מייצגים קבוצה מסוימת, גוף מסוים, מה אתם עשיתם כדי לקדם את התקנות האלה?
עירית שביב שני: לפי מה שהנציג שלנו אמר לי, כרגע מחכים להבהרות ממשרד התחבורה.
אורי מקלב: זה כבר שנים.
דוד אזולאי: כמה זמן מחכים להבהרות האלה?
דוד אזולאי: זה לא שבוע ולא שבועיים.
חוה ראובני: לי ידוע, שהתקנות האלה בשלות לאישור.
עירית שביב שני: לי ידוע, שהיועץ המשפטי איל ביקש מכם הבהרות.
חוה ראובני: ישבו איתו והחליפו איתו נוסחים באוקטובר.
אבנר עורקבי: אני מבקש לעלות הצעה כבודו.
אבנר עורקבי: יש חוק ומי שלא מקיים את החוק, שיסגרו לו את החברה.
אורי מקלב: זה תקנות וכל זמן שהתקנות לא בתוקף, אי אפשר.
דוד אזולאי: התקנות באות להשלים את החוק, ברגע שאין תקנות אי אפשר להתקדם.
דוד אזולאי: אני פונה אליכם בבקשה, לגלות יותר מעורבות, תבדקו איפה העניינים עומדים.
עירית שביב שני: אנחנו מעורבים.
עירית שביב שני: אדוני, אני אמסור לעורך דין שמטפל בזה את מה שאתה אומר, אבל הוא מעורב בנושא באופן שוטף.
דוד אזולאי: אני מבקש, שתגלו יותר מעורבות ותדחפו את אישור התקנות.
דוד אזולאי: אנחנו נפנה ליושב ראש וועדת העבודה, הרווחה והבריאות ונבקש את התערבותו המיידית על מנת לקדם את - - -
אורי מקלב: אני לא בטוח שלא צריך לפנות לשר התחבורה, אני לא משוכנע שהתקנות נמצאות על שולחן הוועדה.
אבנר עורקבי: לפי מה שאמרו לי, התקנות אושרו במשרד התחבורה.
חוה ראובני: התקנות הונחו על שולחנו של שר התחבורה, שהניח את התקנות על שולחן הוועדה בינואר 2011.
חוה ראובני: ביוני שנה שעברה, התקיים דיון שבו החלק על ההשכרה אושר רובו ככולו, החלק של האוטובוסים המיוחדים - - -
שלומית אבינח: ב- 14 ביוני 2011, התקיים דיון בראשותו של חבר הכנסת אילן גילאון.
חוה ראובני: טעיתי במספר שבועות.
אורי מקלב: זה הגיע עם עוד תקנות, אולי אפשר לקחת את הפרק הזה ולפצל אותו משאר התקנות - - -
דוד אזולאי: לא, כל התקנות אושרו.
שלומית אבינח: הכל אושר.
חוה ראובני: בנושא האוטובוסים, עלתה טענה שארגון חברות ההסעה לא ראה אותן, בדיעבד התברר, שהם כן ראו אותן ושלחנו להם שוב ואין להם הערות.
חוה ראובני: היתה שיחה בין היועץ המשפטי של הוועדה לבין הייעוץ המשפטי שלנו, לגבי פרטי הנוסח שיביא לידי ביטוי, את הדברים שסוכם עליהם בדיון בוועדה.
חוה ראובני: וועדת המשנה טיפלה בזה, היה דיבור עם היועץ המשפטי כדי להביא לידי ביטוי את הסיכומים של הוועדה שהחליטה על שיוניים בנוסח, סוכם להכין נוסח שיהיה - - -
דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך - - -
חוה ראובני: גם זה הסתיים, ככל שידוע לי באוקטובר.
דוד אזולאי: יש כאן הצעה ואולי תאמצו אותה, תפצלו את הנושאים שיש הסכמה - - -
חוה ראובני: אבל יש הסכמה גם על היתר.
דוד אזולאי: יש הסכמה?
שלומית אבינח: אולי כדאי לפנות ליועץ המשפטי של הכנסת.
