GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי: מפני שאת, לולא הדיון הזה לא היית יודעת מכל הסיפור הזה.
דוד אזולאי: רק בגלל שזה הגיע, זה לא הגיע בגלל הנושא הזה.
דוד אזולאי: זה הגיע בגלל נושא החובות.
דוד אזולאי: דרך אגב נודע לנו הסיפור הזה.
דוד אזולאי: הבנת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני במקרה יודעת, אבל לא חשוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חמותי מתה ושילמתי 800 שקל בגלל שהיא מתה.
אלי יפה: חבר הכנסת אזולאי, אבל מצד שני הרי הכנסת היא זו שחוקקה כמה יגבה?
אלי יפה: איך מד"א יגבה?
אלי יפה: זה לא אנחנו קבענו שאנחנו נגבה יותר בירוחם.
אלי יפה: זה אתם חברי הכנסת.
אלי יפה: אז אתם באים אלינו פה בועדה: למה אתם גובים שם יותר?
אלי יפה: אבל אתם חקקתם את זה.
דוד אזולאי: תבוא אלי לשיחה ב – 4 עיניים ואני אגיד לך איך עושים את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להצטרף אליך?
דוד אזולאי: יוליה שמאלוב-ברקוביץ בהחלט.
אלי יפה: אז זה כבר 6.
דוד אזולאי: אני בטוח שאת רק תעזרי לי בעניין הזה.
דוד אזולאי: בבקשה, נציגת משרד הבריאות.
אברהם מיכאלי: יש לציין לשבחה של מד"א שהדרגות שלהם יותר יפות מצה"ל.
אלי בין: מחמאה טובה מחבר הכנסת מיכאלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מחמאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם מוציאים כל כך הרבה כסף על דרגות?
שני דניאלס: אני עורכת הדין שני, אני הממונה על הגביה במד"א.
שני דניאלס: המבצע של החובות הוא מתחלק ל – 3 סוגי אזרחים.
שני דניאלס: זה חל על כל האוכלוסיות במדינת ישראל ולא פוסח על אף אחד: האחד - כאלה שזכאים להחזר מלא מקופות החולים.
שני דניאלס: זאת אומרת, כנראה שאושפזו, או שיש להם זכאויות.
שני דניאלס: השני – כאלה שזכאים להחזר חלקי, אם זה בגלל שלא אושפזו בסופו של דבר, או בגלל שההסדר שלהם מול קופת חולים הוא כזה שהם זכאים רק לחלק מההחזר.
שלומית אבינח: גם מפוני נט"ן?
שני דניאלס: לדוגמה, בנט"ן שלא אושפז והוא זכאי לחלק מההחזר.
שני דניאלס: ואגב, יש זכאויות נוספות שאנחנו לא מודעים להם, שבין הקופת חולים לאזרח עצמו.
שני דניאלס: הסוג השלישי – זה כאלה שלא זכאים לשום החזר מקופת חולים ובעצם החוב חל במלואו עליהם.
שני דניאלס: השיטה שאנחנו הצענו היא כזאת: קודם כל הפניה שלנו - - -
דוד אזולאי: את יכולה לתת דוגמה של - - -
שני דניאלס: אדם שזכאי למלא?
דוד אזולאי: לא, שהוא לא זכאי.
שני דניאלס: שהוא לא זכאי בכלל?
שני דניאלס: כל אדם שלא אושפז.
שני דניאלס: שלא אושפז ונסע באמבולנס לבן.
שני דניאלס: אבל אני כחברת קופת חולים מסויימת יש לי זכאות נוספת, בגלל שהגדלתי את הזכאות שלי בקופה עצמה, ולכן, נגיד, אני זכאית.
אסף וינברגר: בזכות הביטוחים המשלימים.
אסף וינברגר: לחלקם.
אסף וינברגר: רק קופות חולים מסויימות.
אסף וינברגר: לכללית לדוגמה בפלטינום יש זכאות ל – 50 אחוז במידה שלא אושפז ל – 200 ומשהו שקלים.
אסף וינברגר: יצויין שרק לקצת למעלה מ - 20 אחוזים ממבוטחי הכללית יש להם את הביטוח הזה.
שמואל בן יעקב: אבל למכבי יש את הזכאות.
אלי בין: זה הפתרון.
אלי בין: אדוני היושב ראש, זה הפתרון.
אלי בין: תחילו את זה על כל הקופות החולים.
שני דניאלס: אני יכולה לתת דוגמה נוספת.
אלי יפה: אשפוז זה לא באמת משהו, כלומר, כמו שתיארנו קודם, חולה סכרת שאיבד את ההכרה ונותנים לו סובר, לא צריך אשפוז.
אלי יפה: בשביל מה?
אלי יפה: אין קשר בין זה לבין זה.
אלי יפה: הצילו אותו?
אלי יפה: שלום.
אלי יפה: למה הוא צריך?
אלי יפה: לא.
אלי יפה: עכשיו הוא צריך לשלם את הכל בגלל שהצילו אותו.
אלי יפה: לא היו מטפלים בו - - -
אברהם מיכאלי: בוא אני אגיד לכם מקרה יותר חמור: הבן אדם בכלל לא הזמין אמבולנס.
אברהם מיכאלי: ראו אירוע.
אברהם מיכאלי: אמבולנס הגיע, אחרי זה גם פינו אותו, בגלל שאני לא יודע, היה אירוע שהבן אדם בכלל לא יודע.
