GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי חוטובלי: החקיקה כבר נחקקה.
שרון קדמי: אני אשמח שחופשת הלידה תהיה 26 שבועות, כולל התשלום בגינה.
שרון קדמי: ברגע שזה יהיה, אני מבטיח לך – אני אתיישר.
ציפי חוטובלי: לא, לא, אדוני המנכ"ל ---
אורלי לוי אבקסיס: השאלה הזו היא שאלה של פרשנות משפטית?
ציפי חוטובלי: רגע, לא.
ציפי חוטובלי: שנייה רגע.
ציפי חוטובלי: סבסוד במעונות יום זו זכות שמוקנית לאישה עובדת.
ציפי חוטובלי: אישה בחופשת לידה היא עדיין אישה עובדת, עם כל הכבוד, היא צריכה לקבל את הסבסוד שמגיע לה.
ציפי חוטובלי: תלוש השכר זה אותו תלוש שכר שניתן לה לפני שהיא יצאה לחופשת לידה.
תאיר איפרגן: להגיד שהיא לא מקבלת לגמרי זה לא נכון.
תאיר איפרגן: היא מקבלת ---
ציפי חוטובלי: אתה לא מבינים את הנקודה, חברי, את תיתממו.
ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על מצב שבו ---
שרון קדמי: אז אנחנו לא מבינים כנראה.
ציפי חוטובלי: אז אנחנו נסביר כדי שתבינו.
ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על מצב שבו אישה לקחה חופשת לידה חצי שנה, כמגיע לה על פי החוק.
ציפי חוטובלי: עשתה את זה, קיבלה חצי שנה חופשת לידה, היא רוצה לקבל הנחה על הילד שלה שנמצא במעון, לילד או לילדה.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא מבינים למה הזכות שלה לסבסוד תיפגע כי חטאה עלי אדמות היה שהיא לקחה חופשת לידה על פי חוק.
ציפי חוטובלי: לא מצליחה להבין את זה, אתה יכול להסביר בבקשה, אדוני המנכ"ל?
תאיר איפרגן: אני יכולה?
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה התפקיד של המנכ"ל להסביר.
שרון קדמי: אז אני מבקש ממנה להסביר.
אורלי לוי אבקסיס: מי הבחורה, מה תפקידך?
שרון קדמי: אם היא לא מסבירה אז אני לא מסביר.
ציפי חוטובלי: אבל אני מצפה ממך, אתה קובע מדיניות.
תאיר איפרגן: אני יועצת למנכ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: היא יועצת למנכ"ל.
שרון קדמי: אם זה ימשיך ככה, באמת יש לי מה לעשות.
ציפי חוטובלי: אבל סליחה, מה זה האיומים האלה?
ציפי חוטובלי: התפקיד שלי כאן זה לשאול שאלות קשות על תהליך שנכשל, סליחה.
ציפי חוטובלי: מה זה?
שרון קדמי: .... ....
ציפי חוטובלי: אבל זה לא נגדך, זה נגד המדיניות של המשרד.
שרון קדמי: ברור, אני לא מוכן לזה.
ציפי חוטובלי: אני גם לא מוכנה שהורים ישלמו כסף על זה.
שרון קדמי: אני לא מוכן לזה.
שרון קדמי: לא מוכן לזה.
ציפי חוטובלי: אתה יודע שזה לא אישי נגדך, זה נגד מדיניות שהמשרד שלך מוביל.
ציפי חוטובלי: כל חברי הכנסת כאן עשו יד אחת נגדך שרון?
שרון קדמי: לא, אין לי שום בעיה.
דוד אזולאי: אני רוצה להעיר הערה אחת ואני אגיד את זה בצורה הכי עדינה.
דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, אני חושב שאתה כמנכ"ל היית צריך מזמן לראות את הנורה האדומה בכל המהלך הזה.
דוד אזולאי: אני לא יודע משום מה המשרד ממשיך באותה דרך, למרות הטענות הקשות, למרות הדיונים הרבים.
דוד אזולאי: אני חושבת שמישהו צריך לעשות כאן פסק זמן, לעשות חושבים, לחשוב, אולי טעינו.
דוד אזולאי: מותר להגיד טעינו, לא קרה שום דבר.
דוד אזולאי: ההיפך, אני חושב יעריכו את זה יותר אם עשו פיילוט ופיילוט הזה לא הצליחו, לבוא ולהגיד רבותי, בואו ננסה משהו אחר.
דוד אזולאי: התחושה שלי ואני חושב, מותר לך להגיד את זה, 'כשאתה שומע פה כל כך הרבה אנשים אז אחד טועה, שניים טועים, אבל לאורך כל הדרך כולם טועים?
דוד אזולאי: רק אתם בסדר?
שרון קדמי: אפשר להתייחס?
דוד אזולאי: כן, אני מיד אאפשר לך, רק אני מבקש את הגברת רחל עזריה ---
שרון קדמי: אני לא אזכור פשוט.
דוד אזולאי: אני אתן לך.
דוד אזולאי: אתה כזה מוכשר, אני לא מאמין לך שאתה לא יכול לזכור כל כך הרבה.
אורלי לוי אבקסיס: נזכיר לך.
דוד אזולאי: מה שתשכח – עלי להזכיר לך.
דוד אזולאי: רחל עזריה, בבקשה.
