GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי: כן, אבל אדוני המנכ"ל, גם אם זה ייחשב להצלחה, אתה יודע שחלק גדול של ההורים שילמו בכיסם על המהפכה הזאת.
דוד אזולאי: במשך תקופה ארוכה ההורים האלה שילמו את המקסימום, חלקם אפילו עדיין לא קיבלו את ההחזר שהיה מגיע להם.
דוד אזולאי: אני רוצה גם להשחיל באותה הזדמנות עוד שאלה, וזה הנושא של אותו מכתב שהוא מדבר על ויתור כתב הסודיות, שגם כן, חלק נותנים את זה, נתבקשתם להחזיר את וטרם החזירו את זה עד היום לחלק גדול מההורים.
דוד אזולאי: אז כל אחד יכול לפרש את ההצלחה בצורה אחרת, אבל מדברים על העובדות.
דוד אזולאי: ואני אומר לך אדוני המנכ"ל, אני מכיר אנשים רבים שרשמו את ילדיהם כשהמשכורת היחידה היא האישה המפרנסת והיא מקבלת כפי שאמרתי קודם שכר מינימום, ומזה היא שילמה את המקסימום ואני אומר לך – ליבי, ליבי על אותן משפחות.
דוד אזולאי: איך הן מסיימות את החודש?
דוד אזולאי: אדוני, גם אם מדובר ב-10% מכלל האוכלוסייה הזאת שנזקקת, מבחינתנו זה נתון שהוא מעיד על מצב לא טוב.
שרון קדמי: שתי התייחסויות ברשותך, האחת לגבי ויתור על כתב הסודיות.
שרון קדמי: כבר לפני מספר חודשים ניתנה הנחיה חד משמעית וברורה, גם בהמשך לפעילות הכנסת שהממשלה קיבלה, למעשה ויתרנו על השימוש בו ולא נעשה בו כל שימוש.
שרון קדמי: מבחינת סדרי העדיפויות שלי כמנכ"ל במשרד, אני חושב שכוח האדם אמור קודם כל לטפל בקליטת הטפסים, בקליטת הילדים, בהסדרת המערכת, לפני שהוא מתעסק בהחזרת הטפסים שגם ככה שוכבים כאבן שאין לה הופכין.
שרון קדמי: כל ההורים יקבלו חזרה את הטפסים שלהם.
שרון קדמי: החומר יושמד, גם הפיזי וגם זה שנמצא במדיה דיגיטלית לא נעשה ולא ייעשה בו כל שימוש.
שרון קדמי: לגבי תשלום רטרואקטיבי, כל מי שנקבעה לו דרגה גבוהה מהדרגה שלה הוא זכאי, קיבל תשלום רטרואקטיבי בין מה שהוא היה צריך לקבל.
שרון קדמי: אם יש לאדוני מקרים שהורה לא קיבל את התשלום, אני אשמח לקבל, לבדוק באופן אישי ולתת לך תשובה בהקדם המיידי.
דוד אזולאי: אולי אני רק אקריא בפניך אדוני המנכ"ל, מספר מכתבים שהגיעו ועיניך הרואות את התאריכים שהגיעו אלינו ממש בימים אלה: "אנו מספר הורים שכבר חודש חמישי צריכים לשלם מחיר מלא במעון, שלחנו עשרות פעמים את מה שהיה חסר, משום מה הם לא רואים זאת בחברה ומבקשים לשלוח ישר לאתר האינטרנט.
דוד אזולאי: כמובן שאין לנו אינטרנט.
דוד אזולאי: נודה לך מאד מאד על עזרתך".
שרון קדמי: אני אשמח לקבל.
דוד אזולאי: הנה בבקשה, עוד דוגמא.
דוד אזולאי: קח לך עוד דוגמא אם אתה רוצה, "ביתי --- ---- תעודת זהות -----, שוחחתי איתך מספר פעמים והובטח שהעניין יסודר.
דוד אזולאי: אודה לך מאד אם החודש אוכל לשלם את הדרגה שמגיעה לי.
דוד אזולאי: בעלי אברך ואין באפשרותי לשלם כל כך הרבה כסף".
דוד אזולאי: זו דוגמא למה שאמרתי ואני אתן עוד דוגמא פה, כל אלה מכתבים שהגיעו בימים האחרונים, ואם אתה רוצה אני אוכל להעביר לך קלסר שלם של התכתבויות ---
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל השאלה מה קורה עם אלה שלא מצליחים להגיע לנציגים בכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: הרי יש לא מעט אנשים שגם אם אנחנו מנסים לעשות מיפוי של הפרופיל של המעורבות, של האקטיביות של האנשים, אז בדרך כלל גם אנשים שמבקשים עזרה מהשירותים החברתיים במדינה, חלקם גם יש להם בעיה כאשר דורשים מהם להיות אקטיביים להשיג את כל מה שקשור לבקשות, את כל הטפסים.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר זה פעם אחרי פעם, חלק מהם נושרים באמצע ופשוט לא מצליחים לממש את הזכאות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא משהו חדש ורציתי לשאול באמת כמה דרגות שגויות ניתנו השנה להערכת המשרד, אם בכלל יש.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא גם איך אנחנו יכולים לדעת שניתנו דרגות שגויות, אם פעם בעבר היו עושים באמת את הבדיקה או את ההערכה גם המעונות בעצמם, בהנהלה שם היו עושים איזו שהיא הערכה, היו נותנים גם איזו שהיא הנחה מסוימת לכשיגיע התשלום של המשרד.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שהיום זה לא עובד בדיוק כך.