דוד אזולאי: לממונה על היועצים המשפטיים.
חוה ראובני: אני מניחה שהוא יחד היועץ המשפטי של אותה הוועדה, אני מתנצלת כי אני לא זוכרת את שמו, אולי אייל בן לביא, סוכם איתו ומן הסתם הוא דיווח למנהלת הוועדה שהעניין גמור, העניין בשל להמשך דיון.
אבנר עורקבי: אני דיברתי לפני שלושה שבועות עם אילן גילאון, הוא אמר לי: "זה הכול משרד התחבורה".
חוה ראובני: אולי הוא לא מודע לזה שזה חזר, אני לא יודעת.
דוד אזולאי: נעשה סדר בדברים.
דוד אזולאי: הוועדה תפנה ליועץ המשפטי של הכנסת מר איל ינון כדי לבדוק מה מעכב את התקנות של משרד התחבורה 'תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות" (נגישות רכב השכרה ואוטובוסים) התשע"א 2011.
דוד אזולאי: אני אבקש להוציא מכתב בנושא הזה.
דוד אזולאי: הוועדה מבקשת מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות לפנות בעניין הזה, לברר מדוע זה לא מקודם.
דוד אזולאי: אני לא אפנה כרגע למשרד התחבורה כי מבחינתם הם הגישו את החומר.
דוד אזולאי: חברת "דרך הלב" אני אבקש מכם, היות ואנחנו כוועדה לא מתפקידנו לקדם את האינטרס שלכם, לא אומר לך שזה לא מעניינו, אבל לא נעשה את זה.
דוד אזולאי: אני כן מבקש ממך לפנות למשרד התחבורה כדי לבררמיהו הגורם המטפל במשרד בנושא הזה- - -
אבנר עורקבי: אבל יש כאן גורם שמטפל בנושא.
דוד אזולאי: תפנה אליהם בכתב עם העתק לוועדה, כשנקבל את הפנייה שלכם, נפנה גם בבקשה לזרז את הנושא.
דוד אזולאי: הוועדה תקיים ישיבת מעקב בתחילת מושב הקיץ.
דוד אזולאי: אם התקנות תאושרנה אני מבין ששחררנו את החסם.
דוד אזולאי: כך אני מתרשם מדבריכם.
חוה ראובני: ברגע שהוועדה תקבע שזה יאושר, מעבירים את זה לפרסום.
חוה ראובני: התקנות יכללו הוראת כניסתם לתוקף, אבל עדיין כל חברות השכרה צריכות זמן כדי להיערך לזה.
חוה ראובני: הן תצטרכנה להצטייד ולאבזר כלי רכב, בעת שהן תדענה מה נדרש מהן.
חוה ראובני: היום, כל חברה מאבזרת לפי שיקול דעתה, מה נראה שכדאי לה, מה נראה שיש ביקוש.
דוד אזולאי: גברת ראובני, אני שואל שאלה.
דוד אזולאי: כם משרד התחבורה, ברגע שתאושרנה התקנות הוסר החסם?
דוד אזולאי: הוועדה תמשיך לעקוב וגם תפנה ליועץ המשפטי, גם אתם תפנו.
דוד אזולאי: נקבל תשובות ולאחר מכן נתאם את הדברים.
דוד אזולאי: אם מדובר בבעיה בכנסת אני מקווה שנפתור אותה ואם זה משרד התחבורה נפנה אליכם ונבקש שתקדמו אתם את החקיקה.
דוד אזולאי: נכון לרגע זה אני לא פונה אליכם כי אני סומך על דברייך שנאמרו כאן שאכן את מה שעליכם לעשות עשיתם.
דוד אזולאי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום הוא, התנהלות משרד הרישוי בכל הקשור לביטול תווי חניה לילדים נכים.
דוד אזולאי: הנושא הזה עלה בעבר על שולחן הוועדה, בראשותו של חבר הכנסת הרב אורי מקלב, אשר התחיל את הדיון ואנחנו כרגע בישיבת מעקב.
