GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי: לאפשר מצב ביניים עד שייבחרו הזוכים במכרזים של כל קופות החולים, בתוך 60 יום, ולעדכן אותנו.
דוד אזולאי: גבירתי, אמרת את זה ואני סומך עלייך שהדבר יעשה.
דוד אזולאי: מה גם שאני חושב ש- 60 יום הם בהחלט זמן סביר, ואם זה לא יהיה תוך 60 יום וצריך יותר, אני מציע שמשרד הבריאות יבדוק אם אכן מספיקים 60 יום ואם לא אז אני סומך עליכם שאתם תתנו הנחיות.
דוד אזולאי: אי אפשר שהדבר הזה יימשך.
דוד אזולאי: כשאתה יוצא למכרז ומישהו לא שבע רצון אתה יודע מה הוא עושה, הוא מוציא צו מניעה ו"תקעת את העסק" אבל, אם עושים עבודה טובה והכנה נכונה אז סביר להניח שלא - - -
יואל ליפשיץ: האופציה הזו תמיד קיימת.
דוד אזולאי: אבל לפחות אם תעשה כל מה שאתה יכול אז אתה יכול למנוע את המצב הזה.
דוד אזולאי: לגבי גילאי 18-65 אני לא מבין, הרי אין פה חידוש, הם קיבלו עד היום והם ממשיכים לקבל אז למה הם נכנס לנהלים החדשים?
יואל ליפשיץ: חלקם מקבלים תוספת מן השב"ן וברגע שסידרנו את כל השוק, הרי אין הגיון שהקופה תנהל מכרז אחד לסוג אחד של אוכלוסיה ולכן הם נכנסו לדבר הזה אבל בהחלט נפנה אליהם כדי לראות ששם, אם חלק מן האנשים יוכלו לקבל את החזרים אז נשקול את זה.
דוד אזולאי: מבקש להקל גם שם ולא להקשות על קבוצת הגיל הזו, ולא שאני אומר שצריך להקשות עם אחרים אבל אלה בודאי שאין סיבה להקשות אתם.
דוד אזולאי: הנושא של אותם מכונים ואותם ספקים שהייתי קורא להם 'חאפרים' שעשו מעשה שלא יעשה, גבירתי דיברה על כך, נקווה שתמצו את הדין עם אותם אנשים, אם צריך שימוע או תלונה במשטרה אז אני סומך עליכם שתעשו את זה ולא תשאירו את השטח מופקר בענין הזה.
דוד אזולאי: הועדה תפנה לשר הבריאות כדי לאשר תקן לקלינאי תקשורת ראשי, תקן אחד לפחות.
תלמה הרצנו: אם אחד אז אתה מכשיל אותו.
דוד אזולאי: יכול להיות, לצערי אני מכיר את המצוקה במשרדי הממשלה והייתי רוצה שיהיו יותר - - -
תלמה הרצנו: יש כל כך הרבה מרפאים בעיסוק - - -
דוד אזולאי: אני לא מבקש אחד או שניים, או סומך על מקבלי ההחלטות שבסופו של יום הם יודעים מה צריך והם יודעים איך להיאבק על כל תקן ואם הם יכולים לקבל חמישה תקנים תאמיני לי שהם לא יוותרו על תקן אחד.
דוד אזולאי: לכן, הפנייה מאתנו היא דרישה שאכן יהיה תקן כזה אבל אני לא יכול לבקש אלא שיהיה מישהו במשרד הזה אחרת אני מסכים שאנחנו עלולים כבר להיקלע לבעיה שמוציאים מכרז ואין מישהו במשרד הבריאות שיבדוק את המכרזים האלה כאיש מקצוע.
דוד אזולאי: אני מאד מקווה – וקיבלתי תשובה שמניחה את דעתי שאכן יהיה איש מקצוע שיבדוק את המכרזים ואולי נחסוך מעצמנו אחר כך מאבקים משפטיים.
דוד אזולאי: הועדה תפנה למשרד הבריאות ולמשרד הרווחה בבקשה לאסור כניסה של חברות למוסדות קשישים שלא בתיאום עם הגורמים המקצועיים בתוך אותם מוסדות.
אתי סממה: אם אפשר להוסיף שאנשים שרואים את עצמם נפגעים מן התהליך שיפנו לנציבת הקבילות כדי לממש את הזכות שלהם על פי חוק.
דוד אזולאי: זה מובן מאליו.
אתי סממה: אנשים קוראים את הסיכום.
דוד אזולאי: אני אנצל את השידור שעומד לרשותנו ואני פונה אל הציבור הרחב, אני מבקש שכל מי שמרגיש שהוא נפגע בענין הזה שיפנה אל נציבת קבילות הציבור במשרד הבריאות, הגברת אתי סממה, תוכלו לפנות אליה, תציגו את הבעיות שלכם ואני בטוח שגם תקבלו מענה.
עפו אגבאריה: רק להוסיף את ההערה שקלינאי התקשורת יהיה זמין, שנוסיף הערה שהקופות יעשו כך שקלינאי התקשורת יהיו יותר קרובים לריכוז האוכלוסיה.
ליאורה בירן: האם יש מעקב אחרי יישום ההמלצות שאתה ממליץ?
