GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי בר-משה: דבר שהוא מאד חשוב, שדר' קפלן אמרה, שבעצם נוצר מצב שאם אני או היא עושות איזושהי התאמה של מכשיר שמיעה, מי שנותנת את הזכאות בקופה היא קלינאית תקשורת שאמנם יש להם גם רשיון של משרד הבריאות אבל אין לה ידע ונסיון מעשי בפועל, בתחום - - -
דוד אזולאי: אולי זה חלק מן הבקרה של קופת החולים.
טלי בר-משה: בסדר, אז צריכה להיות קלינאית שיודעת, שיש לה נסיון קליני בתחום.
טלי בר-משה: כדי לעשות התאמות של מכשירי שמיעה וכל הקלינאיות התקשורת שיושבות פה ועוסקות בפועל בהתאמות של מכשירי שמיעה, יגידו ויעידו שעל מנת שהתאמת מכשיר השמיעה תהיה מקצועית וטובה חייבת להיות קלינאית שיש לה נסיון מעשי, שהיא עוברת השתלמויות, שהיא עוברת הדרכות, שהיא מכירה את התחומים הנושקים לנושא של מכשירי שמיעה, ויש הרבה כאלה, אם אלו מערכות אלחוטיות, אם זה אביזרי עזר, ואם זה שתלים, לא יכול להית מצב שמי שיפקח ויבדוק את ההתאמה של קלינאית שיש לה בפועל עשרות שנים של מכשירי שמיעה, הוא בעצם קלינאית שעברה שלש שעות של הדרכה פרונטלית.
דוד אזולאי: האם הם בודקים את הקשיש או את הניירת?
טלי בר-משה: הם בודקים את הניירת, הם לא בודקים את הקשיש, הם לא יודעים אפילו להגיד האם ההתאמה, האם המכשירים שהומלצו לו הם טובים או לא כי הם לא מכירים את זה, אין להם הכשרה לזה, הם לא עוסקים בזה מידי יום, זה מקצוע קליני מעשי יומיומי.
טלי בר-משה: הנסיון שאתה צובר הוא חלק גדול מן הידע שלך, זה הכח שלך.
טלי בר-משה: מכון שמיעה לא מבוסס על קלינאית שגמרה אתמול את הלימודים ועושה כמה שעות של התאמות של מכשירי שמיעה, מכוני שמיעה מבוססים על עשרים וחמש, שלושים וחמש ולפעמים גם יותר שנים של התאמות של מכשירי שמיעה, ולכן, ההתאמות הן נכונות ומוצלחות ואנחנו מלווים את הפציינט מבדיקת השמיעה ועדו סוף ימי המכשיר ואחר כך למכשירים הבאים שלו, כי הליווי הוא לא: עשיתי בדיקת שמיעה, התאמתי מכשיר שמיעה ובזה גמרתי את התפקיד שלי, לא, לא, ממש לא, האדם בא ואחר כך יש פגישות ואחר כך יש הדרכות ואחר כך יש ביקורת, ויעידו החבר'ה שיושבים פה והם עשר ושלש עשרה שנים בתחום מכשירי השמיעה, אנחנו רואים אותם מתי שהם רוצים, כמה שהם רוצים, הם לא משלמים על זה, הם לא מחוייבים לשום דבר, זה הטיפול שאנחנו נותנים.
יוסף גורל: סליחה, האם את יכולה למלא את השאלון שממלאה הקלינאית?
טלי בר-משה: ברור.
יוסף גורל: אז למה לאותן - - -
טלי בר-משה: אני גם לא מבינה.
טלי בר-משה: למה אתה צריך לבוא לקלינאית שאין לה את הנסיון שלי יש.
אהובה מור: אתייחס לדברים, אני כבר שלש עשרה שנה, כל פעם שישנה בעיה, כל פעם שישנה בעיה, אפילו אחרי שקניתי ואפילו אחרי כשכבר נגמרה האחריות, אני יודעת שיש לי לאן לפנות.
אורית יעקובסון: הקשבתי, ישבתי בשקט, השתדלתי לא להפריע אבל חלק מן הדברים בהחלט גדול מן האנשים שישבו פה, שהם קלינאי תקשורת שעובדים, גם בחברות פרטיות.
אורית יעקובסון: שיב"א, שקלינאית התקשורת שלו דיברה מוכר בעצמו גם את המכשירים - - -
רבקה קפלן נאמן: בית החולים מוכר אבל לא הקלינאים, לקלינאים אין שום אינטרס כלכלי.
אורית יעקובסון: כן, אל תפריעי לי.
אורית יעקובסון: אמרת שהטפסים של ה"כללית" הם חדירה לפרטיות והראיתי לך שזה לא כך אז חבל, אני לא רוצה להתעמת סתם.