דוד אזולאי: הייתי מבקש ממך, אדוני, כאדם שליווה את הנושא הזה, כמה דברי פתיחה ואחר כך נקיים את הדיון.
אורי מקלב: אני מצר על כך שהקול שלי קצת לא רגיל.
אורי מקלב: תודה רבה לך אדוני יושב הראש על ישיבת הוועדה הזו, על ישיבת המעקב, מאז הישיבה של הוועדה לפני תקופה עד היום הגיעו עוד פניות אל הוועדה וגם קיבלתי חלק מהעתקי הפניות האלו בנושא הפקת תווי החניה.
אורי מקלב: תווי הנחיה לנכים עברו איזו הפרטה מסויימת.
אורי מקלב: משרד התחבורה לקח על עצמו לטפל בנושא ההנפקה המעקב, האישור והערעורים והמטרה הראשונה שעמדה לנגד עיניו של משרד התחבורה היתה לטפל בנושא בעקבות תלונות על ריבוי של תווי חניה לנכים.
אורי מקלב: הבקשה הזו היא בקשה נכונה מכל הצדדים, היינו, גם מצד הנכים, מי שכבר יש לו תו נכה הלין על כך גם מתלונות שהגיעו, שיש איזו "אינפלציה" בתווי חניה, יש איזו קלות מסויימת בקבלת תווי חניה, וריבוי תווי החניה, לא רק שהוגן לתת למי שלא מגיע לו אלא שזה מצמצם את מקומות החניה לאלה שכן מגיעים להם תווי חניה.
אורי מקלב: דא עקא, שהדרך לקבלת התווים רצופה בעיות והתברר שיש קשיים גדולים מאד לאנשים בקבלת תווי החניה האלה.
אורי מקלב: הקריטריונים לא ברורים, עד היום.
אורי מקלב: לא ברור מה הקריטריון לפיו מקבלים.
אורי מקלב: למה אין יותר כאלה נכויות או מגבלות שהן מזכות באופן אוטומטי, בהגדרה, שהנכויות האלו והמוגבלויות האלו, אם יש לך אישור עליהן אז אתה צריך לקבל תג.
אורי מקלב: החלק הציבורי בוועדה שם הוא לא ברור, החלק הציבורי לא מספיק שקוף, לא ידוע לציבור, גם בעצם ההגדרות של הוועדה, גם בזה שהקריטריונים לא ברורים, ומעבר לכך, יש סחבת בתשובות, עד שאנשים מקבלים תשובות, ובעיקר, אנחנו צריכים לדעת שתו חניה למי שמגיע לו הוא לא לוקסוס אלא שהוא חלק מן הרגליים שלו, חלק מן האפשרות שלו כי בלי חניה קרובה הוא מוגבל גם בתפקוד היומיומי שלו.
אורי מקלב: אנחנו בעד לא לתת למתחזים אבל אי אפשר לצאת מנקודת הנחה ש"כולם מתחזים ועכשיו ננתח אחד אחד ונראה מי מגיע לו".
אורי מקלב: לא כך צריך לעבוד.
אורי מקלב: העסק צריך לעבוד כשמי שהוא נכה, מי שהוא מוגבל אז מגיע לו.
אורי מקלב: אנחנו צריכים למצוא שיטות לפיהן נראה איך אנחנו פועלים מול אלה שלא מגיע להם.
אורי מקלב: כאן הפער הגדול שנוצר.
אורי מקלב: המסמך של מרכז המחקר והמידע, מציג בפנינו מצב שהוא תמוה.
אורי מקלב: הוא מעיד על כך שיש עלייה דרמטית משנת 2011 בשיעור אחוז הבקשות שנדחו.
אורי מקלב: מ-20% בשנת 2009 ל-50% ואולי אפילו יותר, כ-70% בשנת 2012.
אורי מקלב: למעלה מ 50% נדחו.
אורי מקלב: משהו כאן משקף משהו וזה בעצם עיקר הבעיה.
אורי מקלב: אנשים מתלוננים על שהם נדחים וצריכים להגיש שוב.