ליאורה בירן: האם אפשר יהיה לקבל אחר כך דיווח באיזושהי - - -
דוד אזולאי: אני מודיע לך שיש לנו צוות בוועדה, מנהלת הועדה יושבת כאן, יש לנו יועצים שיושבים בוועדה, כל פנייה מטופלת בצורה הראויה ביותר, עובדה שאנחנו יושבים כאן וזה לא כי אני מכיר את זה מקרוב אלא זה הודות לכך שישנם אזרחים טובים שהקדישו מזמנם מספר דקות, הוציאו לנו מכתב ואנחנו מקיימים כאן דיון ומתייחסים לכך.
דוד אזולאי: עצם העובדה שהנושא משודר מעידה על חשיבות הנושא אז כל הנתונים בהחלט מראים שיש התייחסות.
דוד אזולאי: אם את חושבת שיש צורך לפנות את תמיד יכולה לפנות ונשמח.
דוד אזולאי: לגבי ההערה של אדוני, הנושא הזה עלה כאן, פניתי גם למשרד הבריאות שהוא אמור לבדוק את המכרזים וגם לנציג הקופות, אני חוזר ומבקש, בהחלט מצטרף - - -
עפו אגבאריה: להוסיף הערה לסיכום שאנחנו פונים לקופות החולים.
דוד אזולאי: שתהיה פריסה ראויה של המכונים.
טלי בר-משה: צריך שקלינאי התקשורת יהיה מנוסה עם נסיון קליני ומעשי.
דוד אזולאי: רבותי, - - -
טלי בר-משה: שהקלינאי יהיה עם נסיון ולא עם שלש שעות הדרכה.
דוד אזולאי: רבותי, מודה לכולם, הישיבה נעולה.
דוד אזולאי: אני פותח את ישיבת הועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום: פניות ציבור בנושא הסעות נכים בוגרים למרכזי יום.
דוד אזולאי: אנחנו קיימנו, למעשה עד היום התקיימו שתי ישיבות: ישיבה אחת אצל קודמי, חבר הכנסת אורי מקלב, הישיבה השנייה אני קיימתי אותה ב – 21 בנובמבר ואז קיימנו שיח בנושא של הסעות הנכים הבוגרים, וגם הנושא של הבוגרים האוטיסטים גם כן הנושא הזה עלה.
דוד אזולאי: קבענו שנקיים ישיבה נוספת לאחר תקופה כדי לשמוע מהגורמים ברווחה ומהשלטון המקומי.
דוד אזולאי: בישיבה האחרונה ביקשתי ממנכ"ל משרד הרווחה ומנציגי מרכז השלטון המקומי למצוא איזה שהוא פתרון למצוקה של הקבוצות האלה שבעצם חלק גדול של ההסעה נופל על כתפיהם ולא תמיד ההורים מסוגלים לשאת בעול הזה.
דוד אזולאי: חלק מההורים, גם אם רוצים, העול הוא גדול מאד על ההוצאה הכספית שלהם ולכן הם לא יכלו לשאת בזה.
דוד אזולאי: ביקשנו שהשלטון המקומי ישתתף בזה.
דוד אזולאי: השלטון המקומי, מסיבות שלו, ואני ביקשתי שהעניין הזה ייבדק למה הם באמת לא משתתפים בכל המקומות.
דוד אזולאי: מתברר שחלק מהמקומות הם כן שותפים, בחלק מהמקומות הם לא שותפים.
דוד אזולאי: עלתה בעיית הבוגרים האוטיסטים, שגם שמה, הקבוצה אומנם היא לא גדולה, זו קבוצה קטנה, והם פרוסים על פני כל הארץ, כאשר לא תמיד לאותה אוכלוסייה יש מרכזי יום בסביבה הקרובה, והם נאלצים לנסוע והמימון הוא גבוה.
דוד אזולאי: אני שומע שעד היום היה להם את ההשתתפות בסכום של חופשי – חודשי.
דוד אזולאי: אני שומע שעכשיו גם זה הופסק משום מה, לא יודע, יתקנו אותי, תיכף נשמע.
דוד אזולאי: מנכ"ל משרד הרווחה החליט לכנס צוות, בעקבות הפניה שלי בנושא הזה, צוות של המשרד כדי לבדוק את הנושא הזה.
דוד אזולאי: אני, בכל אופן, לא קיבלנו שום תשובה, נכון?
דוד אזולאי: בעקבות הדיון שלו, אם היה דיון, מה התוצאות של הדיון הזה.
שלומית אבינח: לא קיבלנו.
דוד אזולאי: לא קיבלנו.
דוד אזולאי: נכון להיום לא קיבלנו שום תשובה.
דוד אזולאי: עלתה סוגיה, אמרתי לגבי הנושא של הבוגרים האוטיסטים דיברנו על זה.
דוד אזולאי: אני חושב שפחות או יותר זה הנושאים שעלו.
דוד אזולאי: [בתגובה להערה שלא נשמעה] מדובר שעצם נוכחותו של התלמיד תהווה אישור להחזר ההוצאות, ולא יידרשו לקבלות בנוסף, כי אחת הטענות שעלו שבעצם בכל מקרה משרד הרווחה לא מממן את כל העלות והם נדרשים להביא קבלות ואם לא הביאו את הקבלות, אני זוכר את הסיפור הזה, אז ביקשתי בנושא הזה לקבל קצת על ההורים, ועצם הנוכחות של הילד במקום היא האישור להחזר הוצאת הכסף.