שרון קדמי: אני מחכה לשאלה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהייתי די ברורה.
אורלי לוי אבקסיס: שניים, אחד – לגבי פלח אוכלוסייה מסוים שיש לו קושי בלהיות אקטיבי בלהעביר את כל המסמכים, בלעקוב איפה זה עומד, אנחנו מדברים באמת על הרמה של הסוציו אקונומי הנמוכים וגם אחרים שחלקם אפילו אין להם אינטרנט בבית.
אורלי לוי אבקסיס: בחלק השני אני אומרת, פעם מי שהיה נכנס לנעליים של משרד התמ"ת והיה עושה את התיווך בין אותם אנשים שקשה להם להתנהל מול משרדי הממשלה לבין המשרד בעצמו הייתה ההנהלה של המעונות.
אורלי לוי אבקסיס: היום זה לא בדיוק עובד ככה.
אורלי לוי אבקסיס: הם גם לא יכולים לתת איזו שהיא הערכה והנחה בהתאם, עד לכשתפצו או תשפו את אותם זכאים.
אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים הם אפילו לא יכולים לדעת שנקבעה להם אפילו דרגה גבוהה ממה שמגיע להם.
אורלי לוי אבקסיס: ואני שואלת איך אנחנו מתקנים את העיוות הזה כאן, אם יש לכם כלים ואם אתם בכלל יודעים כמה דרגות למשל שגויות ניתנו, בערך.
שרון קדמי: אז אני אענה.
שרון קדמי: התקבלו ---
דוד אזולאי: ברשותך שרון, אני מבקש להוסיף עוד שאלה אחת.
דוד אזולאי: למה לא ללכת על מצב הפוך, לקחת מההורים לא את המקסימום בשלב ראשון אלא לקחת איזה שהוא סכום ביניים, אני לא אגיד לך את המינימום, אבל לקחת סכום ביניים.
ציפי חוטובלי: אתה יודע כמה נאבקנו פה על דרגות ביניים?
דוד אזולאי: אז אני אומר, בואו נלך על דרגת ביניים בשלב ראשון ואחר כך, אם ההורה יצטרך לשלם יותר – הוא ישלם יותר.
שרון קדמי: הנושא של דרגות בינים נבחן יותר מפעם אחת והוחלט שדרגות ביניים לא יינתנו יותר כי זה יוצר לא מעט בעיות, אני אגדיר זאת בעדינות, לא רק למערכת אלא גם מול ההורים.
שרון קדמי: לגבי השאלות של חברת הכנסת לוי, ככה, כמחצית מהבקשות הוגש לגביהם ערעור.
שרון קדמי: עכשיו, אני לא יודע להפריד ---
ציפי חוטובלי: והערעורים התקבלו?
שרון קדמי: אני אשלים את דבריי.
שרון קדמי: אני לא יודע להפריד כרגע בין אם הערעור הוא על בעיה טכנית או על בעיה מהותית.
שרון קדמי: אני אשמח לבדוק ולומר לכם בדיוק מה ההתפלגות.
שרון קדמי: אין ספק שהמספר הוא מספר לא מבוטל.
שרון קדמי: אם על 80,000 ומשהו ערכות יש לנו למעלה מ-40,000, אני טועה?
שרון קדמי: אז אם אני טועה תתקני אותי.
איטה עטייא: איטה עטייא, סגנית מנהלת האגף.
איטה עטייא: היו עדכונים לגבי 7,000 דרגות.
איטה עטייא: לגבי ה-7,000 דרגות האלה נתקבלו במוקד 45,000 טפסים.
איטה עטייא: זאת אומרת שיכול להיות שאדם מסוים הוא שינה, גם האמא חזרה מחופשת לידה, היא גם הביאה אישור מעסיק.
איטה עטייא: זאת אומרת היא שינתה שבעה טפסים, בגלל זה נשמע כזה 45,000.
איטה עטייא: ל-7,000 דרגות האלה, לכל הורה היו 9 טפסים שהיינו צריכים לשנות במערכת על מנת לקבוע לו את הדרגה החדשה.
איטה עטייא: זאת אומרת שאם נולד ילד אז היא צריכה לשלוח ספח תעודת זהות, האם הוא הלך ללמוד, הוא צריך להביא את כל המסמכים של הלימודים.
איטה עטייא: אם תעודת הזהות לא הייתה ברורה אז הם שלחו לנו את זה מחדש, ובסך הכל 7,000 דרגות שונו ולכל דרגה כזאת בדקנו 9 מסמכים נוספים.
שלומית אבינח: שונו לטובת ההורים או?
איטה עטייא: ברור.
איטה עטייא: שונו זה תמיד לטובת ההורים.
שרון קדמי: אז אני מחדד, אני לא הבנתי את מה שנכתב לי כאן, נכון.
שרון קדמי: מדובר על זה שבוצעו מעל 45,000 עדכונים, אני פרשתי את זה כבקשות, אז אני שמח שטעיתי לטובה.
שרון קדמי: עדיין, 7,000 הוא מספק לא מבוטל אבל כמו שאמרה איטה, כל מי שהתגלתה לגביו איזו שהיא טעות, הוא קיבל את כל התשלום רטרואקטיבי עד השקל האחרון.