אברהם מיכאלי: מחר מגישים לו חשבון כי במיון קבעו שאין לו שמה סיבה להתאשפז.
שני דניאלס: אנחנו דיברנו על זה גם עם משרד הבריאות.
שני דניאלס: אני אתן דוגמא נוספת: אדם למשל, שיש לו בעיות סוכר.
שני דניאלס: הוא נכנס להיפו, זה מצב של חוסר.
שני דניאלס: מחוסר הכרה בביתו.
שני דניאלס: אני לא מדברת ברחוב שאדם, צד ג' מזמין את האמבולנס.
שני דניאלס: אדם בביתו.
שני דניאלס: מגיעה ניידת, מטפלת בו אם זה בגלוקוז, ואם זה בטיפולים נוספים שהם עושים בפועל, בסופו של יום, קופת חולים לא רוצה לשלם לו.
שני דניאלס: הוא מסרב לנסוע לבית חולים.
שני דניאלס: הוא אומר: אני מכיר את עצמי.
שני דניאלס: חזרתי לעצמי.
שני דניאלס: אני לא רוצה לנסוע לבית חולים.
שני דניאלס: קופת חולים לא מסבסדת את זה.
שני דניאלס: הוא צריך לשלם עבור העלות של הניידת טיפול נמרץ שהיתה אצלו במלואה.
שני דניאלס: אפילו לא את ה – 50 אחוז הוא לא מקבל.
שני דניאלס: זה דוגמה נוספת בעצם למה שביקשת.
שני דניאלס: השיטה שלנו אומרת דבר כזה: החייבים, אותם החייבים שחייבים למד"א, בין השנים שדיברנו עליהם – 2003 – 2009, יקבלו מכתב ממד"א שאומר - - -
שלומית אבינח: ברשום?
שני דניאלס: אנחנו נחליט על זה בהמשך.
שלומית אבינח: חייב להיות רשום.
שני דניאלס: הרשום הוא לאו דווקא לפעמים משהו שהוא טוב לאזרח.
אברהם מיכאלי: פעם הבאה שקיים דיון על רשות הדואר תגלי כמה שהרשום הזה מסדר את האזרחים בסוף.
שני דניאלס: נכון.
אברהם מיכאלי: תיקנו פה חוק בקדנציה קודמת: חוק איוולת.
שני דניאלס: בכל מקרה, אותו אזרח יקבל מכתב ממד"א שאומר: אדוני, אתה חייב כסף למד"א.
שני דניאלס: זה הסכום הכולל של החוב.
שני דניאלס: בהפחתה, בעקבות המבצע, אנחנו ננסח מכתב שיהיה מאד פני האזרח.
שני דניאלס: בעקבות המבצע אתה חייב כעת סכום כזה וכזה.
שני דניאלס: במידה ויהיה לנו מידע, הוא יקבל מקופת חולים, או מבתי החולים שאנחנו איתם במשאים ומתנים לקבל מידע מי אושפז ומי לא, או מי פונה בנט"ן.
שני דניאלס: אנחנו גם נגיד לו את המידע הזה.
שני דניאלס: כלומר, דע לך שאושפזת ואתה זכאי להחזר מלא מקופת חולים.
שני דניאלס: עליך לגשת לקופת חולים על מנת לסיים והסדיר את החוב הזה.
שני דניאלס: הוא יקבל את ההנחה.
שני דניאלס: ההנחה אומרת דבר כזה: בשיעור הריבית והצמדה - הנחה של 50 אחוז.
שני דניאלס: שיעור ההוצאות של עורכי הדין - שיעור הנחה של 50 אחוז.
שני דניאלס: כלומר, הוא יקבל 50 אחוז כולל על סך החוב בריבית והצמדה וההוצאות כשהקרן כמובן במקום שהוא זכאי להכל – הקרן תשולם על ידי הקופה באופן ישיר.
דוד אזולאי: כלומר, הקופות לא משלמים לא את הריביות ולא את ההצמדה, רק את הקרן.
שני דניאלס: ההצעה שלנו מדברת על מצב שהקרן צריכה להיות משולמת על ידי קופת החולים, והריבית וההצמדה וההוצאות ה – 50 אחוז מהם על ידי אותו אזרח.
שני דניאלס: כשההצעה שלנו אומרת: על מנת לא לטרטר את האזרח, הוא יגיע לקופת חולים, וגם כדי לוודא שכל החוב בעצם ייסגר במלואו הוא יגיע לקופת חולים, ישלם את החלק שלו, ואת ה – 100 אחוז הם יעבירו למד"א.
אמנון דניאל: יש הבדל בין הצמדה להוצאות.
אמנון דניאל: הוצאות זה של עורך דין.
אמנון דניאל: הצמדה זה משהו אחר.
אמנון דניאל: ההוצאות זה המרכיב הגדול.
אמנון דניאל: העורך דין לא מוותר על כלום.
אמנון דניאל: עורכי הדין לא מוותרים על שום דבר.
אלי בין: זה לא, הגענו איתם להסדר.
אמנון דניאל: לא רק במד"א.
אמנון דניאל: באף תחום.
אמנון דניאל: - - -
אלי בין: את זה הגענו להסדר עם כל משרדי העורכי דין.
אלי בין: אנחנו כפינו עליהם.