רחל עזריה: בוקר טוב, שמי רחל עזריה, אני חברת מועצה בעיריית ירושלים והייתי ממובילת מחאת העגלות בקיץ, ואחד הדברים שאנחנו דיברנו עליהם זה העברה של כל תחום מעונות היום והגיל הרך מהתמ"ת למשרד החינוך.
רחל עזריה: הסיבה שאנחנו ביקשנו את זה זה לא בגלל שמשרד התמ"ת הוא לא משרד חשוב, הוא משרד מאד מאד חשוב, אלא בגלל שראינו שהתהליך לא עובד.
רחל עזריה: עכשיו, לאחר מאבקים פוליטיים אני מבינה שבסופו של דבר זה לא קורה והתחום לפחות בשלב הזה לא עובר ממשרד התמ"ת למשרד החינוך, אבל אני מצטרפת לעניין הזה של הנורה האדומה.
רחל עזריה: הבקשה להעביר את זה פשוט בגלל שהציבור לא עומד בכללים שאתם בניתם.
רחל עזריה: האחראים על מעונות היום – אמונה, ויצ"ו והחברה למתנ"סים לא עומדים בכללים שאתם בניתם כדי לקבל את התקציבים כדי לבנות את מעונות היום, ובפועל אתם פשוט לא מצליחים למלא את התפקיד שלכם בתור משרד שאמור לדאוג לגיל הרך.
רחל עזריה: עכשיו, אם זה נשאר אצלכם, אז בואו לפחות תהפכו את זה להזדמנות ותבנו את המערכת מחדש ולא בשיטה שיש שאפשר לחזור אחרי 30 דקות או אחרי שעתיים או אחרי 48 שעות לתת תשובות.
רחל עזריה: או שתבנו מוקדים בכל עיר שבהם אפשר להירשם, או שתעדו בשיתוף פעולה עם העיריות.
רחל עזריה: העיריות, ואני יכולה להעיד על עיריית ירושלים, אני יכולה להוביל את המהלך הזה בעיריית ירושלים, אנחנו נשמח לעבוד בשיתוף פעולה אתכם, נשמח לפתוח את מוקדי הרישום אצלנו.
רחל עזריה: אני בטוחה שנגיע להסדר מי מממן את המשכורות של הכמה פקידים המסכנים האלה.
רחל עזריה: אם אנחנו בעירייה יודעים לפתוח במנהלים קהילתיים ברחבי העיר מוקדי רישום לגני הילדים כדי שכולם יוכלו להירשם ולקבל באותו רגע את דרגת הסבסוד שלהם, ובתחילת השנה הם משלמים רק את מה שהם צריכים ---
אורלי לוי אבקסיס: אז מה, אתם לוקחים את ההפרשים בינתיים עד שהם מקבלים?
רחל עזריה: לא, אין בינתיים.
ציפי חוטובלי: אין בינתיים, זאת בדיוק הנקודה.
ציפי חוטובלי: שנת הלימודים נפתחת עם –
אורלי לוי אבקסיס: אה, את מדברת על מוסדות החינוך?
אורלי לוי אבקסיס: חשבתי שאתם רוצים יוזמה עם הגיל הרך.
רחל עזריה: לא, אז אני אומרת, במשרד החינוך אנחנו יודעים לפתוח מוקדי רישום בכל מתנ"ס, בכל ---
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן לוקח למשרד החינוך לקבוע את הדברים?
רחל עזריה: שתי דקות.
רחל עזריה: את יושבת מול הפקידה, היא ---
אורלי לוי אבקסיס: למה משרד החינוך יכול לעשות את זה עם הרבה יותר ילדים ומשרד התמ"ת לא?
שלמה מולה: צריך לקבל החלטה ---
רחל עזריה: אז משרד התמ"ת לא כמו משרד החינוך, אני מבינה, זה עניינים פוליטיים של גודל משרד וכו', סבבה, אנחנו אתכם.
רחל עזריה: אבל תעשו את אותו תהליך ואתם לא תפגשו אותנו פה בוועדות כל שני וחמישי.
שרון קדמי: אני אשמח להיפגש, שנייה, ברשותך אדוני.
דוד אזולאי: רגע, אני עכשיו רוצה לאפשר לך.
שרון קדמי: אני רק רוצה, זה חשוב לי להתייחס.
דוד אזולאי: עכשיו אני אאפשר לך לענות לכולם.
שרון קדמי: אז אתה תצטרך להזכיר לי.
שרון קדמי: לגבי מה שאמר ---
דוד אזולאי: יש לך חשבונית?
שרון קדמי: לא, הכל פרובונו.
שרון קדמי: אני אשמח להרים את הכפפה, זאת אומרת זה מתחבר גם למה שאמרה גברתי, אני מתנצל שאני לא זוכר את השם.
ציפי חוטובלי: וזה מתחבר גם לאזרח הנחמד הזה וגם למה שאני אמרתי.
חנינה יעקב: לאזרח הטועה.
ציפי חוטובלי: בסדר, כולם אומרים כאן את אותו דבר.
ציפי חוטובלי: אני שמחה שרחל הצליחה לשכנע אותך.
דוד אזולאי: אני מבקש לאפשר למנכ"ל להגיד את דבריו.