שרון קדמי: אם יש מישהו שלא קיבל – אני אבדוק את זה באופן פרטני ואנחנו ניתן תשובה.
שלמה מולה: אדוני המנכ"ל, אני רוצה לשאול אותך שאלה, אפשר?
דוד אזולאי: תראו רבותי, יש לי בקשה מחברי הכנסת, כולל גברתי יושבת הראש.
דוד אזולאי: יש פה אורחים שהצטרפו אלינו ובאו לדיון הזה.
דוד אזולאי: אני מבקש ---
ציפי חוטובלי: לא, בדרך כלל נוהל הדיון הוא חבר כנסת ואורח.
דוד אזולאי: חברי הכנסת דיברו ואני עכשיו רוצה לאפשר ---
ציפי חוטובלי: לא, אבל יש כאן שאלה מהותית שאני רוצה לשאול אותה.
ציפי חוטובלי: במסגרת ההיערכות לשנה הבאה אחת הבעיות שעלתה בדיונים הקודמים זו הבעיה של סטודנטים.
ציפי חוטובלי: סטודנטים מקבלים מערכת שעות רק באוקטובר.
ציפי חוטובלי: תאריך הרישום הוא מרס.
ציפי חוטובלי: יש פער מאד גדול בתקופה שבין הזמן שהעורר רושם את הילד שלו, וכמו שאתה יודע שהרבה הורים שם סטודנטים, מה אתם מתכוונים לעשות לקראת השנה הבאה בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: זאת נקודה מאד חשובה.
שרון קדמי: לא, זאת נקודה שיש לגביה כבר פתרון, זה טופל.
ציפי חוטובלי: מה הפתרון?
שרון קדמי: שנייה, אני אומר לכם.
שרון קדמי: השינוי לגבי הסטודנטים יהיה החל כמובן משנת הלימודים הבאה וכרגע אנחנו נמצאים בסוף הכנסת העדכון למבחני התמיכה וכו'.
שרון קדמי: הכוונה היא כמובן שהסטודנטים יוכלו לקבל את הדרגה עד לתאריך שבו יוכלו להציג את המסמכים הרלבנטיים.
שרון קדמי: הווה אומר שבמועד הרישום הוא יציג רק אישור קבלה לאוניברסיטה.
שרון קדמי: כמובן אישור לימודים כזה, זאת אומרת אישור זמני שאנחנו מקבלים כשנרשמים, ואחר כך הוא יהיה מחויב להציג את תכנית הלימודים.
שרון קדמי: עד הצגת תכנית הלימודים הוא יהיה זכאי למעשה לדרגה הבסיסית.
שרון קדמי: זאת אומרת אנחנו לא נחמיר איתו.
שרון קדמי: כמובן ברגע שהוא יציג את תכנית הלימודים, לפי זה זה יעודכן.
ציפי חוטובלי: זה באוקטובר.
ציפי חוטובלי: זה מייצר פער של חודש.
שלמה מולה: אני יכול לשאול?
דוד אזולאי: במקרה הטוב.
ציפי חוטובלי: השאלה מה יקרה לגבי החודש הזה.
שרון קדמי: אתה מקבל אישור קבלה ללימודים כבר ביולי, ביוני, במאי.
ציפי חוטובלי: לא, אבל אתם מדברים על משהו אחר לגמרי.
שלמה מולה: חברה, יש גם הרשמה מאוחרת.
ציפי חוטובלי: רגע, רגע, רגע.
ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על מה הורה צריך לעשות.
ציפי חוטובלי: מה הורה סטודנט צריך לעשות כדי לקבל הנחה, לא כדי ל—
שרון קדמי: הוא מקבל הנחה.
איטה עטייא: אני מציגה שנרשמתי ללימודים כשנרשמתי לאוניברסיטה, אני מקבלת את האישור, הוא מקבל את ה----
ציפי חוטובלי: אז מה המשמעות של מערכת שעות?
איטה עטייא: אני עונה.
איטה עטייא: שאחר כך לראות שבאמת ---
שרון קדמי: שהוא באמת סטודנט במערכת השעות.
איטה עטייא: הוא לפי שעות הלימוד.
איטה עטייא: אחר כך עושים את ההצלבה ורואים שאכן בחודשים האלה שהוא קיבל את הדרגה שהוא קיבל, הוא באמת יקבל לפי מה שמגיע לו, ולא ---
שלמה מולה: זה נשמע לי הגיוני.
איטה עטייא: זה משנה הבאה.
איטה עטייא: השנה זה קורה הפוך.
שלמה מולה: אנחנו בסוף שנת תקציב, אני רוצה לדעת, אני רוצה שאתה תאמר לנו מה היה התקציב ---
דוד אזולאי: אנחנו עברנו מחצית מבחינת התקציב.
דוד אזולאי: 2011, עכשיו 2012.
שלמה מולה: אני רוצה לדעת, בשנה שעברה בניצול תקציב מה היה לכם ניצול התקציב בשיטה הישנה, הרי עבדתם בשיטה הישנה ----
שרון קדמי: אין לזה השלכה על התקציב, אדוני.
שלמה מולה: רק רגע, שנייה, אני רוצה לשאול אותך.