אורי מקלב: שוב הם נדחים ושוב הם צריכים להגיש ובסופו של דבר אם הם מתעקשים הם מקבלים.
אורי מקלב: וכאן הבן שואל: מה נשתנה בין המצב שבבקשה הראשונה לבין זה שבבקשה השניה?
אורי מקלב: האם רק זה שהוא הגיש עוד פעם?
אורי מקלב: הרי ברוב המקרים אין שינוי במצב הרפואי של המגיש וזה אותו מצב רפואי.
אורי מקלב: לא מדובר כאן על כך שהיו צריכים להביא מסמכים, אלא, מדובר באותם אנשים.
אורי מקלב: הגדילו לעשות שאחוז הבקשות לצמיתות מאד הצטמצם, אחוז מאד קטן היום מאושר לצמיתות, זה אומר שאנשים חייבים להגיע עוד פעם והמצב הזה שרובם, רובם, ממילא רובם אושרו רק לתקופה מוגבלת הוא מצב לא טוב, הוא לא נראה אמיתי ולא משקף מצב רגיל.
אורי מקלב: עוד תלונה חמורה שהגיעה, שאם מישהו רוצה לבוא ולהופיע בפני הוועדה, הוא נדחה.
אורי מקלב: הוא מבקש ואומר: אני רוצה לבוא, תגידו לי למה אני נדחה?
אורי מקלב: כמו שמקובל בוועדות אחרות, תו חניה הוא לא פחות חשוב לאנשים מזכאות לבטוח לאומי, למשל, ואם הם לא יכולים להופיע ואתה נדחה ולא מגיע לך, אז נשללת ממך זכות אמיתית ואלמנטרית.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע וחשוב מאד לשמוע מהם תנאי ההעסקה של החברה שמשרד התחבורה שכר כדי לטפל בפניות.
עוזי יצחקי: אני סמנכ"ל משרד - - -
דוד אזולאי: סליחה, עם כל הכבוד, אני קובע מתי ידברו.
עוזי יצחקי: כן אבל קודם כל צריך המשרד לדבר, אחר כך החברה.
דוד אזולאי: אני לא יודע כמה פעמים השתתפת בדיונים פה, אבל מי שנותן את רשות הדיבור ומי שקובע - - -
עוזי יצחקי: לא אמרתי שלא.
דוד אזולאי: שאלתי שאלה, האם נמצאים נציגי החברה?
אורי מקלב: אני מציע לשמוע מה הם תנאי החברה, על מה הם מקבלים את התשלומים שלהם, אם נניח נוכיח שכל בקשה נוספת מזכה את החברה - - -
דוד אזולאי: נבדוק את הנושא הזה.
אורי מקלב: אנחנו רגילים בהרבה מקומות ובהרבה ועדות שאתה ניהלת שהתברר שבתנאי ההעסקה יש תמריצים, יש סיבות שיכולות להיות לפער הגדול הזה.
דוד אזולאי: תודה רבה לך אדוני, יושב הראש לשעבר, אנחנו קיבלנו מספר פניות ואחת מהן היא מעורך הדין זיו מגור.
זיו מגור: האמת היא שאני מאד אשמח – ואם אתה רוצה אז אני אתחיל, אבל, אשמח אם ההורים, שהם אלה שפנו אלי וסיפרו את סיפורם.
דוד אזולאי: או אתה או הם.
זיו מגור: או אני או הם?
זיו מגור: אני מעדיף להשלים אחריהם בשני משפטים.
ט"א: יושב ראש הוועדה מר דוד אזולאי, חבר הכנסת מקלב, נציגי עמותת הנכים אהב"ה, ארגון הפעולה של הנכים, נגישות ישראל - הקליניקה המשפטית, בטוח לאומי, משרד הבריאות, משרד התחבורה, אני מתנצל בפני כל מי ששכחתי.
ט"א: אני ט"א מטבריה, הורה לילד בן שש, נ"מ, שאובחן בגיל שנתיים ועשרה חודשים כנכה מאה אחוז לצמיתות, p.d.d.