דוד אזולאי: הייתי רק מבקש, קודם כל לשמוע מנציגי משרד הרווחה אם המנכ"ל אכן קיים ישיבה כזאת, ואם יש איזה שהיא בשורה?
- מימון: נעים מאד, אני גלית רייכמן – מימון, אני מנהלת תחום תקצוב רשויות מקומיות של המשרד.
- מימון: אני רוצה לפתוח ולומר שהמשרד רואה חשיבות מאד גדולה בכל הנושא של הנגשת השירותים לאוכלוסיות שנזקקות לזה, וזה בא לידי ביטוי בתקציב שגדל בעשרות ומאות אחוזים בשנים האחרונות.
- מימון: הנושא הזה מאד מורכב, ולכן המנכ"ל אכן מינה צוות, אני עומדת בראש הצוות, שיבדוק את כל נושא ההסעות אל מרכזי היום ואל מסגרות היום במשרד.
- מימון: היתה ישיבה אחת בשבוע שעבר.
- מימון: הצוות עושה קודם כל מיפוי של כל נושא ההסעות במשרד.
- מימון: ניפגש עם גורמים בשטח כדי למפות את כל הבעיות גם ואת כל הצרכים.
- מימון: ננסה למצוא פתרונות לכל הבעיות שהעלו.
דוד אזולאי: פתרונות יש כרגע?
- מימון: אנחנו מנסים, תראה, לגבי הנושא של החזרים ללא קבלות – הנושא הזה בעייתי כיוון שאנחנו נדרשים להעביר החזרי תשלום רק בגין אסמכתאות.
דוד אזולאי: אבל דיברנו בישיבה הקודמת ואמרתי, הרי עצם העובדה שאותו נער, אותו בוגר הגיע למרכז היום, הוא לא בא ברגל.
דוד אזולאי: מישהו הביא אותו.
דוד אזולאי: עצם הנוכחות שלו זה האישור, זה הקבלה.
דוד אזולאי: אז אפשר פה להקל, להתגמש קצת.
דוד אזולאי: תמורת חתימה על תצהיר של ההורים פלוס מנהל המקום שמה שמאשר שאכן באותו יום הילד הופיע והיה שמה, עושים את המכפלה.
דוד אזולאי: מה כל כך מסובך בדבר הזה?
אריאלה טוקר: יש הבדל בין החזר הוצאות לבין תעריף.
אריאלה טוקר: נכון להיום זה החזר הוצאות.
אריאלה טוקר: החזר הוצאות, על פי חוקי המס בארץ, חייב להיות לפי קבלות.
אריאלה טוקר: עכשיו, חלק מהנושאים שיעלו בועדה זה איך להכניס אולי את הכסף לתוך הליך אחר, להחזיר אותו באמצעות אחרת ולא כהחזר הוצאות.
דוד אזולאי: תיראי, תקראי לזה איך שאת רוצה.
דוד אזולאי: תיראי, פעם, אני לא יודע היום מה קורה, אבל בזמנו אני זוכר היינו מקבלים החזר הוצאות אש"ל – אכילה, שתייה, לינה.
דוד אזולאי: לא הגשנו קבלה.
דוד אזולאי: מילאתי טופס.
דוד אזולאי: דיווחתי, וקיבלנו החזר הוצאות אש"ל.
דוד אזולאי: אני חושב שכולכם מכירים.
דוד אזולאי: אני לא יודע מה הנוהל הזה היום.
אריאלה טוקר: הסכום מאד מינימלי.
אריאלה טוקר: סכום אפסי.
דוד אזולאי: בסדר, לא משנה.
דוד אזולאי: אני מדבר על פרוצדורה.
דוד אזולאי: זה דבר פשוט.
דוד אזולאי: היום ההורים האלה, הרי אין חילוקי דעות על כך שהם, ילד מגיע למערכת, הוא נמצא שם.
דוד אזולאי: הוא לא הגיע מהאוויר.
דוד אזולאי: מישהו הסיע אותו.
דוד אזולאי: עכשיו אני בא ואומר: תקלו עליו.
דוד אזולאי: חתימה של מנהל המקום שאכן התלמיד הופיע באותו יום.
דוד אזולאי: חתימה של ההורה על תצהיר שאכן הסיע את בנו למקום.
דוד אזולאי: מה יותר פשוט מזה?
דוד אזולאי: על סמך זה מקבלים את ההחזר הוצאות.
אריאלה טוקר: גם אש"ל זה לפי החוקים.
אריאלה טוקר: גם אש"ל שבאמת כמו שהצהרת, פה זה חוקים של המדינה.
אריאלה טוקר: אנחנו, שוב, כהחזר הוצאות זה לא יכול להיות.
אריאלה טוקר: זה יכול להיות בנושא אחר, אבל אז זה בדרך כלל, גם אם זה ייכנס לתוך התעריף זה יהיה סוג של ממוצע ולא כולם יקבלו.
גלית רייכמן: וזה יגרום לבעיות אחרות.
אריאלה טוקר: וזה יגרום לבעיות אחרות ולכן - - -
גלית רייכמן: לכן עדיף המצב הנוכחי.
אריאלה טוקר: לכן הועדה הזאת צריכה לקחת בחשבון את הכל, כשהחזר הוצאות, שוב, אנחנו מדינה.
אריאלה טוקר: אני קראתי באמת מה שאמרת, באמת בצדק, בדיון הקודם, כי אין לנו הרבה, אנחנו מדינה... הבעיה היא בעיה ואנחנו מודעים לה, ולכן זה יעלה בועדה של גלית.