שלמה מולה: זאת אומרת אני מבחינתי למדו אותי בבית הספר לכלכלה, אמרו לי תשמע, אם בשנה שעברה היו לך 100% ואז היה לך 90% והשנה ירידה של בוא נגיד רק ניצול של 60%, משהו לא בסדר, באופן אוטומטי, אלא אם כן אתה מטעה את האוכלוסייה.
איטה עטייא: בקשות שעדיין לא הגישו?
שלמה מולה: רגע, מה שאני רוצה לדעת – האם ניצול התקציב שלכם, בסעיף הזה של המעונות, בשנה הקודמת בהשוואה השנה, האם היה לך 90%, 80%, 70%, 60%?
שרון קדמי: ניצול התקציב, תיכף קצין התקציבים שלי כאן.
שרון קדמי: אבל צריך להבין דבר מאד פשוט, ניצול התקציב נגזר ממספר הילדים שנמצאים במסגרות.
שרון קדמי: אני מסבסד לפי מספר הילדים.
שרון קדמי: זאת אומרת אין מצב שמגיע ילד ואני אומר אני לא מסבסד.
שרון קדמי: אם מספר הילדים ירד, הניצול התקציבי יורד.
שרון קדמי: אם מספר הילדים גדל, אני גם מגיע לגירעון.
שלמה מולה: לא, זאת בדיוק השאלה, המשמעות של זה האם השנה יהיו לכם מספר ילדים, הזכאויות שלהם ---
שרון קדמי: אני לא יכול לומר לך על שנת הלימודים הנוכחית כי אנחנו רק 4 חודשים בתוכה.
שרון קדמי: אני יכול לומר לך לגבי שנת הלימודים הקודמת, כי מאחר שאנחנו לא עוברים לפי חודש קלנדרי, אלא לפי שנת לימודים מספטמבר לספטמבר, אז זה קצת מעוות את המספרים.
שרון קדמי: אבל דודו, אני אשמח אם תתייחס.
יובל שטייניץ: התקציב של החזקת ילדים במעונות עומד על 727,552 וניצלנו 711,243, 97.76%.
שרון קדמי: מעל 90.
יובל שטייניץ: 98%.
שרון קדמי: 98%, זאת אומרת זה ניצול, אבל זה לא מפתיע כי זה ---
יובל שטייניץ: זה 2%, זה פחות מסטיית תקן כי אם לוקחים אפילו 5% את זה, זה ---
שרון קדמי: אנחנו כדרך קבע מנצלים את מלוא תקציב המעונות לסבסוד וכמובן, אם וכאשר מתגלים עודפים כאלה ואחרים, אנחנו כמובן מתעלים אותם לאיפה שצריך.
שלמה מולה: טוב, תודה.
שרון קדמי: ובטח לא מחזירים אותם ---
ציפי חוטובלי: רגע, אז אולי תרשמו, יש לנו כאן שתי מנהלות ועדה שישמחו.
דוד אזולאי: אני אתן לכולם לדבר, רק בבקשה בואו נשמור על הסדר.
דוד אזולאי: יעקב חנינה, בבקשה, שאתה היית בין הראשונים לפנות וליזום את הדיונים האלה, בבקשה אדוני.
חנינה יעקב: תודה, שלום לדיון השביעי בנושא.
חנינה יעקב: אני חושב שמשרד התמ"ת ממשיך להתעלל בהורים.
חנינה יעקב: ראינו את זה בכל מיני וריאציות שונות.
חנינה יעקב: ראינו את זה, זה המשרד הראשון שהרים את הנושא של כתב ויתור תמיכה על סודיות, עשה את המעשה הזה של סולם שקילות.
חנינה יעקב: הדבר השלישי זה המוקד הטלפוני, שהוא פשוט על חשבון ההורים רוצים לעשות איזה שהוא מוקדם שההורים ניזוקים מזה יום יום.
חנינה יעקב: זו התעללות.
חנינה יעקב: אני מדבר עם הרבה הורים, הדברים נשמעים מאד מאד יפה, אבל כהורה אפשר לנסות להתקשר למוקד הטלפוני ולשמוע כמה זמן צריך להמתין וחסר לך מסמך זה.
חנינה יעקב: אני אישית לפני חודש וחצי שלחתי טפסים אחרי לידה של אשתי ופשוט עדיין אין תשובה.
חנינה יעקב: התקשרתי אליהם אתמול אמרו לי תשמע, הם צריכים לסרוק לך, הם שולחים את זה לחברת סריקה, את כל המערכת.
חנינה יעקב: שלחתי את זה כמובן בדואר ואחרי שהם שולחים את זה לחברת סריקה זה צריך לבוא אלינו, ואז אנחנו מעבירים את זה לחשב.
חנינה יעקב: כמובן שזה בינתיים תוקע את הדרגות של הילדה שלי, אחת שכבר נמצאת במעון והילדה שכרגע אני משלם עליה מחיר מלא.
חנינה יעקב: אני חושב שמשרד התמ"ת כשל בכל הנושא הזה.
חנינה יעקב: אם הם יואילו ללמוד, אם חכם כבעל ניסיון, ילמדו ממשרד החינוך, יפתחו מוקדי רישום שיהיה אחד מול אחד ולא בדואר, אנונימי.
חנינה יעקב: כמו שיש במשרד החינוך כשרוצים לרשום ילד לגן חובה, צריך פשוט ללכת ויודעים על שעות מסוימות, להביא את כל הטפסים וגם מקבלים את הדרגה עוד לפני שמתחילים ללמוד, זה הכי חשוב.