אלי בין: כפינו עליהם, וחלק מהדברים היה משרד - - -
שמואל בן יעקב: תקרת גג מ – 3,000 תעשו 1,500?
שמואל בן יעקב: או שתעשו איזה שהיא תקרה לא יותר מ – 800 שקל?
אמנון דניאל: השכר טרחה שלהם לשלוח פקס, טופס ...
אמנון דניאל: מספר 1 – זה עולה להם אלפי שקלים.
אמנון דניאל: טופס ...
אמנון דניאל: מספר 1.
שני דניאלס: ביחס למה שאומר האדון הזה, הוא מדבר ואני חושבת שהוא מדבר על הליך של שכר טרחת והליך של הוצאות.
שני דניאלס: אנחנו מדברים בהליכים מנהליים.
שני דניאלס: גביה של הליכים מנהליים.
שני דניאלס: גביה של הליכים מינהליים מדובר רק בהוצאות.
שני דניאלס: ככה זה מכוּנֶה בפקודה.
שני דניאלס: ולכן נראה לי שיש איזה שהוא בלבול עם העניין של השכר טרחה.
אמנון דניאל: איך שולחים מכתב ל?
שני דניאלס: אני אסביר עוד פעם: יש הוצאת מכתב ראשון בעלות 15 שקל על פי הפקודה החדשה, אומרת 15 שקל.
שני דניאלס: זה נקרא: הוצאות עבור אותו שליחת מכתב ראשון.
שני דניאלס: אין כאן שכר טרחה נוסף על ה – 15 שקל שמופיע בתקנות שתוקנו.
שלומית אבינח: כל החייבים משרדי עורכי דין עכשיו ישלחו ויגבו 15 שקל על מכתב?
שלומית אבינח: זה המבצע?
שני דניאלס: לא.
דוד אזולאי: הריביות והצמדות שיקבלו 50 אחוז על ריביות והצמדה.
שני דניאלס: זה המצב החדש.
שני דניאלס: המצב החדש אנחנו פועלים לפי התקנות החדשות.
שני דניאלס: במצב הישן – אנחנו נגבה בתהליך המבצע, בתקופת ה – 3 חודשים שאנחנו רוצים ליצור את המבצע הזה, אנחנו נגבה 50 אחוז על סך ההוצאות הקיים היום.
צבי רפאל: אני ששילמתי עכשיו לפני שבוע?
קריאה: הפסדת.
שני דניאלס: שילמת הליך הוצאה לפועל, סיימת משהו אחר.
שני דניאלס: אני אענה לך פרטנית בחוץ, אם תרצה.
שני דניאלס: בכל מקרה, המבצע מדבר על הקרן פלוס 50 אחוז הנחה בהוצאות, ו – 50 אחוז הנחה בריבית והצמדה שזה סכום אדיר, וראיתם את הנתונים.
שני דניאלס: אני גם העברתי אותם לאסף, בשיתוף פעולה איתנו.
שני דניאלס: זה סכום אדיר שיורד בעצם מאותו סכום.
שני דניאלס: רק צריך להבין שהתשלום צריך להתבצע במלואו בקופת חולים ויועבר למד"א במאה אחוז.
שני דניאלס: אני לא יכולה לקחת קרן ואחר כך לרדוף אחרי האזרח ליתרה.
דוד אזולאי: כלומר, גם הריביות והצמדה יועברו לקופת חולים, וקופת חולים תתחשבן מול מד"א.
שני דניאלס: כן.
אלי בין: אנחנו רוצים למנוע את כל הקטע הזה של האזרח עם מד"א.
שלומית אבינח: קודם כל יש לי כמה הערות לגבי ההסדר.
שלומית אבינח: המצבים הם לא היפותטיים, הם אמיתיים.
שלומית אבינח: מניסיון, האם חשבתם על האפשרות שאזרח יוכיח שלא קיבל הודעת תשלום בכלל?
שלומית אבינח: כלומר, הוא ילך לרשות הדואר ויוכיח שלא נשלח.
שלומית אבינח: כלומר, החוב בכלל לא הגיע אליו.
שלומית אבינח: זה 2003, אנחנו מדברים 9 שנים אחורה.
שלומית אבינח: בן אדם יעשה עבודה, אתם תגידו לו שיש לך חוב של - - -
אלי בין: הוא לא ישלם ריבית והצמדה.
אלי בין: היו לנו מקרים כאלה וכשהוכח הדבר הזה אני פתרתי את זה.
אלי בין: זה הגיע לשולחן שלי, אנשים פטרנו אותם במלוא הריבית וההצמדה.
שלומית אבינח: השאלה אם זה כתוב?
דוד אזולאי: סליחה דקה, שלומית, יש לי בקשה אליך: אין פה שום כוונה לפתור את הבעיות האישיות פה של הפונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אבל בדיון.
דוד אזולאי: בדיון הזה לא נפתור.
דוד אזולאי: אני אמרתי את זה גם לאדון עמדי, ואני אומר גם לך, אחרי הדיון הזה תעביר לנו את כל הנתונים.
דוד אזולאי: יש פה מנהלת ועדה, יש מזכירת ועדה.
דוד אזולאי: תעביר את כל החומר מצולם.
דוד אזולאי: אנחנו נפנה בשמך למד"א, יבדקו, תקבל תשובה.
שלומית אבינח: אני חושבת, שוב, אני פה מציעה, אבל זה ניסיון חיים, אני חושבת שצריכה להיות, במסגרת המכתב שיישלח.