שרון קדמי: אני אשמח להרים את הכפפה הזו.
שרון קדמי: אני חושב שאת עולה על נקודה נכונה והיא בהחלט בעייתית והיא דורשת התייחסות.
שרון קדמי: אני אשמח ללמוד איך אתם עושים את זה עם משרד החינוך, זאת אומרת ואם זה ---
ציפי חוטובלי: זאת בשורה, זאת בשורה.
שרון קדמי: אם זה ידרוש אצלנו שינוי אז יתבצע שינוי.
שרון קדמי: אני ממש מוכן ---
אורלי לוי אבקסיס: זה גם יוכל לפתור אתכם גם מחצי מ-out sourcing, פחות הוצאות.
דוד אזולאי: אורלי, תאפשרו למנכ"ל להגיד את דבריו.
שרון קדמי: אז אני אבקש שנקיים ישיבה בהקדם אצלי כדי ללמוד איך המנגנון עובד, ואם זה מה שפותר – אז אני יותר מאשמח.
דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, הערת ייעול אחת בנושא הזה, הייתי מציע לך אולי לאותה ישיבה לצרף את נציג השלטון המקומי.
שרון קדמי: אלף אנחנו עובדים עם השלטון המקומי בכפיפה אחת.
שרון קדמי: פה אני קודם כל רוצה להבין איך עיריית ירושלים, שהיא עירייה מספיק גדולה, עם היקף פעילות מספיק גדול, מכילה את הפעילות הזאת.
שרון קדמי: אם נבין שהמנגנון עובד, אין לי בעיה לשכפל אותו ואז אני כמובן, באמצעות מרכז השלטון המקומי ומרכז המועצות האזוריות, שמכילים את כל הרשויות בארץ, נשית את זה על כולם.
ציפי חוטובלי: מותר למחוא כפיים בוועדות?
ציפי חוטובלי: לא, באמת.
ציפי חוטובלי: סוף סוף.
שרון קדמי: לא, אין צורך.
שרון קדמי: עכשיו, לגבי ההערה שלך, צר לי, אבל אנחנו לא מדברים על פיילוט.
שרון קדמי: זאת אומרת פיילוט זה מבחן שבסופו מחליטים אם ממשיכים או לא.
שרון קדמי: זה לא פיילוט.
שרון קדמי: אנחנו כרגע כאן עד אשר יוחלט אחרת.
שרון קדמי: עכשיו, אני מסכים שוב, אני חוזר על דבריי ---
אורלי לוי אבקסיס: כמה עלה הלא פיילוט הזה למשרד?
שרון קדמי: אני לא זוכר את המספרים, אבל אני אשמח לתת לך את המספרים.
אורלי לוי אבקסיס: נשמח לדעת.
אורלי לוי אבקסיס: וכמה זה חסך לכם מבחינת האנשים, מבחינת העניין שלמשל מי שמבקש זכאות וזכאותו לא נקבעה?
אורלי לוי אבקסיס: כי הרי אתם יצאתם לכל המהלך הזה מבחינה אחת שחשבתם, ואני חוזרת לזה כדי להזכיר למנכ"ל להתייחס לזה.
אורלי לוי אבקסיס: כל התהליך הזה נולד כתוצאה מאיזו שהיא מחשבה שחלק מהדיווחים הן של ההורים והן של המנהלות, הם דיווחים שגויים.
אורלי לוי אבקסיס: זה נאמר כבר, אני יכולה להביא את זה בפרוטוקול.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר אם אני לא טועה אפילו על ידיך באחת הישיבות שניהלנו.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא – אם נכון הדבר – כמה זה חסך?
אורלי לוי אבקסיס: מצד שני כמה עלה לנו כדי לחסוך, ברגע ששמנו את כולם תחת מטרייה אחת של שוגים ועכשיו בוא ננסה למצוא את החתך הנכון.
אורלי לוי אבקסיס: לכן חשוב לדעת כמה עלה כל הפרויקט הזה.
אורלי לוי אבקסיס: מצד שני לדעת האם הוא באמת חסך או אם היה לנו כלי לדעת איפה אנשים התייאשו באמצע בגלל הבירוקרטיה, ופשוט לא הצליחו לממש את מלוא זכאותם.
אורלי לוי אבקסיס: וזה משהו שהייתי שמחה שתעשו את העבודה.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, הוא לא עונה?
ציפי חוטובלי: כן, כן, אני רוצה לסכם את הדיון.
שרון קדמי: נתת לי שיעורי בית.
ציפי חוטובלי: אדוני יושב ראש הוועדה לפניות הציבור, אתה רוצה עוד לדבר?
שלמה מולה: ברור, אני רק שאלתי, לא דיברתי.
ציפי חוטובלי: אה, בסדר, תשמע, אם יש לך עוד מה להגיד, אני אף פעם עוד לא אסרתי על חבר כנסת לדבר בוועדה הזאת.
ציפי חוטובלי: אבל יושב הראש צריך לצאת.
ציפי חוטובלי: מאחר שיושב הראש ---
שלמה מולה: רק הערה קצרה.
ציפי חוטובלי: בבקשה, הערה קצרה.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לסכם פשוט.
שלמה מולה: אני גם בוועדה אחרת, אורלי ואני, בוועדה שדנה בנושא פיקוח על מעונות דיברנו על זה.