חנינה יעקב: אנחנו נמצאים כרגע היום שלושה חודשים אחרי הלימודים ועדיין להורים אין דרגות.
חנינה יעקב: במשרד החינוך זה לא קורה, גם להם יש הרבה ילדים.
חנינה יעקב: אני חושב שמשרד התמ"ת צריך ללמוד מהניסיון ולא לנסות לפתח מודלים חדשים שאנחנו רואים רק שהם נכשלים אחד אחרי השני.
חנינה יעקב: לפתוח מוקדי רישום, להודיע לכולם – רבותי בימים כאלה, בשעות כאלה, תבואו עם טפסים.
חנינה יעקב: מקסימום חסר טופס, אז שולחים את זה בפקס או בדואר.
חנינה יעקב: אנחנו ראינו שהשיטה הזאת הצליחה ולא לנסות כל מיני דברים אחרים.
חנינה יעקב: דבר שני שרציתי להגיד ---
ציפי חוטובלי: רגע יעקב, אדוני המנכ"ל, פשוט יעקב אמר את זה כל כך יפה, אולי כשזה נשמע מפיו של אזרח הדברים יותר קלים להבנה.
שרון קדמי: כן, אני שומע אותו כבר בדיון כל פעם את אותו אדם באותו דיון ---
ציפי חוטובלי: אבל אתה שם לב שהטענה העקרונית היא טענה אמיתית ---
שרון קדמי: לא, לא, אבל אני חשב פה באיזו שהיא מגמה שלא ברורה לי ואני תוהה מה הסבירות שלי.
שרון קדמי: זאת אומרת ---
ציפי חוטובלי: איזו מגמה?
ציפי חוטובלי: מה מגמה?
ציפי חוטובלי: מה קשור מגמה?
ציפי חוטובלי: בשיא הרצינות, אנחנו מדברים ---
חנינה יעקב: ואני בן אדם שמוכן להיאבק על עקרונות ואני אלך עם זה ---
שרון קדמי: אין לי בעיה.
חנינה יעקב: ואני הולך עם זה.
חנינה יעקב: אני מוכן עכשיו לפספס יום לימודים כדי לבוא לפה וכדי לייצג הורים רבים שעובדים ולומדים ואני בא לייצג אותם, אני לא בא כאדם אנונימי, אני אומר לך בוודאות.
שרון קדמי: אז בוא נעמיד את הדברים על דיוקם.
שרון קדמי: תאמר שאתה מייצג הורים ואל תציג כל פעם את הבעיה הפרטית שלך.
חנינה יעקב: הבעיה הפרטית היא גם מראה על הבעיה הכללית שלכם.
דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, אני מצטער להגיד לך, באמת, האיש בא פה, מוותר על יום עבודה ובא לפה, וגם אם הוא בא לפה הרבה פעמים והוא חוזר על אותם דברים כנראה שהבעיה מציקה לו.
חנינה יעקב: הבעיה שורשית.
חנינה יעקב: זה שיש לי בעיה נקודתית זה רק מראה על השורש, סליחה.
שרון קדמי: אין לי בעיה, יש לי רק בעיה עם אופן הצגת הדברים.
חנינה יעקב: אלה הדברים, אתה לא יודע אדוני.
שרון קדמי: כשמגיע אזרח ואומר לי יש לי בעיה, אני באותו רגע בודק אותה.
שרון קדמי: אבל כשמגיע אזרח 7 פעמים ואומר כל פעם שיש לו את אותה בעיה, אז ---
חנינה יעקב: לא את אותה בעיה, למה, בעיה כללית, דיברתי על ---
שרון קדמי: אתה מרשה לי לענות?
ציפי חוטובלי: רגע יעקב, אני רוצה רגע לתרגם אותך.
ציפי חוטובלי: כשמגיע אזרח פעם אחת ואומר יש לי בעיה פרטית, זאת בעיה פרטית של האזרח.
ציפי חוטובלי: כשמגיע אזרח ואומר יש בעיה נקודתית---
שרון קדמי: אבל לא כך הוא מציג אותה.
ציפי חוטובלי: לכל ציבור האזרחים ---
חנינה יעקב: תיקח פה את כל המחכים.
דוד אזולאי: יעקב, דקה אחת, אולי אתה טועה ואתה לא יודע על מה אתה מדבר.
דוד אזולאי: בוא נשמע אותו.
שרון קדמי: שנייה, אני רוצה להתייחס פה לדברים שיעקב העלה.
דוד אזולאי: אני ארשה לך שתתייחס לכולם, בוא, אני רוצה להקל עליך את החיים.
שרון קדמי: אני חייב, ואני אגיד לך למה, כי עוד פעם – הוא טועה ומטעה.
שרון קדמי: משרד התמ"ת לא החליט על סולם השקילות ומשרד התמ"ת לא החליט על טפסי ויתור סודיות.
שרון קדמי: קוראים לזה ממשלת ישראל.
חנינה יעקב: אוקי.
שרון קדמי: ממשלת ישראל הטילה על משרד התמ"ת לבצע.
שרון קדמי: ממשלת ישראל היא זו שהחליטה לא לבצע את זה.
חנינה יעקב: זה לא קשור, זה מראה על דרך.