שלומית אבינח: קודם כל לדעתי זה צריך להיות ברשום.
שלומית אבינח: אני חושבת שגם צריך להיות בקרה.
שלומית אבינח: לדעתי 3 חודשים זה קצת זמן.
שלומית אבינח: אז אני אומרת: צריכה להיות האפשרות.
שלומית אבינח: אם הבן אדם שיש לו את היכולת, כמו שהגברת שאמרה 3 שנים כבר, או שחוב ששולם.
שלומית אבינח: צריכה להיות האופציה לבן אדם.
שלומית אבינח: כלומר: יש לך חוב, אתה צריך לשלם.
שלומית אבינח: צריכה להיות אופציה, אם הוא יוכיח מרשות הדואר שלא קיבל.
שלומית אבינח: או ששילם כבר וזה לא מעודכן במד"א.
שלומית אבינח: צריך להיות כמה מצבים שהם קיימים.
אסף וינברגר: אבל זה קיים בחוק.
אסף וינברגר: התקנות כבר קובעות את זה.
שלומית אבינח: אבל אסף, אני אומרת במכתב הבהרה, אני חושבת שגם צריך להיות בשפות שונות.
שלומית אבינח: ברוסית, באמהרית, המכתב צריך להיות בכמה שפות.
שלומית אבינח: זה הערה ראשונה.
שלומית אבינח: אנשים שפונו וחברת הביטוח חייבת לשלם, יש להם חוב למד"א, אבל זה התחשבנות של חברת הביטוח.
שלומית אבינח: עכשיו, אנשים לא יודעים.
שלומית אבינח: נכון מה אתה דורש מהבן אדם.
שלומית אבינח: הלא יש לי ...
שלומית אבינח: מול חברת הביטוח.
שלומית אבינח: השאלה אם יש איזה שהוא מסלול שחשבתם, אני קוראת לזה "מסלול", אבל יש התדיינות של מד"א עם חברת הביטוח.
שלומית אבינח: הוא ילך לחברת ביטוח: היתה לי תאונה ב – 2004 עכשיו מד"א דורשים: חפשו את המסמכים.
שלומית אבינח: צריך להיות איזה לינקג' בין מד"א לחברות הביטוח.
שלומית אבינח: נכון שאי אפשר לכל חברות הביטוח, אבל זה מצב שבטוח יהיה קיים, כמו יולדות, כמו אשה שילדה, ביטוח לאומי, ארגונים שאת לא יכולה לשלם.
שלומית אבינח: אבל זה צריך להיות במכתב העברה הראשוני שיקבל האזרח.
שלומית אבינח: עוד עניין, אני יודעת שיש מקרים, גם לפני 2003, כי מד"א שלחו מכתבים.
שלומית אבינח: מד"א שלחו מכתבים ואז במשך ה – 6 שנים, כלומר, זה חוב מ – 2001 ובמהלך ה – 6 שנים, נדמה לי, תקנו אותי, שהיתה איזה התכתבות, ואז הבן אדם גם מ – 2001 חייב, כשמדובר בריבית והצמדה בטוח, בטוח, בטוח לדעתי צריך מבצע מחילה גדול יותר, כי הריבית והשכר טרחה כאן גבוהים יותר.
שלומית אבינח: זהו, עד כאן שלוש הערות.
שני דניאלס: אני אתחיל מהאחרון: בעצם כל החובות לפני 2003 לא התייחסנו אליהם כאן, מה שלא נפתח תיקי הוצאה לפועל לאותם אנשים שחייבים כסף למד"א, בעצם מד"א הפסיק לגבות עבור אותם שירותים.
שני דניאלס: זאת אומרת, כל מה שקודם ל – 1.1.2003 מד"א לא גובה, אלא אם נפתח תיק הוצאה לפועל, ואלה המקרים היחידים.
שלומית אבינח: כמה מקרים כאלה יש?
שני דניאלס: אני לא יודעת להגיד לך כרגע בשליפה.
שני דניאלס: זה מעט מאד מקרים שעוד קיימים ונמצאים.
שני דניאלס: מעט מאד.
שלומית אבינח: שמשלמים?
שני דניאלס: הם משלמים צו חיוב תשלום.
שני דניאלס: לעניין המקרה השני שהצגת שיש בעצם עבודה של אותו חייב מול הרשויות השונות.
שני דניאלס: מד"א קואופרטיבי לכל אזרח כזה.
שני דניאלס: כלומר, פנה אלי אזרח אמר לי: אני צריך לבדוק את כל הדברים האלה מול המוסד לביטוח לאומי, אל מול חברת הביטוח, או מול כל גורם אחר שהוא אומר: מול שלי שטיפל בתיק, אני מעכבת הליכים אוטומטית.
שני דניאלס: כלומר, המערכת שומרת לו את הזכות, היא תשמור לו את הזכות על המבצע, וכיום - - -
שלומית אבינח: לא, את מעכבת, אבל את מטרטרת, במירכאות.
שלומית אבינח: הבן אדם צריך לפנות לחברת ביטוח.
שלומית אבינח: למה מד"א - - -
אברהם מיכאלי: קודם כל, שלומית, אני אסביר לך משהו לגבי נוהל של חברות ביטוח.
אברהם מיכאלי: הרי אתם יודעים היום, גם בבתי חולים זה נהוג.