ט"א: בדרגה קשה ביותר, עם פיגור התפתחותי נרחב ביותר.
ט"א: הילד חי על תרופות פסיכיאטריות, יש לו קשיי הליכה וניידות והוא בעל פגיעה מוחית קשה.
ט"א: הילד לא מדבר, לא מתקשר בכלל עם הסביבה, זקוק להשגחה צמודה עשרים וארבע שעות, הילד לא שולט בצרכיו ולצערי לעתים קרובות גם מכניס את צרכיו לפיו ואוכל אותם.
ט"א: הילד הזה לא מודע לסכנות החיים, גם כאשר הוא בהשגחתנו מחוץ לבית הוא ירוץ לתוך הכביש הסואן ויידרס.
ט"א: הילד הזה ניצל בנס מדריסה, יותר מחמש פעמים ואני עד לזה.
ט"א: אני שואל את כולכם פה, גם אותך יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד אזולאי, מה יהיה בפעם השישית אם הוא לא יינצל?
ט"א: בנוסף לכך, בתוך כל הסבל שאני עובר ואני סובל, אשתי חולת סרטן, מה שמקשה פי כמה את עיקר הטיפול בילד הזה.
ט"א: אני מפרנס יחיד שמשתכר שכר מינימום בלבד.
ט"א: ב-18.5.2011 ועד היום, כעשרה חודשים בערך, כאשר פג תוקפו של הכרטיס האחרון של הילד, שקיבל אותו בעבר ללא כל בעיה, הילד קיבל ללא כל בעיה - - -
דוד אזולאי: בן כמה הוא?
ט"א: היום הוא בן שש.
ט"א: חגגנו לו יום הולדת רק לפני שבועיים.
ט"א: נדהמתי לגלות, אחרי שהגשתי את הבקשה הראשונה לחידוש הכרטיס, אחרי שהמתנתי שלושה חודשים, שקיבלתי תשובה שלילית ממשרד התחבורה.
ט"א: המשכתי והגשתי עוד שבע בקשות וכל התשובות אצלי פה.
ט"א: משרד התחבורה דחה את כולן.
ט"א: הילד שלי נ"מ חייב לצאת לטיפולים רפואיים ופרה-רפואיים ויש לי מסמכים על כך.
ט"א: מסמך ממשרד הרווחה, במחלקת עירית טבריה, שמחלקת הרווחה בעירית טבריה מקנה לו עשרים שעות חודשיות לטיפולים פרה-רפואיים, הילד הזה חייב והמסמך חתום על ידי העובדת הסוציאלית ועל ידי מנהל מחלקת הרווחה מר מנשה כהן, שהילד הזה חייב לצאת לטיפולים רפואיים בכלי רכב בלבד.
ט"א: במידה והילד הזה לא יוצא לטיפולים, הוא הורס לנו את כל הבית.
ט"א: אתם צריכים – אני מזמין אתכם אישית לבוא לראות מה זה להרוס את כל הבית.
ט"א: הילד הזה מכה את עצמו ודופק את הראש שלו בקיר בגלל מצבו הפסיכיאטרי.
ט"א: אני מזכיר עוד פעם, הילד הזה קיבל בעבר, כל הזמן אני מזכיר, הילד הזה קיבל את התג נכה שלו בעבר והמצב שלו רק הולך ומחמיר.
ט"א: אחד מן המסמכים שנשלחו לוועדה של משרד התחבורה, מצוטט בו "בגלל מצבו הרפואי של הילד, הילד חייב להגיע לטיפולים אך ורק בכלי רכב".
ט"א: כל מסמך מצורף מתועד נשלח למשרד התחבורה.
ט"א: והמסמך הנ"ל חתום, זה שדיברתי עליו כרגע, אדוני יושב הראש, נציגים, המסמך הנ"ל חתום על ידי העובדת הסוציאלית שמכירה את הילד ומנהל מחלקת הרווחה מר מנשה כהן, שחתום על המסמך הזה.