שלמה מולה: אני אומר לך אדוני המנכ"ל, למה אתה צריך את הצרה הזאת?
שלמה מולה: סליחה על הביטוי.
שרון קדמי: את הצרה?
שלמה מולה: הצרה הזו.
שלמה מולה: תעביר את זה למשרד החינוך.
שלמה מולה: תאמין לי, רק רגע, אני יודע שאתה אולי לא אוהב לשמוע את זה.
שרון קדמי: לא, אני מאד אוהב לשמוע את זה?
שלמה מולה: רק רגע, שנייה, אני אומר לך, לא יעזור לכם, בסוף זה יעבור.
שלמה מולה: בואו נהיה מדינה נורמאלית כמו בצרפת, בגרמניה, במדינות אירופאיות שאנחנו היינו רוצים להידמות להן.
שלמה מולה: תעביר את האחריות.
שלמה מולה: עכשיו תשמע ----
אורלי לוי אבקסיס: זה לא רוצה להיפטר מזה וזה רוצה שיהיה לו כמה שיותר.
שלמה מולה: אתה יודע, אני לא חושב שיאונה רע לעובדים שעובדים אצלך בעניין הזה.
שלמה מולה: מה הקשר בין פיקוח על המעונות לבין, אחריות על המעונות בין חינוך לילדים?
שלמה מולה: אני מחפש את המשהו הזה, לא מצליח למצוא.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת מולה, יש לי חדשות, אפילו טרכטנברג הסכים איתי.
שלמה מולה: רגע, אני לא מבין, ההתבצרות הזאת בעמדה הזאת שלכם, שאנחנו לא רוצים להעביר את זה למשרד החינוך, אתם פשוט עושים טעות.
שלמה מולה: עכשיו אתה מתעסק בטפסים, אתה מתעסק באינטרנט, כן אינטרנט, לא אינטרנט.
שלמה מולה: אני, דרך אגב, מבחינתי, החלק של הפיקוח החינוכי הרבה יותר משמעותי מלעסוק בזה ב-10% שגויים או לא שגויים.
שלמה מולה: תאמין לי, אני אומר לך.
שלמה מולה: אנחנו נטיף לך בכל הזדמנות, דרך אגב, עד שאתה ---
שלמה מולה: חבר הכנסת מולה, אני רוצה להגיד לך משהו, זאת התפרצות לדלת פתוחה.
שלמה מולה: יש כאן יותר מדי אנשים שמסכימים, מרוב שמסכימים – אף אחד לא לוקח אחריות על הנושא הזה.
חנינה יעקב: יש פה הרבה עודפי תקציב פשוט.
ציפי חוטובלי: אדוני המנכ"ל, אני רוצה להבהיר, אדוני המנכ"ל, אני מאד אודה לך אם תקשיב לפחות לדברי הסיכום.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבהיר ---
דוד אזולאי: לא, לא לפחות לדברי הסיכום, אני חושב שהמנכ"ל הקשיב לאורך כל הדרך.
שרון קדמי: אני מודה להגנת יושב הראש.
דוד אזולאי: זה תפקידי בין היתר.
שלמה מולה: לפחות אנחנו יודעים שהוא אמר לנו שישתף פעולה עם ראשי הרשויות, לפחות עם עיריית ירושלים.
ציפי חוטובלי: אני תיכף אגיד גם דברי שבח.
ציפי חוטובלי: אני לא פה רק כדי להתלונן.
ציפי חוטובלי: תראה, אדוני המנכ"ל, קודם כל חשוב לי להבהיר ושהדברים האלה יירשמו בפרוטוקול.
ציפי חוטובלי: אין לא לוועדה שלי ולא לוועדה לפניות הציבור שום עניין אישי איתך כמנכ"ל.
ציפי חוטובלי: אנחנו מבקרים מדיניות של משרד, שמבחינתי תמיד האחריות הגבוהה ביותר היא האחריות של השר, ואם שר התמ"ת היה נמצא כאן הייתי אומרת לו בדיוק את אותם דברים, ואין מה לעשות, בסופו של יום יש כאן יותר מדי אזרחים ששילמו מחיר כבד, מחיר בכסף.
ציפי חוטובלי: אנשים שבאמת אין להם יותר מדי עודפים מאיפה לשלם את הכסף הזה ואנחנו נמצאים עכשיו בשלב של תיקון.
ציפי חוטובלי: עכשיו, מבחינתי האמירה הכי חשובה של הדיון הזה נאמרה.
ציפי חוטובלי: האמירה החשובה ביותר שלך הייתה, אנחנו מוכנים ללמוד ממשרד החינוך ויש כאן מערכת שעובדת ומתפקדת לעילה ולעילה, באמת ללא רבב, ללא פגמים.
ציפי חוטובלי: תחילת שנת הלימודים, כולם יודעים בדיוק מה דרגות הסבסוד, אין שום סיבה בעולם שב-1 בספטמבר כל הורה במדינת ישראל יקבל דרגת הנחה, כולל ההנחה למעון היום של הילד שלו.
דוד אזולאי: אם הוא נרשם במרס.
ציפי חוטובלי: אם הוא נרשם במרס, ירשמו במרס.