אברהם מיכאלי: נגיד יש לאדם אישור על אירוע תאונה.
אברהם מיכאלי: חברות הביטוח מופיעות בתוך האישור.
אברהם מיכאלי: יש שם פרטים של חברת הביטוח.
אברהם מיכאלי: אז אין טעם לפנות לאזרח, כי אותה חברת ביטוח תממן לך את זה מה שלא - - -
אלי בין: הם לא מסכימים.
אלי בין: בעבר אתה צודק.
אלי בין: אבל היום הם לא מסכימים לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: מי זה לא מסכימים?
אלי בין: החברות הביטוח.
אברהם מיכאלי: אז זה בעיה בירוקרטית מולם.
אברהם מיכאלי: אבל על פי חוק - - -
אלי בין: הם אומרים: אדוני, אתה לא מבוטח שלי.
אברהם מיכאלי: אלי, תקשיב טוב.
אברהם מיכאלי: בתי חולים היום מבקשים ממך: תמציא לי אישור משטרה, מספיק לי, לא רוצה ממך כלום.
שמואל בן יעקב: עד 2010.
אברהם מיכאלי: מי ששינה את זה עשה את זה לנוחיותו.
אברהם מיכאלי: לכן אנחנו כן נתערב בזה.
דוד אזולאי: רגע, על אחריות למי זה עבר?
הלל דשן: עבר לקופות.
הלל דשן: אבל כל החובות שמדובר עליהם פה זה עד 31 בדצמבר 2009.
הלל דשן: כלומר שתאונות הדרכים לא היו באחריות הקופות.
הלל דשן: לדעתי גם מד"א יכולה לבוא ולקבל את הפרטים.
הלל דשן: היא יודעת בדיוק מהיכן האיש פונה, האם זה היה תאונת דרכים, ובכל המקרים הללו לפנות לחברת הביטוח ולקבל מהם ישירות את הכסף, בלי לטרטר את האזרח בכלל.
אברהם מיכאלי: אגב, גם תאונות עבודה שמפנים, יש כתובת: ביטוח לאומי.
אברהם מיכאלי: אם ביטוח לאומי מכיר בזה, אין שום סיבה שחברת הביטוח לא תכיר בזה.
אברהם מיכאלי: מי שהעביר אחריות מאחד לשני, בוא נבדוק דרך על קופות חולים, או דרך המפקח על הביטוח.
אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שיטרטרו אזרח.
אברהם מיכאלי: אזרח לא צריך לסבול מעבר לתאונה שהיתה לו.
שני דניאלס: לעניין המכתב בכמה שפות – אנחנו נשקול את זה, למרות שאין לי דרך לפעמים - - -
אברהם מיכאלי: תדעי לך היום העולים הם הסובלים הכי גדולים מהמכתבים האלה.
אלי יפה: יש לנו ברושור בכמה שפות שמסביר.
אלי יפה: זה קיים בעקבות הדיון בועדה פה, עשינו כזה דבר, יש לנו את זה ב – 8 שפות.
שני דניאלס: שניה, תנו לי לסיים רגע.
אלי בין: אנחנו ניקח את זה בחשבון.
אלי בין: אנחנו נחשוב על זה.
שני דניאלס: תיקחו את זה בחשבון.
אברהם מיכאלי: לא להגיד: תיקחו בחשבון.
אברהם מיכאלי: אם צריך לערב את משרד הקליטה בעניין הזה.
שני דניאלס: אין שום בעיה.
שני דניאלס: אנחנו נעשה משפט שבמידה והוא - - -
דוד אזולאי: איך מד"א יכולה לדעת באיזה שפה לשלוח את זה.
קריאה: אי אפשר לדעת.
דוד אזולאי: את יודעת שיש כאלה לא נשארו עם השמות המקוריים שלהם.
דוד אזולאי: טוב, לא חשוב.
שני דניאלס: אנחנו ננסה לעשות איזה שהוא - - -
דוד אזולאי: אני בהחלט חושב שצריך לא להתעלם מהעניין הזה.
דוד אזולאי: צריך לחשוב על דרך מקורית לפתור את הבעיה הזאת.
שני דניאלס: היום אפילו בתזכורות שמד"א מוציאה על גבי המעטפית עצמה מופיע בכמה שפות, שידעו שמדובר בהודעת חוב.
שלומית אבינח: מי ביקש את זה?
שני דניאלס: בכנסת.
דוד אזולאי: הועדה.
שני דניאלס: אני לא אמרתי שלא.
שני דניאלס: הועדה בכנסת ובעקבות הבקשה כאן אנחנו יישמנו את זה במעטפית עצמה.
שני דניאלס: יש במספר שפות שמדובר בחוב, ובמידה והם לא מצליחים לקרוא, שיפנו אלינו על מנת שנסייע.
שלומית אבינח: אני חושבת שלגבי חברת הביטוח צריך לזה פתרון מיוחד.
שלומית אבינח: לא לטרטר את האנשים.
דוד אזולאי: רגע, רגע, יש פה פתרון שהיא אומרת בעצם, הם אומרים על המעטפה: אם זה לא ברור, אז הם יכולים לפנות ולקבל - - -
שני דניאלס: לקבל את המידע בשפות השונות.
שני דניאלס: אנחנו כבר נמצא איך - - -
הלל דשן: למה שמד"א לא יפנו ישירות לחברות הביטוח בתאונות דרכים עד 31 בדצמבר 2009?