דוד אזולאי: לא לנהל כאן דו שיח, אאפשר לך להגיב.
אורית יעקובסון: אני רוצה להקריא לכם מספר מכתבים, אעשה את זה מאד בקצרה, רק את ה high lights שמראים, באיזשהו מקום כאיש מקצוע, נאמר כך, אני לא נהניתי לשמוע, אני מכירה אנשי מקצוע שמפרגנים האחד לחברו, זה לא נכח בחדר וכנראה המניעים הם אחרים.
אורית יעקובסון: היות שאני איש מקצוע מתחום הרפואה, אני רוצה לייצג גם את מה שקורה למבוטחים עצמם מעבר לטרטור ואני מקבלת את זה שיש עדיין, כמו שיואל אמר, יש עדיין קשיים במערכת ואנחנו עושים, יום יום אנחנו מטפלים בנושא כדי לפתור את הדברים האלה.
אורית יעקובסון: לאלה שנמצאים בדרום פתחנו שירות בינתיים ב"סורוקה" ואז לא צריך לנסוע ל"קפלן" זאת אומרת, אנחנו כל יום או כל שבוע, מנסים להרחיב את הזכות וכמו שיואל אמר, אנחנו כרגע לפני מכרז אבל השוק פרוץ ולא בכדי הוא פרוץ, בגלל שמסתובב בשוק היום המון כסף ובואו אתן לכם קצת נתונים מן העולם.
אורית יעקובסון: מי שייכנס לאינטרנט יוכל לקחת את הנתונים, אלה לא נתונים של ספקים, אלה לא נתונים של קמעונאים, אלה נתונים של מכירת אביזרים לצרכן ואני לא מדברת כאן על מדינות של עולם שלישי, אני מדברת על לונדון, אני מדברת על פריז, אני מדברת על אנגליה, אני מדברת על צרפת, אם באנגליה אפשר היה לקנות את אותו המכשיר - ואנחנו רואים הרבה פעמים השוואת מחירים ב- 2,500 שקל, בחברה מסויימת בארץ הוא נמכר ב 5,000.
אורית יעקובסון: אם מכשיר באנגליה נמכר ב- 8,500 מתורגם לשקלים אז בארץ הוא נמכר ב 4,600.
אורית יעקובסון: אני לא מדברת על מחיר קמעונאי, זה לא מה שישיג יבואן, זה לא מחיר שיבואן קונה זאת אומרת, אנחנו מדברים כאן על שוק עם המון כסף, וחלק גדול מיצירת אורכי התורים וחלק גדול מן הלחץ כרגע, לחץ של הרבה מאד נשים שעובדים גם בחברות הפרטיות הוא כדי ליצור את הנושא של אורכי תורים וכשל שוק וגם טרטור של מבוטחים, לא אלה שצריכים.
אורית יעקובסון: ולמה אני אומרת 'לא אלה שצריכים'?
אורית יעקובסון: כי יש לי המון פניות, הבאתי רק חלק קטן מן התלונות שמגיעות אלי על קשישים שנפגעו כתוצאה מעבודה של חברות פרטיות, שהן גם עושות את הבדיקה, אם הן עושות את הבדיקה והשאלה היא איך הן עושות את הבדיקה וגם, הן מוכרות את המכשיר ברווחים אדירים.
אורית יעקובסון: אז כך: קשישה מקיבוץ כרמיה, יש כאן את כתב היד, אני יכולה להשאיר כאן את הפרטים המלווים כי יש סודיות, הגיעה אליה למעון היום אחת מן החברות, "ביצעו בדיקה מאולתרת בחדר בטחון (לא אטום) והחליטו שכולם צריכים לשני מכשירים, כולל אותי, למרות שרופא קופת החולים המליץ על אחד, לא קיבלתי שום מכשיר והם נעלמו פתאום בלי להשאיר כתובת או טופס כלשהו, פשוט לקחו את הזכות שלי של הבטוח ה"מושלם" בכך שמנעו ממני למעשה מלממש את הביטוח כדי לרכוש מכשיר אחר שמאד נחוץ לי" והחברה לקחה כסף מאתנו.
שלומית אבינח: האם הוגשה תלונה למשטרה?
אורית יעקובסון: לא.
אורית יעקובסון: אנחנו כרגע בתהליך של שימוע עם אותן החברות, אחרי הרבה מאד תלונות שיש לנו.
אורית יעקובסון: "הכללית" פיצתה אותה כי אנחנו לא רוצים לפגוע בקשישים, אנחנו גם שילמנו לחברה וגם החזרנו לה את הכסף.