דוד אזולאי: הוא אין לו עסק עם הממשלה, הוא אזרח שפונה למשרד.
דוד אזולאי: יעקב, תודה רבה, שמעתי אותך, בוא, אולי אתה טועה, אני אאפשר לך תיכף.
דוד אזולאי: בבקשה, גברתי, מה שמך?
אריאלה אשל: שמי אריאלה אשל, אני מנהלת את היחידה של הגיל הרך באגף הרווחה בעיריית ירושלים.
אריאלה אשל: אני רוצה להמשיך את הקו שחברת הכנסת אורלי לוי העלתה, ובאמת אותו קו שיעקב מחדד.
אריאלה אשל: אני חושבת שקיים צורך מובהק ליצור איזה שהוא מנגנון מסייע.
אריאלה אשל: אני לא אומרת לעשות שוב מהפכה ולחזור שוב לטופסולוגיה הישנה, אבל ליצור איזה שהוא מנגנון מיוחד שיעזור לאותה קבוצה באוכלוסייה, שמתקשה ליישם את כל התהליך האינטרנטי ואנחנו רואים את זה יום יום בעיקר בקרב אוכלוסיית הרווחה שעדיין לא מחוברת למחשוב, לתהליכים הישירים, ומתקשים מאד ליישם את התהליך הזה, ואנחנו הרבה פעמים לוקחים על עצמנו את עבודת התיווך.
אריאלה אשל: האם יש אפשרות, כדי לצמצם בצורה משמעותית את אותם הורים שממתינים ולא מסוגלים למצות את הזכויות שלהם, ליצור איזה שהוא מנגנון מיוחד, נקודות רישום, אני לא יודעת.
אריאלה אשל: לחשוב על דרך מעשית כדי לפתור את הבעיה הזאת בקרב אוכלוסיות מסוימות, שייקח כנראה כמה שנים עד שהן תהיינה מסוגלות להפנים או ליישם בפועל את ההתנהלות הזאת שהיא באמת בעייתית עבורם.
דוד אזולאי: טוב, אני מקווה שאת לא טעית כמו האזרח יעקב.
דוד אזולאי: בבקשה, דקלה.
דקלה כהן: קודם כל אני מאד מברכת על כל הדיון הזה.
דקלה כהן: שמי דקלה כהן, בעבר מגוש קטיף, היום אני מנהלת מעון של מגורשים בשקף.
דוד אזולאי: איפה זה שקף?
דקלה כהן: שקף זה בית ג'וברין, קצת יותר מזרחה.
דקלה כהן: אני בתפקידי גם מנהלת מעון וגם מדריכה במעונות יום ואני רוצה להביא דווקא את הפן שלנו כמנהלות וכמדריכה, איפה שאני נפגשת.
דקלה כהן: היה לנו את הפן של הרווחה, היה לנו את הפן של ההורים, ואני רוצה להביא את הפן שלנו.
דקלה כהן: אני רוצה להגיד שאנחנו אלף נתקלים כל כך לא פייר להביא אלינו את כל ההורים הטעונים האלה, שמביאים את הילדים ורוצים לשחוט אותנו חיים כי אנחנו מזוהים כרשות, ואנחנו עוברים כאנשי ---
ציפי חוטובלי: מי זה אנחנו?
דקלה כהן: אנחנו המנהלות, מדריכות חינוכיות שעובדים מול הורים שהמשכורת שלהם היא 3,200 שקלים ויש לה שני ילדים במעון, והיא צריכה לשלם 3,700 שקלים בחודש, עד שתינתן לה דרגה.
דקלה כהן: אני אומרת, יש לי הורים כאלה במעון.
דקלה כהן: עכשיו אני מנהלת מעון של הורים שלכולם יש אינטרנט, כולם אינטלקטואלים, כולם מהנדסים ואחיות ועובדות סוציאליות, אין להם אחד מהם בעיה של גישה לאינטרנט.
דקלה כהן: יש לי פה מכתבים זועמים.
דקלה כהן: אני בסך הכל מנהלת מעון של 20 ילדים, יש לי 30% ---
שלמה מולה: איפה, בירושלים?
דקלה כהן: בשקף.
ציפי חוטובלי: ליד קריית גת.
דקלה כהן: במזרח לכיש, בקיצור.
דקלה כהן: עכשיו, אני אומרת, יש לי פה 30% מההורים ---
דוד אזולאי: זה אחד היישובים במקום אחד היישובים שפונו בגוש קטיף.
דוד אזולאי: העתיקו אותו.
דקלה כהן: שווה, שווה לבוא לבקר ולראות ציונות 2012 מה היא, אבל זה נושא לדיון אחר.
דקלה כהן: אני אומרת יש לי 30% מההורים שיודעים להגיש טפסים ויודעים לקרוא ויודעים לעבוד עם אינטרנט ויודעים לסרוק, ולא מקבלים מענה.
דקלה כהן: אני רוצה ללכת יותר מזה.
דקלה כהן: המחוז שלנו במחוז דרום הם אנשים מקסימים, אנשים טובים, אנשים זמינים.
דקלה כהן: עברתי ביום ראשון, אתמול,יום שלם ביחד עם משרד התמ"ת.
דקלה כהן: הוא אומר לי – אין שום בעיה.
דקלה כהן: בואי, אני אקשר אותך עם המוקד.
דקלה כהן: הוא עבר בדיוק את שבעת מדורי הגהינום שההורים עברו.