שני דניאלס: יש את הנושא של האזרח.
אברהם מיכאלי: אני לא מסכים שהם עשו את הסידור הזה ביניהם.
אברהם מיכאלי: מה זה הסידור הזה?
שני דניאלס: האזרח שפונה בסופו של דבר, צריך להביא גם את האישור משטרה.
שני דניאלס: ולכן, בסופו של דבר, הוא כבר רץ.
שני דניאלס: אז שיביא - - -
קרן: אבל אתם יודעים אם פיניתם אותו מזירה של תאונת דרכים.
קריאה: בדיוק, אתם יודעים.
שני דניאלס: לא, אני יודעת מי החברה המבטחת שלו?
קרן: לא, אבל את יודעת שזה תאונת דרכים.
קרן: והפניה צריכה להיות בצורה שונה לחלוטין.
דוד אזולאי: אומרים אנשי קופת חולים, רק רגע רבותיי.
דוד אזולאי: אומרים אנשי קופת חולים ובצדק, הם לא יודעים אם האיש הזה אם הוא פונה מתאונת דרכים, או פונה מהבית, או כתוצאה מנפילה ברחוב.
דוד אזולאי: אתם יודעים שזה כתוצאה, פינוי של תאונת דרכים.
שני דניאלס: הם מדברים איתו אחרי האירוע.
שני דניאלס: הם לא מדברים בזמן אמת.
דוד אזולאי: אני רוצה רק שתסכמי את הדברים שלך.
אלי בין: דברי גם על צנעת הפרט.
שני דניאלס: עוד מילה גם על צנעת הפרט.
שני דניאלס: אנחנו צריכים לזכור שבסופו של דבר האזרח גם יש לו איזה שהוא זכות לצנעת הפרט.
שני דניאלס: חוקקו על זה חוק, חוק הגנת הפרטיות שבא וקובע שלא כל אחד יכול לקבל את המידע עליו.
שני דניאלס: כלומר, הוא זכאי לתת אישור להעברת המידע.
שני דניאלס: אבל כל עוד הוא לא נותן את האישור הזה אני לא יכולה להעביר בין גופים, בין אם זה בין קופות חולים, ובין אם זה עם החברות ביטוח, שחברות ביטוח הם חברות פרטיות, אני לא יכולה לבוא ולהעביר להם את המידע מבלי שהאזרח הסכים לכך.
שלומית אבינח: יש לו חוב ויש לו מטרה לשלם את החוב.
שני דניאלס: אבל המטרה לשלם את החוב לא גוברת על החוק.
שלומית אבינח: אז מחתימים אותו על תצהיר.
שני דניאלס: אני לא יכולה להחתים אותו על תצהיר במעמד האירוע עצמו.
אסף וינברגר: שני, את יכולה גם להסביר איפה זה עומד, מבחינת המיפוי מול בתי החולים, ואם באמת אתם מתכוונים - - -
הלל דשן: הלל דשן, נציג שירותי בריאות כללית.
הלל דשן: קודם כל, הערה קודם שדיברתי על "מתוקצב" התכוונתי רק בשביל לחסוך לכם עלויות, כי גופים מתוקצבים מול הרשות פטורים מאגרות.
הלל דשן: אבל אם אתה אומר שבדקתם את זה, אז קטונתי, אבל זה הערת שוליים.
מירי כהן: מאגרות?
הלל דשן: כן.
הלל דשן: מהרשות.
הלל דשן: וודאי.
מירי כהן: בדקנו את זה.
הלל דשן: בסדר.
הלל דשן: אז כנראה הם לא זכאים.
הלל דשן: אז אני מוחק.
אלי בין: בדקו את זה.
אלי בין: זה בדק את הנושא.
אלי בין: זה לא מד"א כבר בדק.
הלל דשן: אין בעיה.
הלל דשן: זה לא עיקר הדיון.
הלל דשן: יכול להיות שאני שוגה וזה בסדר.
הלל דשן: ציין חבר הכנסת מקלב, שבינתיים היה צריך לגשת למקומות אחרים, שמשנת 2010 התחיל תהליך של תשלום ישיר בין הקופות למד"א והתהליך מבורך, מתקדם, היום הקופות משלמות.
הלל דשן: אין לי פה את הנתונים.
הלל דשן: אומנם לא הגענו ל – 100 אחוז לכך שאזרחים שקיבלו הודעת חיוב באים לקופות וזה נעשה בדרך הזו, אבל בהחלט יש התקדמות ואנחנו רואים מאות אלפי טרנזקציות של תשלום בין הקופות למד"א וזה בסדר.
הלל דשן: אלא שהתהליך עדיין לא הושלם ויש בו חריקות, וציין את זה חבר הכנסת מקלב, אנחנו עדיין רואים מקרים שאנחנו משלמים, ומבוטח פרטי מקבל הודעת שהוא עדיין בחוב.
הלל דשן: זאת אומרת, החוב לא נסגר במערכות של מד"א.
הלל דשן: אנחנו מקבלים הודעות שגויים.
הלל דשן: אני מדבר על מקרים מהחודש הקודם, מהרבעון האחרון.
הלל דשן: דברים שצריכים עוד שיפור.
הלל דשן: ככל תינוק שנולד הוא לומד ללכת, אז עוד לא הגענו לשלב שהוא עצמאי והולך בצורה מניחה את הדעת.