ט"א: מצורף למסמך הנ"ל "שהילד הנ"ל חייב לצאת לטיפולים רפואיים כל יום", צורפו מסמכים נוספים מדר' מרים קוטאי שהיא הנוירולוגית המחוזית שבדקה את הילד מן הלידה שלו, הנוירולוגית המחוזית, המסמכים שלה נמצאים אתי פה והם צורפו לכל בקשה למשרד התחבורה ומשרד התחבורה מנפנף בריש גלי את המסמכים הרפואיים.
ט"א: הרופאה המחוזית חתומה למטה.
ט"א: היא מכירה את הילד והיא כותבת שלילד "פיגור שכלי, התפתחותי קשה ביותר.
ט"א: לילד קושי בהליכה ובניידות", היא כותבת במסמכים, "לילד קשיי הליכה והתניידות", שחור על גבי לבן, באותיות קידוש לבנה.
ט"א: "הילד הנ"ל", כתוב במסמכים הרפואיים של הנוירולוגית המחוזית "הילד אינו מודע לסכנות כלל, אינו מגלה שיקול דעת בשל הפגיעה הנוירולוגית הקשה בה הוא חולה".
דוד אזולאי: תאמר לי בבקשה, האם קיבלת תשובה ממשרד התחבורה?
ט"א: שבע תשובות, שמונה תשובות הן פה.
אריאל צרויה: תשובה מנומקת, האם אמרו לך?
ט"א: לא.
דוד אזולאי: רבותי, תנו לי לדבר ישירות.
דוד אזולאי: שאלתי שאלה, האם קיבלת תשובות ממשרד התחבורה?
ט"א: בוודאי שקיבלתי, על כל פניה קיבלתי תשובה.
דוד אזולאי: מה התשובה שקיבלת?
ט"א: התשובה שהוא לא נכלל בחוק, שאני אקריא לך את החוק או שאתה מכיר אותו יותר טוב ממני?
ט"א: הנה התשובה של משרד התחבורה.
דוד אזולאי: רבותי, הוא לא צריך עורך דין.
ט"א: "הריני להודיעך", אני מקווה שאני עושה עבודתי כמו שצריך - - -
דוד אזולאי: אתה עושה עבודתך מצוין.
ט"א: לקיים את הילד היחידי הזה שיש לי, שבא לי אחרי שבע שנים - - -
דוד אזולאי: אני מבקש ממך, ט' - - -
ט"א: 360 מעלות הסתובבתי עד שהילד הזה הגיע לי לעולם.
דוד אזולאי: תקשיב, תענה לי רק על מה - - -
ט"א: או.
ט"א: קיי.
ט"א: אני מקריא לך אדוני יושב הראש, בבקשה, "הריני להודיעך כי בהתאם להחלטה רפואית, אין באפשרותנו" אותו דבר, אותה תשובה, "אין באפשרותנו לאשר את בקשתך לקבל תג נכה, שכן על פי מסמכים רפואיים שהגשת לצורך זה, לא מתקיים התנאי הקבוע בחוק, כי תנועתך בדרכים ללא רכב עלולה לערער את מצבך הרפואי".
ט"א: אני שואל את כבוד יושב הראש, סליחה - - -
דוד אזולאי: ט', האם זאת התשובה שקיבלת?
ט"א: על כל השבעה.
דוד אזולאי: על כל המכתבים?
ט"א: על כל המכתבים.
דוד אזולאי: שאלה נוספת שאני רוצה לשאול אותך, האם היה מצב פעם אחת שאמרו: אולי פה המצב חריג, הם ניסו לזמן אותך לאיזה - - -
ט"א: שום דבר, אם כבודו יודע, הנוהל במדינת ישראל לקבלת תג נכה זה השיטה הנ"ל, לשלוח מסמכים למשרד הרישוי בחולון, אין לך גישה אליהם, אין לך שום גישה להגיע אליהם, לא בטלפון, לא בפקס, רק בדואר, זה מה שעשיתי.
ט"א: אני רוצה לסיים אבל.
דוד אזולאי: תאמין לי - - -