גלית רייכמן: החזר הוצאות זה בעייתי.
דוד אזולאי: תיראי, אנחנו למעשה, הישיבה האחרונה היתה לפני חודשים.
דוד אזולאי: זה הסיכום.
אריאלה טוקר: כן, כן, עליה אני מדברת.
דוד אזולאי: במשך חודשיים, ציפיתי שאחרי חודשיים נפגשים פה עם תשובות.
דוד אזולאי: אין לי תשובות.
דוד אזולאי: יושבים פה הורים שהם מסיעים את הילדים שלהם יום יום.
דוד אזולאי: זה המעט שאנחנו יכולים לעזור להם, אז גם פה אנחנו מסבכים להם את החיים?
דוד אזולאי: זה באמת, את יודעת מה?
דוד אזולאי: לפעמים אני מתפלא על כל התסבוכת הזאת.
דוד אזולאי: דבר כל כך פשוט, יושב צוות שלם במשרד הרווחה, לא יכולים לחשוב?
דוד אזולאי: קשה לכם?
דוד אזולאי: אז תזמינו את ההורים, תשמעו אותם.
דוד אזולאי: אולי יש להם רעיונות יותר מקוריים מאשר אתם, הצוות שנמצאים במקום?
דוד אזולאי: תשמעו אותם.
דוד אזולאי: תבינו את מה שהם עוברים יום יום.
דוד אזולאי: יושבים פה הורים, יספרו לכם קצת.
אורי מקלב: אפשר אולי לתרום מידע אישי.
אורי מקלב: אני לא יודע אם זה אפשר, אני ...
אורי מקלב: למה שמעלה היושב ראש, אני הייתי, לפני שהייתי בכנסת הייתי חבר מועצה ואני ראיתי לא פעם הגיע לועדת הכספים של המועצה השתתפות של הרשות זה היה, שהרשות בהסעות של ילדי החינוך המיוחד להורים.
אורי מקלב: מכיוון שאותו ילד לא יכול היה לנסוע בהסעות של החינוך המיוחד, אז קבעו הסדר שההורה מקבל החזר דרך הרשויות.
אורי מקלב: הרשות יש לה כן רשות להעביר, יש לה אפשרות להעביר להורים את הכספים האלה.
אורי מקלב: מדובר כאן ... שמתפזרים על מספר רשויות.
אורי מקלב: בדרך כלל המשרד מעביר לרשות את הכסף, הרשות יכולה דרך ועדת הכספים שלה להעביר להורים השתתפות בהסעות ואז לא צריך להביא קבלות, ואז לא צריך שום דבר.
אורי מקלב: קובעים את זה מראש.
דוד אזולאי: אורי, יש לי הצעה בשבילך.
דוד אזולאי: נשלח אותך לשמה, ישלמו לך ...
דוד אזולאי: הרעיון כל כך פשוט.
אורי מקלב: יש דברים, יש כל מיני פתרונות.
דוד אזולאי: ודאי שיש פתרונות.
דוד אזולאי: כשרוצים, הכל.
דוד אזולאי: נתתי חודשיים וחצי בשביל למצוא פתרונות.
דוד אזולאי: לצערי הרב, חודשיים וחצי חלפו ואין פתרונות.
דוד אזולאי: אנחנו דורכים במקום.
גלית רייכמן: אם אפשר להעיר זה באמת עובד בדיוק בשיטה הזאת.
גלית רייכמן: זאת אומרת, הרשות המקומית, לרשות המקומית יש מערך היסעים, היא יכולה לבצע את ההסעה.
קריאה: איזה מערך יש לנו?
גלית רייכמן: ואנחנו מתקצבים את הרשות המקומית בעבור תקציב הסעות, והרשות מדווחת לנו.
גלית רייכמן: אבל הדיווח של הרשות המקומית חייב להיות מלווה בקבלות.
גלית רייכמן: כל ספק במדינת ישראל שמספק שירות אמור להוציא קבלה.
אורי מקלב: אני במו עיני חזיתי, במו עיני, נתנו להורים, לא קבלות.
אורי מקלב: שנתנו להורים, הרשות נתנה להורים השתתפות.
אורי מקלב: ועדת הכספים של העירייה, של הרשות, יכולה להחליט, יכולה לתת מימון.
אורי מקלב: צריכים לאשר את זה בלי.
אורי מקלב: אין קבלה של ההורים.
אריאלה טוקר: מענק – אין בעיה.
גלית רייכמן: אז אולי זה מענק.
אורי מקלב: לא מענק.
אורי מקלב: זה סוג של תקצוב.
קריאה: אפשר למצוא איזה שהוא פתרון, אם רוצים למצוא פתרון.
דוד אזולאי: תיראי, את יכולה לקרוא לזה מענק, את יכולה לקרוא לזה החזר הוצאות.
דוד אזולאי: את יכולה לקרוא לזה דמי, לא יודע איך תיקראו לזה.
דוד אזולאי: תקראו לזה מה שאתם רוצים.
דוד אזולאי: צריך למצוא את הדרך להקל על ההורים האלה.
דוד אזולאי: זה הדבר שאנחנו מבקשים.
דוד אזולאי: זה לא מסובך.
חני שביט: נעים מאד, שמי חני שביט.
חני שביט: אני ממושב קדרון.