ציפי חוטובלי: ואני אומר שאם זאת הבשורה שאנחנו משאירים את הוועדה הזאת איתה, אז אני באמת שמחה, אני באמת שמחה.
ציפי חוטובלי: היה שווה לשבת 7 ישיבות, לשמוע הרבה מאד אזרחים וארגונים זועמים, כדי בסופו של יום להגיע לתובנה הכל כך פשוטה הזאת, שאני אומרת שוב, צריך כאן באמת, כמו שאמר יושב הראש החבר כאן, להיות מוכן להגיד – יש ממי ללמוד.
ציפי חוטובלי: יש באמת ממי ללמוד בהקשר הזה של גני הילדים.
ציפי חוטובלי: ואני שמחה, אם רחל עזריה הצליחה לשכנע אותך, תבוא עליה ברכה, תבוא עליך הברכה, תשבו ביחד, תאמין לי אני סומכת על שניכם.
דוד אזולאי: אני רק מבקש רחל, תעדכנו אותנו ---
ציפי חוטובלי: בוודאי, אני רוצה לקבל ---
דוד אזולאי: לא, אני אומר אם יש איזה שהם עיכובים אז תעדכנו אותנו.
דוד אזולאי: אנחנו מבחינתנו בכל מקרה נקיים ישיבת מעקב בעוד כחודשיים בערך, כדי גם לשמוע את תוצאות הפגישה ולראות איך הדברים התקדמו.
ציפי חוטובלי: עכשיו, ההערכה שלי, בעוד חודשיים המקום שבו אנחנו נהיה זה פתיחת הרישום לקראת שנת הלימודים תשע"ג.
ציפי חוטובלי: אז אדוני המנכ"ל, מאחר שבאמת אני בטוחה שאתה שותף לרצון שלנו לראות כמה שיותר הורים מרוצים, ולראות כמה שיותר הורים שמקבלים דרגות הנחה בזמן לילדים שלהם, אני אשמח שתבוא עם תכנית עבודה מסודרת, לקראת שנת הלימודים הבאה, שיש בה התייחסות לכל הסוגיות האלה.
ציפי חוטובלי: תחשבו ביחד, באמת חשבנו ביחד עם הארגונים, תחשבו ביחד עם העיריות, איך הדרך הכי טובה להגיע לכל הורה, שכל הורה יידע מה הזכויות שלו, שכל הורה יידע איך הדרך הכי טובה להגיע אליכם.
ציפי חוטובלי: שאנשים לא יהיו מתוסכלים, שלא ירגישו באמת שאין עם מי לדבר.
ציפי חוטובלי: זאת הייתה ההרגשה רוב הזמן עם המוקד הטלפוני, הסיפור הזה שצריך לתת לו מענה.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת בקשה אישית.
ציפי חוטובלי: הסוגיה של נשים בהיריון שיוצאת לחופשת לידה, נשים יולדות שיוצאות לחופשת לידה, הסוגיה הזאת לא יכולה לבוא לידי פתרון בזה שיום יבוא וישלמו לאנשים האלה חופשת לידה, כי אין קשר בין הדברים.
ציפי חוטובלי: מדובר בזכות מוקנית של אישה לקחת חופשת לידה.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת מכם לשים את דעתכם על העניין הזה, שלא יעלה על הדעת שאישה בחופשת לידה לא תקבל זכאות לסבסוד.
ציפי חוטובלי: לגבי הסטודנטים, אני מאד שמחה לשמוע את מה שאמרת.
ציפי חוטובלי: אני מקווה שהדברים יובאו לידיעת כל הסטודנטים, ואני מניחה שהסטודנטים זה עם שמשתמש הרבה באינטרנט.
ציפי חוטובלי: אתר התמ"ת צריך לשים את זה במקום מובלט באתר.
ציפי חוטובלי: אני מניחה שהם יוכלו לראות ולשמוח על הבשורה והשינוי החשובים האלה.
ציפי חוטובלי: ומבחינתי, ישיבת ההמשך הבאה כבר לא תעסוק בעבר.
ציפי חוטובלי: היא תהיה עם הפנים קדימה ועם הפנים קדימה למגמות של שינוי בעקבות משרד החינוך.
ציפי חוטובלי: זה פחות או יותר המגמה.
ציפי חוטובלי: ואני מודה לך על הסבלנות לשבת איתנו 7 ישיבות, אבל באמת שאנחנו לא נהנים מזה.
ציפי חוטובלי: לנו יש אלף סוגיות אחרות שאנחנו צריכים לטפל בהן.
ציפי חוטובלי: אנחנו עושים את זה כי אנחנו רוצים לדאוג לכל אזרח ואזרח שנתקבל בבעיה.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא עושים את זה חלילה כדי להתעמת לא איתך ולא עם המשרד.
דוד אזולאי: אני רק מבקש עוד דבר אחד אדוני המנכ"ל.
דוד אזולאי: אם אפשר להוציא הנחיה.
דוד אזולאי: יש הנחיה שלא להוציא, לבקש מההורים תצהירים על מצבם הכספי.
דוד אזולאי: כפי שעיניך הרואות פה זה טופס שהגיע ---
שרון קדמי: זה רק למי שבמקש סבסוד.
דוד אזולאי: לצהרון, אבל יש הנחיה של ועדת הכספים בעניין הזה לא לעשות את זה.