הלל דשן: הדברים האלה מצריכים שיפור לפני שאנחנו עושים איזה שהוא צעד קדימה, כי לא יתכן מצב שיוצאים לדרך במבצע גדול שכזה, אנחנו נשלם, הקופות, איפה שצריך, או המבוטח ישלם והוא עדיין יזכה אחר כך לקבל מכתבי עורך דימן כאלה ואחרים.
הלל דשן: זה מציאות אמיתית.
הלל דשן: יש לי תעודות זהות עם שמות.
אורן בלושטיין: סליחה, הדבר הזה לא מדוייק, עם כל הכבוד.
הלל דשן: תן לי שניה להשלים, אורן.
הלל דשן: אין שום בעיה.
הלל דשן: אני מוכן לקבל גם אי דיוקים ולחזור בי אם צריך.
הלל דשן: ראיתם שאני לא מתבייש לעשות את זה.
הלל דשן: נעשו התכתבויות.
הלל דשן: נכון, זה לא במסות גדולות, זה אחוזים בודדים, אבל אחוזים בודדים מתוך מאות אלפי טרנזקציות, אנחנו מדברים על אלפי אזרחים.
הלל דשן: אנחנו מדברים על מאות אזרחים בסיטואציה הזאת שמקבלים הודעות תשלום למרות שכבר התשלום נסגר מולנו.
הלל דשן: מאות אזרחים נוספים שסתם מופיעים כשגויים, הם לא חשופים לזה, אבל אנחנו רוצים להעביר תשלום למד"א, במד"א זה יוצא שגוי.
הלל דשן: אנחנו לא יודעים איפה השגיאה כי הם לא מעבירים אלינו את זה בצורה מקודדת, כמו שסוכם.
הלל דשן: עוד פעם, אני אומר שהתקדמנו מאד, והיום המקרים הם באחוזים בודדים, שזה עדיין מאות אלפים בודדים של מקרים, אבל צריכים שיפור.
הלל דשן: עוד לא הגענו לרמה מספקת.
הלל דשן: זה דבר אחד.
הלל דשן: דבר שני – הצעת ייעול לפני שפונים למשרדי עורכי דין.
הלל דשן: אני מציע, חבל שד"ר דור לא פה, אבל נהוג, או ההנחיה לגבי חדרי מיון בבתי חולים, לפני שפונים לעורכי דין יש נוהל של , תוך 14 יום אם האזרח לא הביא טופס 17, או שילם את הביקור במיון, מקבל מכתב מבית חולים, לא מעורך דין.
הלל דשן: עבר 30 יום מקבל מכתב.
הלל דשן: 30 ל – 60.
אלי בין: זה קורה במד"א גם.
הלל דשן: או.
הלל דשן: קיי.
הלל דשן: אמרנו שזה מגיע מיד לעורכי דין, אני לא מכיר.
קריאה: כתובת שגויה, לכאורה המכתב לא הגיע.
אלי בין: זה מגיע רק אחרי 60 יום.
הלל דשן: אז אם כך אז כיוונתי לדעת גדולים וזה בסדר.
הלל דשן: לא למהר להפעיל עורכי דין כי אחר כך זה מגיע למקומות - - -
אלי בין: זאת הסנקציה האחרונה שקורה במד"א.
אמנון דניאל: אבל זה עדיף שזה יהיה בדואר רשום, עם אישור מסירה, כך שאנשים יקבלו את זה ביד.
הלל דשן: דבר אחרון בהקשר שאולי אשר ישלים את דברי אחר כך, כשיש חברות ביטוח, או ביטוח לאומי, או גורמים נוספים שלא קופות החולים צריכים לשלם אותם והם לא ישלמו אותם גם, כי הם לא עומדים בזכאות.
הלל דשן: אין טען לשלוח את האזרח שחייה, מן הסתם, ואולי כדאי לציין את זה על המכתב ששולחים לו, לפנות במקרים כאלה לחברות הביטוח, אלא גם כן אתם יודעים לפנות ישירות לחברות ביטוח.
הלל דשן: אנחנו לא יודעים מי החברת ביטוח שלו.
הלל דשן: אנחנו אפילו לא יודעים תמיד שהוא - - -
דוד אזולאי: אני חושב שדווקא פה צריך להיכנס לתמונה.
דוד אזולאי: ואני אגיד לך מה שצריך לעשות.
דוד אזולאי: צודקים גם קופת חולים וגם מד"א, הם הרי לא יכולים לדעת, גם אם זה תאונת דרכים, אז הם יודעים שזה חברת ביטוח.
דוד אזולאי: אבל איזה חברת ביטוח הם לא יודעים.
אברהם מיכאלי: הם יודעים.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך, בוא תקשיב.
אברהם מיכאלי: אני אגיד לך כן, דוד, בוא, מניסיון של עשרות שנים.
אברהם מיכאלי: כל תאונה מופיע באישור המשטרה איזה חברת ביטוח, ולמה?
שלומית אבינח: אבל אם הבן אדם לא בהכרה.
אברהם מיכאלי: רבותיי, אין דבר כזה.
אברהם מיכאלי: התאונה נחקרת.
אברהם מיכאלי: האזרח מחזיק אישור משטרה לאלף צרכים, לא רק למד"א.
אברהם מיכאלי: לכן אישור משטרה זה הדבר הפעוט שיש לכל אזרח אחרי תאונה.