חני שביט: אני אמא לבת בשיתוק מוחין, בחורה בת 22.5.
חני שביט: אני רוצה להתחיל מזה שבעצם המרכזי יום של איל"ן נפתחים בשיתוף עם משרד הרווחה.
חני שביט: עכשיו, אני גרה בקדרון, שהוא צמוד גדרה, למי שלא יודע, האופציות שלי הם או רמת גן או באר שבע, ... לא לפה, לא לפה, שתשב בבית, מה יכול להיות?
חני שביט: שום דבר.
חני שביט: גמרה גיל 21 שתשב בבית.
חני שביט: שזה הדבר שמתחיל לקומם, שהמרכזים האלה אומנם קיימים אבל הם לא תמיד גם נגישים במהלך קרוב.
חני שביט: עכשיו, אני לא יודעת מה זה, אם מישהו מכיר את הנסיעה הזאת מרחובות לתל אביב, לרמת גן ב – 7 בבוקר, 7 וחצי בבוקר.
חני שביט: מזל שאני עם רכב נכה, אני יכולה לעבור בנתיב המהיר, שם משרד הרישוי או מישהו משלם, המדינה משלמת את זה, שחוסך לי חצי שעה פקק.
חני שביט: איל"ן משתתפים דרך משרד הרווחה ב – 1,200 שקל לחודש, וזה לא משנה אם אתה גר 20 דקות מהמרכז, או שעה וחצי מהמרכז.
חני שביט: אתה מקבל 1,200 לחודש, מעבר לזה תשבור את הראש.
חני שביט: מיניבוס שמסיע עם כיסא גלגלים עם מעלון, כיסא ממונע, והבת שלי נכה מאה אחוז, עולה לי 600 שקל ליום הלוך חזור, שזה מטורף, אפילו אם אתה יכול להרשות לעצמך, זה מטורף.
חני שביט: אני פניתי לרשות באוקטובר, או משהו כזה, אוגוסט, באמצע שנת כספים וביקשתי לפנים משורת הדין השתתפות.
חני שביט: לפנים משורת הדין בתוך שבועיים אישרו לי השתתפות של 1,200 שקל, שמותנים, לצורך העניין, בדו"ח נוכחות שחתום על ידי המרכז.
חני שביט: זה הכל.
חני שביט: אני עושה את הטופס.
חני שביט: מכינה כל חודש.
דוד אזולאי: איזה עירייה זאת?
חני שביט: מועצה אזורית גבעת ברנר.
חני שביט: אני לא יודעת מה קורה לגבי שנת הכספים הזאת, אני ביקשתי שיגדילו את ההשתתפות.
חני שביט: זה גם לא מעניין אותם איך אני מסיעה.
חני שביט: הם משתתפים כמשתתפים.
חני שביט: הם פשוט עוזרים למאמץ המלחמתי.
אורי מקלב: הרשות מעבירה לך?
דוד אזולאי: זה יותר פשוט.
חני שביט: הרשות מעבירה לי כל חודש צ'ק.
חני שביט: מבחינתם שאני אסיע, שאני אקח הסעה, זה לא משנה.
חני שביט: הם משתתפים תמורת דו"ח נוכחות, שזה מעשה גדול, זה מעשה מאד יפה.
חני שביט: עכשיו, מה שקורה - - -
דוד אזולאי: את יודעת למה אני מודה לך?
חני שביט: זה לא אני, זה הם.
דוד אזולאי: יושבים פה אנשים שישמעו שלא בשמים היא.
חני שביט: לא, זה לא.
חני שביט: זה לא מסובך.
חני שביט: זה פשוט עניין של רצון טוב.
אורי מקלב: אם היו , או היו מעבירים לרשות עוד 3,000 שקל, או 2,00 שקל הם היו מעבירים לה- - -
חני שביט: הם הגדירו סעיף תקציבי במחלקת הרווחה לילדה.
דוד דהאן: הם יכולים.
חני שביט: והם יכולים.
דוד דהאן: למה אתם לא יכולים באמת לעשות את זה?
חני שביט: הם פנו למועצה, וזה סעיף בתוך תקציב של מחלקת הרווחה.
- מימון: ברגע שהרשות המקומית ...
- מימון: לדווח אלינו, הם מחויבים לדווח עם קבלות.
- מימון: אלה הכללים - - -
קריאה: טכנית זה כן אפשרי.
קריאה: היא אומרת שזה אפשרי.
קריאה: הם יכולים ואתם לא?
חני שביט: הם לא מדווחים לכם, הם סופגים את זה.
חני שביט: הם עושים שירות לאדם מהקהילה.
דליה איציק: מדברים על אנשים.
דליה איציק: בסופו של דבר מדברים על אנשים.
דליה איציק: ופה מדובר, מראים דוגמה איך במאמץ מוצאים פתרון - - -
אריאלה טוקר: 1,200 זה סוג של ממוצע.
אריאלה טוקר: את מבינה?
אריאלה טוקר: הם באו ואמרו שזה כמענק הם מוכנים לקחת - - -
חני שביט: סליחה, אנחנו מדברים על עלות של 11 וחצי אלף שקלים לחודש.
חני שביט: אני מקבלת 2,400.