שרון קדמי: שנייה, שנייה, גם ועדת הכספים עד כמה שידוע לי אינה מעל החוק.
שרון קדמי: אני מאד מכבד את ועדת הכספים ואת העומד בראשה, אבל אם יש מישהו שמבקש לקבל סבסוד מהמדינה, אז הוא יידרש גם ל---
דוד אזולאי: כן, אבל הוא נדרש לתת הרשאה להעביר את הנתונים האלה, כפי שאתה רואה – "ידוע לי כי משרד התמ"ת יהיה רשאי להעביר את הנתונים עליהם הצהרתי.
דוד אזולאי: ...
דוד אזולאי: בבקשה זו, לידיעת רשויות המדינה השונות, לרבות רשויות המס.
שרון קדמי: זה לא הטופס שבוטל?
שרון קדמי: נספח 6?
איטה עטייא: לא, זה לא הטופס.
איטה עטייא: זה נספח 6.
דוד אזולאי: כן, אבל תסתכלי על ההערה האחרונה.
עמוס שקדי: זה הטופס שההורים נדרשים למלא בשנת הלימודים הקרובה.
איטה עטייא: זה הטופס שההורים נדרשים למלא.
שרון קדמי: יש לי שאלה, ההורים מבקשים לקבל סבסוד?
שרון קדמי: זאת אומרת אני מותר לי כמי שנותן סבסוד להורה לוודא שמה שהוא אומר לי זה לא נכון?
דוד אזולאי: כן, אבל שים לב אדוני, מקובל עלי מה שאתה אומר, אבל הסעיף האחרון בעצם אומר שאתה תוכל להעביר לרשויות ---
שרון קדמי: לי אין, אני לא יושב על המחשבים של מס הכנסה.
דוד אזולאי: לא, אבל אם מס הכנסה פונה אליך אתה רשאי, ופה העניין שוועדת הכספים לא התירה לכם את הדבר הזה.
דוד אזולאי: הורה שמדווח או צריך לדווח אמת ---
עמוס שקדי: לא, ועדת הכספים לא התירה לנו לקבל מידע ממס הכנסה, ממס הכנסה לא להעביר מידע.
עמוס שקדי: הדיון היה ---
דוד אזולאי: אדוני ---
עמוס שקדי: רגע, אני אסביר.
דוד אזולאי: בסדר, אני מקריא את הדברים בצורה פשוטה, הטופס נמצא פה בפני, לא המצאתי אותו.
דוד אזולאי: הוא אומר ככה –ידוע לי כי משרד התמ"ת יהיה רשאי להעביר את הנתונים עליהם הצהרתי ואותם אישרתי בבקשה זו, לידיעת רשויות המדינה השונות, לרבות רשויות המס.
עמוס שקדי: הדיון שהיה בוועדת הכספים נסוב סביב בקשת משרד התמ"ת לקבל את המידע של הכנסות ההורים, שמדווחות ממס הכנסה אלינו.
עמוס שקדי: כלומר, מס הכנסה מעביר את הטפסים נגיד של 102, אלינו באופן ממוכן.
עמוס שקדי: לא נדון בשום מקום שהוא האפשרות שלי להעביר את מה שאני מקבל אליו, לא.
עמוס שקדי: מה שכתוב שם שאני יכול להעביר אליהם.
עמוס שקדי: על פי חוק אני לא יכול לקבל נתונים ממס הכנסה.
עמוס שקדי: הכניסו את זה לחוק ההסדרים שלא עבר בסופו של דבר, ועל זה היה דיון –
עמוס שקדי: קבלת נתונים ממס הכנסה.
עמוס שקדי: זה לא מה שכתוב שם.
דוד אזולאי: קבלת נתונים ממס הכנסה, אין ויכוח.
שלומית אבינח: אתה מעביר למס הכנסה כביכול.
דוד אזולאי: תצהיר של הכנסת ההורים אין לי בעיה, אבל פה מדובר בשימוש יתר של אותה הצהרה של ההורים לגבי הכנסותיהם.
עמוס שקדי: אני חייב להגיד לכם שלמיטב ידיעתי משרד התמ"ת לא העביר נתונים למס הכנסה, לא העביר, לא התבקש להעביר.
עמוס שקדי: בכל מקרה זה לא קשור לדיון שהיה בוועדת הכספים.
דוד אזולאי: אדוני החשב, אני מבקש ממך שהנושא הזה ייבדק וחשוב שהוא ייבדק.
דוד אזולאי: אין שום ספק, אתם לא צינור למס הכנסה או לכל גורם אחר ברשויות.
דוד אזולאי: תפקידם של ההורים למלא טפסים, להצהיר תצהיר אמת, על זה אין ויכוח, ותו לא.
דוד אזולאי: אז אני מבקש שהנושא הזה ייבדק.
דוד אזולאי: רבותי, אני מודה לכולם, הישיבה נעולה, תודה רבה ליושבת הראש.
אורי מקלב: צהרים טובים ויום טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הועדה לפניות הציבור בנושא העומס במחסום 443 והגישה לגבעת זאב.
אורי מקלב: יושב הראש הקבוע, חבר הכנסת דוד אזולאי, לא נמצא ואני ממלא את מקומו.