אברהם מיכאלי: לכן אין דבר כזה: לא יודעים.
אברהם מיכאלי: עכשיו, יש מקרים שאזרח נעשה בלי ביטוח.
אברהם מיכאלי: אבל גם אז יש כיסוי, יש חברת "קרנית".
אלי בין: כבר אין.
אברהם מיכאלי: מה זה: אין.
אברהם מיכאלי: יש כאלה דברים, חברים, בואו אל תמציאו גלגל.
אברהם מיכאלי: עכשיו, מה שיש סידור חדש בין קופות חולים לחברות הביטוח, לדעתי פה עכשיו בין הכיסאות אתם נופלים, וזה קצת לא הגיוני מי שיעשה את הסידור הזה.
דוד אזולאי: אני חושב ש פה צריך להיכנס לתמונה למצוא את הדרך לגבי חברות הביטוח.
דוד אזולאי: אני מקבל את הטענה.
דוד אזולאי: יש פה בעיה אמיתית צריך לתת לה מענה.
דוד אזולאי: המטריה במקרה הזה יכולה להיות רק משרד הבריאות.
דוד אזולאי: מצד אחד לא תמיד יודעים מה קורה עם אותו אדם, לא עלינו, שהוא נפצע בצורה קשה ואי אפשר אפילו לדבר איתו.
דוד אזולאי: מאיפה אנחנו יודעים?
הלל דשן: הבן אדם עדיין באשפוז וכבר מקבל מכתב, עוד לא השתחרר מאשפוז, הוא לא יכול לגשת לסדר את ענייניו, הוא עדיין שוכב.
דוד אזולאי: אבל כשהוא מאושפז אז הוא יכול להגיד איזה חברת ביטוח.
דוד אזולאי: אבל פה, במקרה הזה, אני חושב שמישהו צריך לתת את המטריה הזאת ולשים אותה.
דוד אזולאי: אחרת באמת הנושא הזה יישאר בין הכיסאות ואף אחד לא יטפל בזה.
דוד אזולאי: במקרה הזה אני חושב ש זה הכתובת.
קרן: אם אני לא טועה, בכל תאונת דרכים שיש פינוי של אזרח מהתאונה המשטרה חייבת להיות נוכחת, והיא לוקחת את כל הפרטים על שם המבוטח.
אברהם מיכאלי: אז לא מגיע, אז יומיים אחרי זה מישהו מגיע.
אברהם מיכאלי: חברים.
שמואל בן יעקב: יעקב.
שמואל בן יעקב: אני מכיר את התאונות דרכים, התעסקתי בזה הרבה.
שמואל בן יעקב: אז בוא נחלק את החוב לעבר ולהווה.
שמואל בן יעקב: בהווה הקופה צריכה לשלם.
שמואל בן יעקב: נפגע תאונת דרכים – תשלום באחריות הקופות.
שמואל בן יעקב: הבן אדם פטור מתשלום היטלי השתתפות עצמית.
שמואל בן יעקב: אז לכן, אם רוצים בהווה – זה הקופות.
שמואל בן יעקב: עכשיו, תמצאו את הדרך איך הקופות ישלמו.
שמואל בן יעקב: לגבי העבר מד"א צריכה לנסות לעשות כמו שעשו קופות החולים, שהם קיבלו את אישור המשטרה מהמשטרה.
שמואל בן יעקב: הקופות העבירו את קובץ המבוטחים וקיבלו את האישורים עצמם מהמשטרה.
שמואל בן יעקב: ואז יש לקופות את כל הנתונים לגבי החברה המבטחת.
שמואל בן יעקב: אולי גם אתם יכולים לעשות את זה.
אלי בין: אני מאד מסכים עם האדון, ואני סבור, קודם כל כך צריך לנהוג.
אלי בין: אבל אנחנו, גם בנושא חובות העבר לגבי תאונות דרכים: אנחנו כותבים על ההתחייבות של תאונות דרכים, היה איזה מבצע שאנחנו ניקינו את כל תאונות הדרכים בעבר.
אלי בין: ואנחנו אמרנו במפורש: במידה ואתה נפגעת בתאונת דרכים, פְּנה ישירות לחברת הביטוח שלך.
אלי בין: אנחנו לא יודעים איזה חברת ביטוח אתה מבוטח.
אלי בין: בניגוד למשטרה, שהמשטרה יודעת בדיוק.
אלי בין: היא לוקחת את הרישיונות.
אלי בין: אנחנו לא רודפים אחרי האזרח ואנחנו לא יכולים גם לרדוף אחריו ולהגיד לו: אדוני, תציג לנו את הביטוח, אנחנו נפנה.
אלי בין: בעבר, קודם לכן, חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו היינו עובדים ישירות מול חברות הביטוח.
אלי בין: אנחנו היינו גובים מהם את הכסף.
שמואל בן יעקב: זה השתנה.
שמואל בן יעקב: החוק השתנה.
אלי בין: החוק השתנה ואבנר נסגרה.
אלי בין: אני עברתי באבנר ואני שילמתי למד"א.
אברהם מיכאלי: ב – 2010 השתנה.
שמואל בן יעקב: בעבר, ברגע שאבנר נסגרה.
שמואל בן יעקב: אבנר שילמה למד"א את כל הפינויים.
אלי בין: סגרו אחרי שנתיים גם את קרנית.