חני שביט: את היתר אני, או שאני מסיעה, או שאני עושה קומבינציה עם ילד אחר שנוסע, שאוספים אותה ב – 6 וחצי בבוקר, לוקחים לחולון את הילד ההוא, לוקחים אותה לרמת גן, אותו סיפור בחזרה, כדי שאני לא אצטרך, זה גם לא רק הכסף, צריך להבין את זה, זה לא רק העלות הכלכלית, זה גם הטרטור הזה שאתה צריך לקחת ילד בבוקר, לחזור הביתה שעה, שלושת רבעי שעה, שעה נסיעה, ובצהרים לחזור שוב לקחת אותו.
חני שביט: זה גם טרטור.
דוד אזולאי: תיראי, הרעיון ברור.
דוד אזולאי: כשיש רצון אפשר לעשות הכל.
דוד אזולאי: אני מניח שגבעת ברנר באמת באו לקראתך וסייעו בידך ונתנו לך וכל הכבוד, וכך צריך להיות.
דוד אזולאי: פה אני מצפה ממשרד הרווחה לגלות את אותה גמישות.
דוד אזולאי: למצוא את הדרך להקל על ההורים האלה.
דוד אזולאי: אני סומך.
דוד אזולאי: תמצאו את הדרך.
דוד אזולאי: אם לא מצאתם את הדרך תזמינו אותנו.
דוד אזולאי: אני מוכן לשבת אתכם, לחשוב אתכם ביחד.
- מימון: הצוות קם, רק היתה פגישה אחת, כמו שאמרתי, ואני מניחה - - -
דוד אזולאי: את יודעת מתי היתה הישיבה שלנו?
דוד אזולאי: לפני חודשיים וחצי.
דוד אזולאי: נראה לך שזה תקין שאחרי חודשיים וחצי מקיימים דיון, בסוף מגיעים לפה בלי תוצאות?
פיני קבלו: אני אדוני, ישב פה שלמה ניסן, נכון?
פיני קבלו: מהמשרד, והוא התחייב שאנחנו נפתור.
פיני קבלו: אני לפחות הרמתי אליו שני טלפונים, אמרתי לו: בוא ניפגש לנסות להתמודד עם העניין של ...
פיני קבלו: הוא בעצם אחראי, מנהל אגף השיקום.
פיני קבלו: אפילו נקבעה פגישה ואחר כך בוטלה.
פיני קבלו: אחר כך בשיחות טלפון עם הרכזת שלי הוא ניסה לגלגל את זה לפתחנו, אנחנו החזרנו את זה לפתחו.
פיני קבלו: אני יכול לומר דבר אחד, וזה אנחנו רק בשבוע שעבר קיימנו דיון עם עיריית ירושלים, מה שהיה פעם משהו קטן, היום זה הפך למערך גדול מאד של היסעים, עם המון המון מכרזים.
פיני קבלו: שירותי הרווחה, בניגוד לחינוך, למשל במערכת החינוך יש מרכז שמטפל במכרזים, בהסעות, בבטיחות, וכל הנושא של הרכבים.
פיני קבלו: זה נופל על כתפי משרדי הרווחה כאשר הם צריכים להתעסק עם מערך של היסעים, עם מכרזים, דברים שהם לא ברורים, דברים שהם קשים, דברים של ביטחון, ולכן בעניין הזה חשוב אולי לקיים בכל, כמו שיש במועצות האזוריות, שזה קצת יותר מסובך שם כל מערך ההיסעים, אוטובוסים הצהובים, לדעתי כל הנטל הזה שנופל על משרדי הרווחה שהם אמורים לעשות את כל הפרוצדורות האלה.
קריאה: לשכות הרווחה.
פיני קבלו: לשכות הרווחה זה מאד מאד, לכן לדעתי המשרד, אנחנו סך הכל - - -
חני שביט: זה הכל עניין של רצון טוב.
פיני קבלו: סליחה, עובד סוציאלי לא צריך להתעסק עם מערך היסעים.
קריאה: רגע, אז מה ההצעה?
פיני קבלו: צריך להקים מערכת שתהיה מסודרת - - -
דוד אזולאי: בבקשה, תאפשרו לו.
פיני קבלו: אנחנו יודעים בדיוק את העבודה שלנו ועושים מעבר לעבודה שלנו.
פיני קבלו: אני רק מנסה לעשות את זה יותר מקצועי, שיהיה מערך מסודר של הסעות, עם מכרזים תקינים, עם בקרה.
פיני קבלו: לכן אני אומר, משרד הרווחה צריך להקצות משאבים.
פיני קבלו: זה עשרות רכבים שיוצאים כל בוקר ואוספים, ובעניין הזה העסק כבר הפך להיות גדול מידי על שירותי הרווחה, ולכן אני פונה למשרד הרווחה להקים איזה שהוא מערך היסעים בצורה מסודרת שיטפל בכל הנושא הזה, כמו שקיים במערך - - -
דוד אזולאי: פיני, אני שואל אותך שאלה, תרשה לי, אני שואל אותך שאלה: אתם כשלטון מקומי, הרי אתם יש לכם את המומחיות בכל מערך ההסעות במדינת ישראל.
דוד אזולאי: כל רשות מקומית יש לה, ברוך השם, הסעות לבתי ספר, לכל מיני מפעלים, לכל מיני גורמים.
דוד אזולאי: השאלה שלי: למה אתם לא יוזמים מהלך של ישיבה עם משרד הרווחה פעם אחת ולתמיד לעשות סדר בנושא הזה?
פיני קבלו: הנושא עולה.