אורי מקלב: אני דנתי בנושא הזה כיושב ראש הועדה לפני כשנה וחודשיים והיום אנחנו דנים פעם שניה, הוא מקווה שהוא יצליח להגיע באמצע כדי להצטרף.
אורי מקלב: בכל אופן, בנושא של כביש 443 אנחנו דנים בשני נושאים: הראשון הוא המחסום, המחסום שנמצא בצומת עופר וגם במחסום השני שנמצא בדרך למודיעין, לפני צומת שילת.
אורי מקלב: היו פניות שהגיעו אל הועדה, תלונות שהגיעו אל הועדה וגם שיחות שקיימנו עם אנשים שמשתמשים באופן קבוע בכביש הזה.
אורי מקלב: קודם כל אנחנו מקבלים בברכה את המחסום החדש בעופר, אני חושב שנעשתה שם עבודה גדולה, לוח הזמנים - אחרי שזה כבר מושלם כבר לא מסתכלים עליו, זה כבר בשלב של חניכה, זה נראה כבר משהו שמסתיים, הוא יהיה מחסום ותחנה, מקום שהוא רחב, ויש בו ששה מסלולים.
אורי מקלב: אבל, לצערנו, עדיין קיימים - במשך הרבה שעות ביום - פקקים ועומס על המחסומים, כשרוב המחסומים לא מאויישים ולא זו אף זו אלא שאנשים באים ואומרים שמה שמתסכל אותם הוא שגם בשעות העומס של הבוקר, שם היה צריך, לעניות דעתנו, לדאוג שיותר מחסומים היו נפתחים וגם בשעות הערב והלילה, בזמנים שהם היו צריכים להיות פתוחים יותר, כי אנשים חוזרים עייפים ורוצים להגיע למקום ואז נתקלים במחסום ובפקק ארוך סביב המחסום.
אורי מקלב: והדבר שמפליא ביותר הוא שכשבאים כבר למחסום – ואת זה אני אומר לכם בצורה גלויה אז רואים לא רק צוות אחד אלא מינימום שני צוותים, שיכולים לאייש שני מחסומים, והם מדברים בחבורות.
אורי מקלב: ההוא כבר מגיע למחסום, מתוח ובטוח שזה שעד עכשיו נוצר מצב של מתח, כי בודקים כל אחד ואין מספיק חיילים שיכולים לאייש את המחסום אבל, כשבאים למקום עצמו מה רואים, שבסך הכל מדברים, משוחחים, יש אוירה מאד עליזה, וזה בסדר, הפרדוקס שקורה בעיני אותו נוסע שהוא ממתין ועד שהוא מגיע לשם אז הוא רואה את הדבר הזה וזה באיזשהו מקום לעג לרש וצנינים בעינים.
אורי מקלב: או אז שואלים למה אתם לא פותחים עוד מחסום כדי שהציבור יוכל להשתמש בו ולהיכנס בנתיב נוסף ובמסלול נוסף שיוכלו להקל על הבאים.
אורי מקלב: הנושא קיים גם במחסום השני, לפני מודיעין, שם אני מבין שאולי במידה מסויימת בשעות אחר הצהרים כשאנשים מגיעים, נתקלים שם באותו הדבר, שם אני יכול להגיד שכמעט ולא קורה שכל הנתיבים או כל המסלולים פתוחים, או שזה אחד או שזה שניים.
אורי מקלב: בכיוון השני גם כן, אני לא שמעתי שיש יותר משני מסלולים פתוחים.
אורי מקלב: הנושא השני שנדבר עליו הוא פתיחה נוספת וכניסה נוספת לגבעת זאב.
אורי מקלב: קודם כל זה קשור גם לעומס אבל כמובן שאם תהיה כניסה נוספת לגבעת זאב, אז ממילא העומס על המחסום יופחת.
אורי מקלב: אנשים שבאים שנמצאים במחסום כדי להגיע לגבעת זאב לא יצטרכו להגיע למחסום וזה יוריד עומס.
אורי מקלב: גבעת זאב היא שכונה, היא עיר, היא ישוב גדול, ואין ספק שהוא צרכן גדול של המחסום הזה.
אורי מקלב: יש לדעת דבר אחד, כביש 443 הוא הכניסה הכמעט העיקרית, צריך לקחת בחשבון שאנשים, לא רק אנשים שגרים בסביבה כמו אנשי מודיעין והסביבה אלא רבים רבים שבאים מאיזור השפלה, שבאים לירושלים מעדיפים את 443, ואני לא מדבר על משאיות שהן מנועות מלנסוע בכביש 1 וזה מעמיס ביותר, כל אחד יודע מה המשמעות של משאיות שנוסעות במחסום, ולא רק אלה אלא שהמחסום הזה משמש גם כמחסום של יחידת פיצוח, והם משתמשים במחסום כמחסום שלהם, מטבע הדברים השומר שלהם לא עומד באמצע הכביש אלא משתמש בו כתוספת למחסום הבטחוני, אז זה שהמחסום משמש גם כמחסום של יחידת פיצוח זה מוסיף עוד עומס ועוד קשיים על המחסום הזה.
אורי מקלב: על אלה ועוד ניתן רשות דיבור לכולם.
אורי מקלב: נשמע קודם כל את חברי הכנסת, אחריהם את הפונים ואחריהם את אנשי המקצוע.