דקלה כהן: חיכינו רק 30 דקות בתור, לא הרבה.
דוד אזולאי: יחסית לביטוח הלאומי זה לא נורא.
דקלה כהן: ולצערי, הוא בעצמו לא הצליח לקדם אותי בשום מקום ממה שהייתי קודם.
דקלה כהן: נשארתי באותה נקודה.
דקלה כהן: שלחנו את הפקסים, אין אפשרות ----
שרון קדמי: סליחה, אני חייב, סליחה, אני מתנצל שאני קוטע אותך.
שרון קדמי: אלף, אם מה שאמרת נכון – אז זה לא תקין בעליל.
שרון קדמי: אנחנו בשבועות האחרונים הפעלנו מערכת כזו במוקד שלא יכול להיות מצב שממתינים 30 דקות, אלא אם כן האזרח מבקש לחכות 30 דקות.
שרון קדמי: רגע, שנייה, אני אבהיר.
דוד אזולאי: אתה חושב שיש אזרח שיש לו זמן מיותר?
שרון קדמי: לא, אבל אני אסביר.
אורלי לוי אבקסיס: לא, מוסיקת המעליות נורא נעימה לי לאוזן, תן לי קצת להירגע, תשאיר אותי ב-HOLD 30 דקות.
שרון קדמי: לא, אבל יש מערכת שנקראת I.V.R שהיא מאד פשוטה.
שרון קדמי: האזרח שומע ואומר אם אתה רוצה שישובו אליך בשעתיים הקרובות תלחץ וישובו אליו.
חנינה יעקב: 48 שעות.
שרון קדמי: אני אומר עוד פעם, ואם אתה לא מעוניין, אתה רוצה להמתין, אז תמתין.
שרון קדמי: אם בן אדם באמת רוצה להמתין ולשמוע את מוסיקת המעליות הנעימה, אז זו זכותו.
שרון קדמי: אבל אין מצב ש-30 דקות הוא לא מקבל שום התייחסות.
ציפי חוטובלי: כידוע לנו האזרח לא עוד, האזרח משועמם.
דקלה כהן: שרון, אני מתארת לך שאני ורועי ממשרד התמ"ת ביחד ---
דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, יושבת פה מנהלת, סליחה, דקלה, דקלה, תרשי לי ---
שרון קדמי: אני אשמח לקבל את הרשימה הזו ועד סוף היום תקבלי תשובה על כל אחד מהם.
דקלה כהן: אני חייבת לציין נקודה נוספת שההורים, אני שלחתי פקסים, אין אפשרות למעקב אחרי הפקסים.
דקלה כהן: אני רוצה לנסות להמשיך את ההתנהלות מול אותו אדם, על מנת לא לפתוח כל פעם את הנושא מחדש, אין אפשרות.
דקלה כהן: אני מנסה לתת מספר טלפון שלי על מנת שיחזרו אלי, יש לי פה תכתובת של פקסים שהבאתי איתי.
דקלה כהן: רק הורה אחת הבאתי, כי לא הייתה לי אפשרות לסחוב את זה.
דוד אזולאי: דקלה תודה, כנראה שגם את טועה.
דוד אזולאי: כן, יש עוד מישהו שרוצה?
רחל שמחיוף: רחל שמחיוף מעונות יום בית יעקב.
רחל שמחיוף: אני חייבת לציין שאני כמנהלת הארגון מקבלת עשרות פניות יום יומיות של הורים שטוענים ששלחו את המסמכים וטענו שמסמך כזה או אחר חסר, ושלחו אותו בפקס פעם אחר פעם אחר פעם, ואני מדברת על 4 ו-5 ו-6 פעמים ופעם הפקס לא הגיע ופעם הפקס כן הגיע, ופעם אחרת המוקדנית כן מצאה ולא מצאה ותשלחי עוד פעם, כי זה הגיע לא ברור.
רחל שמחיוף: פשוט טרטור ולהמתין זה להמתין המון זמן ולחכות, אנשים המתינו את ה-48 שעות האלה ובדרך כלל לא חזרו אליהם, לצערי הרב.
רחל שמחיוף: ושוב, אני יושבת במוקד שאני מקבלת עשרות פניות יום יום, אנשים מתוסכלים, גם אנחנו.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאנחנו צריכים ללכת רגע אחורנית, אדוני יושב הראש, ולהבין למה ביטלו את דרגת הביניים ואם החשש שלהם שהיו זיופים או שהיו קביעות וזה בסופו של דבר לדעתי הבסיס, בדיוק כמו שקורה בביטוח הלאומי, כולם בחזקת אשמים עד שיוכיחו את חפותם.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן עשו פה החלטה גורפת, כמו שעשו עם חובת הדיווח.
אורלי לוי אבקסיס: במקום לנסות ולתפוס את מי שהיה לא בסדר ולמצות איתו את הדין ולקנוס אותו או אלף ואחד דברים אחרים, אנחנו שמים עכשיו את כל הזכאים בעניין של מרמים, תחת המשבצת שלוקים כספים שלא להם, גם את מנהלות המעונות, ועכשיו מי שרוצה שיוכיח קודם כל שהוא זכאי ופה זה לא בסדר, כי הרבה אנשים נופלים בין הכיסאות ויש כאלה שלא יצליחו לשרוד עד לרגע שבו הם יקבלו, גם אם הם יקבלו רטרואקטיבית, כי אז הם כבר יהיו מחוץ לגן, כי אף אחד לא יספוג את העלות שלו, בטח שלא המעונות.