פיני קבלו: אנחנו גם קבענו ישיבה והיא נדחתה על ידי, המשרד בורח מהנושא הזה של הסעות.
פיני קבלו: יש בנושא, בטיפול הזה בהסעות זה לא רק, זה גם הנושא של עלויות.
פיני קבלו: תקופה של החזרים.
פיני קבלו: החזרים, אם אנחנו משלמים ההחזרים מגיעים אחרי 4, 5 חודשים.
פיני קבלו: יש בעיות לא קטנות.
פיני קבלו: יש רשויות שמתמודדות עם זה יפה.
פיני קבלו: יש מועצות אזוריות שכן מתמודדות עם זה, והם מטפלים ומעגלי פינות.
פיני קבלו: אבל אני אומר, כל מערך ההסעות והתקצוב של הסעות הוא לוקה בחסר ואנחנו שמים את זה על השולחן.
פיני קבלו: העלינו את זה בפני השר בפגישה לפני.
דוד אזולאי: פיני, בוא, אני רוצה, איך אנחנו פותרים את הבעיה?
דוד אזולאי: תן לי מענה.
פיני קבלו: הבעיה היא של משרד הרווחה.
פיני קבלו: אני לפחות ניסיתי באופן אישי להיפגש עם שלמה על מנת לטפל בבעיות האלה.
פיני קבלו: הוא קבע ישיבה, דחה את הישיבה.
פיני קבלו: והוא אפילו לא הגיע לפה.
דוד אזולאי: יצא לכם לשבת בתקופה הזאת?
פיני קבלו: אני כל הזמן רק פוגש אותו בכנסת ואני אומר לו: אנחנו חייבים לשבת.
דוד אזולאי: ישיבת עבודה מסודרת לא היתה לכם.
פיני קבלו: כי אנחנו, אני אומר לו, כי אנחנו התחייבנו ל לחזור אליו בתשובות והוא מתחמק מפגישה כזאת.
פיני קבלו: אני מצטער.
דוד אזולאי: צריך להוציא מכתב למשרד הרווחה, שהמנכ"ל ידע, ואם צריך - - -
שלומית אבינח: אבל הוצאת כבר מכתב.
דוד אזולאי: לא, שהמנכ"ל יידע, ואם צריך,
שלומית אבינח: אתה כבר הוצאת את המכתב.
דוד אזולאי: שיידע מה קורה במשרד שלו.
זיו מגור: שמי זיו מאלו"ט.
זיו מגור: אני מנהל האגף לקידום זכויות של אלו"ט.
זיו מגור: אני הייתי רוצה שמרגנית, שהיא מנהלת חטיבת הבוגרים תספר קצת מהשטח.
זיו מגור: אני קצת לא מבין אבל, נכנסתם קצת לעניין של הקבלות ודברים, אבל יש - - -
דוד אזולאי: הנושא של הקבלות עלה בדיון הקודם.
זיו מגור: נכון.
זיו מגור: אבל אני רוצה למקד את זה.
דוד אזולאי: כאשר הם היו צריכים לבוא עם פתרונות.
זיו מגור: וזה חשוב מאד, אין ספק.
זיו מגור: אני גם אתייחס למסמך שאתם הוצאתם, הועדה, לקראת הדיון.
זיו מגור: יש פה עניין, יש הוראות התע"ס – תקנון העבודה הסוציאלית - שהם ההוראות של משרד הרווחה, הם זהות לחלוטין בעניין של הפיגור.
זיו מגור: אני לוקח את הפיגור כדוגמה לעומת האנשים עם האוטיזם.
זיו מגור: לאנשים עם הפיגור שיוצאים למרכזי יום יש מערך הסעות למרכזי היום והם גם מקבלים גמלת ניידות, מה שלאוטיזם אין.
זיו מגור: הם מקבלים, למי שיש גמלת ניידות, יצא חוזר מנכ"ל מיוחד, מספר 29, ב – 1 בספטמבר, שמקבלים עד, ההשתתפות העצמית של ההורים, לא משנה היכן ההסעות זה עד 1,000 שקל.
זיו מגור: מי שלא מקבל גמלת ניידות, וזה המצב אצל הבוגרים עם האוטיזם, משלם בגובה חופשי – חודשי.
זיו מגור: הוראות תע"ס זהות.
זיו מגור: יש לפיגור גם מערך הסעות.
זיו מגור: ההורים לא מתעסקים בזה בכלל.
זיו מגור: יש מערך של השלטון המקומי שדואג להסעות.
זיו מגור: אני לא כל כך מבין מה צריך לשבת ולחשוב.
זיו מגור: אני מבין שצריך לשבת ולחשוב ולארגן את זה, אבל אין פה יצירה של יש מאין.
זיו מגור: יש כבר משהו שקורה.
זיו מגור: יש מערכת שעובדת.
זיו מגור: לפי הנתונים שאסף כתב במסמך ה – מ.מ.מ.
זיו מגור: בישיבה הקודמת, יש 1,904 מוסעים למרכזי היום של הפיגור.
זיו מגור: בוא נוריד את אלה שמקבלים ניידות, יש 1,500 בוגרים שמוסעים היום, דרך הרשות, והם משלמים לא יותר מחופשי – חודשי, גם אם זה עולה לרשות 20,000 שקל בחודש.
זיו מגור: אני לא מבין, אנחנו מדברים פה על גג, כרגע, 100 איש וזה מוקד הדיון.