אורי מקלב: לפני הכל אני מברך את תלמידי תיכון "זיו" מבית הכרם, ירושלים, כיתה י' אנחנו מברכים אתכם.
אורי מקלב: נעשה את זה בשני חלקים, גם החלק של גבעת זאב, קודם כל נדבר על המחסום, אם יש מישהו שרוצה להוסיף בנושא המחסום?
בתיה אבלין: אנחנו שמענו את הסקירה שלך ואכן, המועצה היתה ערה למצוקה שתהיה עם הקמת המחסום.
בתיה אבלין: לפיכך לא ישבנו בשקט אלא הגשנו עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק וביקשנו לפתור את הבעיה כך: לעשות נקודת בידוק בכניסה לכביש 443 שלא יהיה סגור, כי זה סגור, נקודת בידוק, אחרי הבידוק הזה יוכלו מכוניות להיכנס מן הכביש לאגן האיילות.
בתיה אבלין: התושבים שהגישו את העתירה פנו אליכם כי זה מה שהם בעצם רוצים, זה מה שהם בעצם מבקשים ובצדק, יש להם את הזכות הזו, גם לפי תכנית מיתאר שבתוקף.
אורי מקלב: האם יש לכם הערכה של מספר הכניסות מגבעת זאב ביום?
סוניה קאופמן: מאתיים משפחות כבר גרות ויש בנייה מתקדמת למאתיים נוספות.
אורי מקלב: אני מניח שאם יהיה שם פתוח אז ייכנסו לא רק אלה שגנים באגן האייילות אלא גם אלה שגרים בגבעת זאב ומכל האיזור.
יוסי אברהמי: מכל האיזור.
יוסי אברהמי: יש שם שכונה חדשה, שכונת "משהב" והציבור בכלל בגבעת זאב.
בתיה אבלין: כאשר הגשתי את הבג"ץ היו רק חמישים אבל היום כבר הלכו ורבו.
בתיה אבלין: בתשובה לשאלת יושב הראש, מספר הבג"ץ 2497/10 ואנחנו ביקשנו את הקמת תחנת הבידוק ואת פתיחית הדרך.
בתיה אבלין: מתוך מגעים עם הצבא הבנו שיש בעיות מהותיות והגענו לפשרה לפיה בעוד שמונה חודשים מאז – ועברו כבר הרבה יותר, תיפתר הבעיה, והנה, אנחנו פה אצלכם ואני מקווה שראש המועצה ימסור לכם שנמצא פתרון.
בתיה אבלין: אמנם הוא עדיין לא בשל כי יש עדיין לשכלל אותו ולקבוע קריטריונים להפעלתו אבל, הפתרון "בגדול" הוא שתוקם תחנת בידוק, יפתח הכביש ל-443, לא לכולם, כך שמעתי הבוקר, אלא רק לתושבים, אינני יודעת אם זה בר ביצוע אבל אולי, והעלויות יהיו כמובן על המועצה ועל כך ידבר ראש המועצה.
אורי מקלב: יש להבין שגבעת זאב מספקת אנשים נוספים שעוברים, לא רק תושבים משתמשים במחסום אלא כל האנשים שבאים בכדי לתת שירות לתושבים.
יוסי אברהמי: ודאי, בסיכום האחרון שדיבר אתי מפקד המחוז, ונמצא הנציג שלו כאן, הוא הודיע לי שהמשטרה מוכנה לפתוח את הכניסה לאגן האיילות בלבד, לתושבים, ולא מעבר לזה, כשעלויות הבידוק והבטחון יחולו על המועצה ואנחנו מתנגדים לזה בתוקף.
אורי מקלב: תהיה עמדת בידוק - - -
יוסי אברהמי: עמדת בידוק של הצבא - - -
אורי מקלב: מי יאייש את זה?
אורי מקלב: המשטרה?
יוסי אברהמי: משרד הבטחון.
אורי אורבך: האם זה הכביש מירושלים שפונה ימינה?
אורי מקלב: קצת לפני מעין המים.
אורי מקלב: לפי תכניות המיתאר שלהם אמורה להיות כניסה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על המקום שיש בו קראוון שמוכר שם.
חנוך קס: אני מן היזמים של הפרוייקט "אגן האיילות".
חנוך קס: אני רוצה לחדד ולהעביר את המספרים בצורה יותר מדוייקת כדי שנבין את המצוקה של התושבים כי היא הרבה מעבר למה שאומרים פה.
חנוך קס: אני לא מדבר על התושבים שכבר גרים שם ושהם קנו את הדירות על סמך זה שמן היום הראשון ייפתח כביש 443 ואילולא הזזת המחסום משכונת "רמות" לשם לא היה הדיון כאן.
חנוך קס: הכביש הזה לא אמור לשרת רק את התושבים שם ולא רק שהוא אמור לשרת יותר, ואם דיברו פה על מאתיים משפחות אז אנחנו מדברים על יותר משלש מאות משפחות בשנה הקרובה ואנחנו מדברים בשנתיים שלש הקרובות על איכלוס בסדר גודל של אלף משפחות, עם שחרורי מכרזים של משרד השיכון לאחרונה, שבעצם "מנפחים" את שכונת "אגן האיילות" ויוצאים עוד ועוד מכרזים - - -
יריב לוין: את זה אני מבקש למחוק.