דוד אזולאי: חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, אני מצטער להגיד לך דבר אחד, התחושה שלי לפחות בדיון הזה שאני מקיים היום ואני שומע וקצת למדתי את הנושא, אני מגיע למסקנה אחת שהפיילוט זה, ואני אומר את זה בלשון עדינה, לצערי הרב לא הצליח, אבל אף אחד לא מוכן לקום ולהגיד – רבותי, טעינו, צריך לשנות שיטה.
דוד אזולאי: אף אחד.
דוד אזולאי: אבל בוא, אורלי בבקשה.
אורלי אלמגור-לוטן: רק שאלה למנכ"ל לגבי העניין של חופשת לידה, זה עלה בישיבות.
אורלי אלמגור-לוטן: הנושא של חופשת לידה עלה בישיבות קודמות שהייתה בעיה בעצם לקבל דרגה עם חופשת לידה ושיניתם את הנוהל למשך 14 שבועות, אז רק איזו שהיא הערה לפני השאלה בהקשר הזה.
אורלי אלמגור-לוטן: חופשת לידה היא 26 שבועות.
שרון קדמי: לא, חופשת הלידה היא על פי ביטוח לאומי, שבגינה מקבלים תשלום, הוא 14 שבועות ---
אורלי אלמגור-לוטן: כן, אבל זה דמי לידה.
אורלי אלמגור-לוטן: חופשת לידה לפי חוק היא 26 שבועות בישראל.
שרון קדמי: אבל אנחנו מתיישרים לפי התשלום שמגיע.
שרון קדמי: אם הביטוח הלאומי ישלם עבור 26 שבועות, גם אנחנו נשמח לשלם עבור 26 שבועות.
אורלי אלמגור-לוטן: אבל היא לא חייבת לחזור לעבודה אחרי 14 שבועות, זה הפירוש בעצם.
שרון קדמי: אני לא מחייב, אבל אני לא יכול, בעצם ---
אורלי אלמגור-לוטן: יש חל"ת וזו לא חופשת לידה, זה לא אותו דבר.
אורלי אלמגור-לוטן: חופשת הלידה היא 26 שבועות והיא לא מחויבת, ברירת המחדל היא ל-26 שבועות.
תאיר איפרגן: אם היא הייתה בחופשת לידה 26 שבועות אז היינו אמורות לקבל גם 26 שבועות גם תשלום שכר.
אורלי אלמגור-לוטן: לא, חופשת הלידה תוקנה ב-2009 ל-26 שבועות.
שרון קדמי: לא נכון, לא בתשלום.
אורלי אלמגור-לוטן: היא לא בתשלום אבל ---
שרון קדמי: היא 14 שבועות.
ציפי חוטובלי: אני אסביר, אני רוצה להסביר.
ציפי חוטובלי: יש הבדל מהותי בין חל"ת לבין חופשת לידה.
ציפי חוטובלי: החקיקה החדשה שאני ביחד עם דליה איציק יזמנו בכנסת הזאת והעברנו אותה, היא לספק לאישה את כל ההגנות שיש לה בחופשת לידה.
ציפי חוטובלי: עכשיו, זה לא יעלה על הדעת שבגלל שאישה לוקחת חופשת לידה שמגיעה לה על פי חוק, זה לא חל"ת, זה לא הארכת חופשת לידה שאם בא לה או לא בא לה.
ציפי חוטובלי: החוק מאפשר לאישה ---
תאיר איפרגן: למה אין המשך תשלום שכר בשבועות האלה שאני בבית?
ציפי חוטובלי: כי אנחנו מנהלים מאבק מול האוצר.
ציפי חוטובלי: לא רגע, אני עוצרת אותך, חלק מהתהליך של הארכת חופשת הלידה זה אומר שלאישה לא ייפגעו הזכויות שכבר מוקנות לה כדין.
ציפי חוטובלי: עכשיו, זה לא יעלה על הדעת, אנחנו לא ניתן לה כסף בתקופה הזאת, אבל גם נפגע מהזכות שלה לקבל סבסוד במעונות?
ציפי חוטובלי: איפה שמענו כבר הזה?
ציפי חוטובלי: ככה אנחנו מעודדים נשים?
תאיר איפרגן: אז אנחנו נשמח.
תאיר איפרגן: לא, אני אישה ואני חזרתי מחופשת לידה ואני אשמח ---
ציפי חוטובלי: אני מזועזעת מהגישה.
ציפי חוטובלי: פשוט מזועזעת.
תאיר איפרגן: תתני לי להגיב.
תאיר איפרגן: נעלה את הסוגיה הזאת ביחד מול האוצר, כי מבחינתנו המדיניות היא להתיישר על פי התשלום של הביטוח הלאומי, 14 שבועות שכר ---
ציפי חוטובלי: אין שום קשר.
ציפי חוטובלי: רגע, אדוני המנכ"ל, לא, לא, אדוני המנכ"ל אני רוצה שתתייחס לנקודה הזאת כנקודה מהותית.
ציפי חוטובלי: השכר ---
שרון קדמי: אני מחזק את ידייך בקידום החקיקה.
שרון קדמי: אני אשמח ---
ציפי חוטובלי: מה זה קשור?