זיו מגור: אני מבין את הועדה את הצורך למפות, אבל צריך להגיד בדומה לפיגור, תעשו את המערך הסעות ושההורים לא ייאלצו להתעסק בזה, וישלמו לא יותר מגובה של חופשי – חודשי.
זיו מגור: וזה מיקוד העניין.
דוד אזולאי: חופשי – חודשי הבנתי שהופסק.
זיו מגור: הכוונה שלי בחופשי – חודשי שמה שכתוב בהוראות התע"ס הם לא ישלמו יותר מגובה חופשי – חודשי גם אם הוא צריך לשלם 2,000 שקל בחודש להשלים, וגם אם הוא צריך 20,000 שקל.
זיו מגור: זה לא ההתעסקות שלהם.
זיו מגור: עכשיו, צריך לזכור גם שה – 100 האלה, מלבד הדבר האבסורדי הזה, ה – 100 האלה הם יוצאים מהחינוך, רובם מהחינוך המיוחד.
זיו מגור: בחינוך המיוחד כבר קיים המערך הסעות הזה.
זיו מגור: אתה בגיל 21 זורק אותם, ההורים אמורים לשבת ולהתחיל לדאוג להסעות.
זיו מגור: זה פשוט מצב שלא רק, בכל השלבים בחיים יש כל מיני נקודות שיאים כאלה של פיק של טראומה.
זיו מגור: אנחנו מגיעים לגיל 21 שוב פעם טראומה.
זיו מגור: יש כבר, יש דוגמה שזה עובד.
דוד אזולאי: עד גיל 21 ההסעה שלהם היתה במישור המקומי.
חני שביט: פשוט שינינו משרד.
חני שביט: פשוט משנים משרד.
זיו מגור: אני אומר את זה כהסתכלות שניה אישית של ההורים.
זיו מגור: אני אומר: בגיל 21 יש מערך שעובד כבר בפיגור.
זיו מגור: וגם עשו להם הסדר מיוחד עם הניידות, שזה בכלל סוגיה אחרת, אני לא מבין את העניין הזה, אבל יש כבר משהו שקיים.
זיו מגור: תעשו את אותו דבר עם האוטיזם.
זיו מגור: זה מאד פשוט.
חני שביט: זה גם יושב באותו משרד ממשלתי גם הפיגור וגם - - -
זיו מגור: להתלבש על אותו מערך הסעות של הרשות המקומית.
זיו מגור: זה הכל.
- מימון: ואכן אנחנו מתקצבים את הרשויות המקומיות בדיוק בשביל מה שאמרת.
מרגנית ריינס: אז למה הורים צריכים לדאוג להסעה?
מרגנית ריינס: למה הורים צריכים להסיע את הילדים שלהם ולא ללכת למקום העבודה?
מרגנית ריינס: כי יושבים פה הורים שזה מה שהם עושים כל יום.
מרגנית ריינס: לוקחים את הילדים שלהם יום יום.
מרגנית ריינס: הם כבר נוסעים ככה כמה שנים.
- מימון: מבחינת המשרד – המשרד אכן מתקצב את הרשויות המקומיות על מנת שהם יפעילו את ההסעות האלה בדיוק כמו שתואר פה.
- מימון: כיוון שזה לא מתקיים, אנחנו רוצים לבדוק למה זה לא מתקיים?
- מימון: ולמה הרשויות אכן מפעילות בפיגור בהיקפים מאד גדולים.
מרגנית ריינס: נכון.
מרגנית ריינס: עכשיו, כי אנחנו מדברים על היקפים מאד מאד קטנים.
מרגנית ריינס: העומס על הרשות הוא זניח, ועדיין יושבים פה הורים שכל יום או משלמים מכספם, או מסיעים ולא הולכים לעבוד.
דוד אזולאי: למעשה זה נופל על כתפיכם, ככה מה שנאמר פה.
דוד אזולאי: אז השאלה, אומר כאן נציג השלטון המקומי: ניסה להיפגש עם נציג משרד הרווחה חודשיים וחצי, לצערי הרב.
אריאלה טוקר: זה לא הוא.
פיני קבלו: לא יודע.
פיני קבלו: זה הוטל עלינו כאן בועדה על ידי היושב ראש, ואני ביקשתי להיפגש איתו.
דוד אזולאי: אם הוא לא האיש, אז בבקשה, מי האיש שאיתו צריך לשבת?
אריאלה טוקר: רק רגע, אתה מדבר על כל הבעיות שיש לך בהיסעים.
פיני קבלו: אני מדבר על הכל.
פיני קבלו: זה לא רק הבעיה.
אריאלה טוקר: אבל אנחנו כרגע מדברים.
פיני קבלו: בעוד שבוע תבוא קבוצה אחרת לכן הבעיה היא כללית.
דליה איציק: אבל כבר יש לכם את הבעיה של ה – 1,900 יש לכם בעיה של הפיגור.
דליה איציק: פה מדובר, לא יהיה אפילו 100, אולי יהיו 70.
דליה איציק: מדובר, הרי זה לא מה ששובר את כל הבעייתיות של ההסעות.
דליה איציק: כלומר, כאילו, זה אותה בעיה אם זה 1,900 או 1,970,
קריאה: על כל רשויות המדינה בערך.
דוד דהאן: הנושא של החופשי – חודשי, כבר הספקתי להעלות את זה בועדת הכספים.