אורית יעקובסון: - - -
שלומית אבינח: השאלה היא, האם המשטרה מעורבת?
אורית יעקובסון: העברתי ל"מושלם" פנייה של מנהלת "דור טבעון" - האגף הסיעודי, חברה מסוימת – שאני לא אגיד את שמה – הגיעה למחלקה לתשושי נפש והחתימו ששה עשר איש, ללא נוכחות איש צוות, על מכשירי שמיעה, ללא נוכחות איש צוות, אותה מנהלת פעלה מול החברה על מנת לקבל את ההחזר אך מן "המושלם" עדיין לא קיבלנו תשובה.
אורית יעקובסון: אז נכנסים לבתי אבות, לתשושי נפש וזה לא רק זה.
אורית יעקובסון: שניה, עוד משפט קצר.
דוד אזולאי: דר' יעקובסון, אני מקבל מה שאת אומרת, אני שומע את הדברים, אלה דברים חמורים.
אורית יעקובסון: יש לי כאן עוד, לעבור ברחוב ולהחתים אנשים על הטפסים, לוקחים את הכסף מן הקופה, לא נותנים מכשיר למבוטח עצמו, שניה, רק עוד משפט אחד ואסיים.
דוד אזולאי: אני רק אומר, מה שאת אומרת באמת נשמע מאד חמור, אני לא עומד לחקור את התלונות, זה לא תפקידי, לשם כך יש משטרה וצריך להפנות את זה למשטרה, זה מעשה שלא ייעשה, זה מעשה חמור ואני אומר את זה בזהירות רבה, זה תהליך של רמיית אנשים וניצול של מצוקתם - - -
אורית יעקובסון: ה incentive של כל החברות כרגע הואincentive כלכלי, יואל דיבר על זה שהמדינה היקצתה סכום של 44 מליון שקל וחלקה של "הכללית" בסכום הזה הוא 22 מליון.
אורית יעקובסון: אנחנו במהלך של שנה, עוד לא שנה, הוצאנו למעלה מ-100 מליון שקל נוספים ותאמינו לי כמו שאתם ראיתם פה, לא כל הכסף הזה הגיע לקשישים עצמם.
אורית יעקובסון: מתוך 100 מליון שקל, לא אכפת לי לתת את כל הכסף הזה למי שצריך אבל, ברגע שהכסף הולך לחברות המספקות והקשיש לא נהנה מזה, ב- 100 מליון שקל יכולתי לספק הרבה מאד תרופות והרבה מאד טיפולים במסגרת מערכת הבריאות ולא לזרוק את הכסף.
אורית יעקובסון: אז אנחנו צריכים להיות, באיזשהו מקום, רגע, אתם יודעים מה, כשאני מסתכלת על המחירים ואני מסתכלת - - -
שאול זהרי: את אומרת שעל כל אחד יש אחד שגונב.
אורית יעקובסון: אני לא אמרתי, את זה אתה אמרת.
שאול זהרי: אנחנו מפרשים.
אורית יעקובסון: לא, את זה אתה אמרת.
אורית יעקובסון: אנחנו לא יודעים.
אורית יעקובסון: אני, בניגוד למה שאמר - - -
יוסף גורל: למה את חושבת שאותי צריכה לעניין כל ההתנהלות שלך מול המכונים, כקשיש?
יוסף גורל: זה לא מעניין אותי.
אורית יעקובסון: אני מסכימה אתך לחלוטין.
יוסף גורל: מה שמענין אותי הוא להגיע למכון ושבמכון אני אקבל מכשיר.
דוד אזולאי: דר' יעקובסון, אני רוצה להתקדם, אני מבין את הבעיה הזו, - - -
אורית יעקובסון: אני מדברת אל איכות חיים אנחנו לא מדברים כאן על משהו, על טכנולוגיה מצילת חיים, אנחנו מדברים על איכות חיים - - -
דוד אזולאי: אנחנו בטח לא במקום הזה של מתן חסות לעבריינים, דר' יעקובסון, אנחנו לא באים לתת חסות לאותם עבריינים, יש פה בעיה אמיתית ואתה אתם צריכים להתמודד וכאן אני מבקש להתייחס לנושא, כי יש פה בעיה של סיבוך הליך לאותו קשיש שרוצה לרכוש את המכשיר.
דוד אזולאי: בואי נפעל ביחד, נפשט תהליכים, זו כל הבקשה שלנו.
דוד אזולאי: אם יש דברים חמורים של אנשים שעושים מעשים שלא ייעשו - אני חושב שבענין הזה אסור לכם להמתין ולו רגע אחד ולפנות מיד לגורמים שיטפלו - - -
אורית יעקובסון: אמרתי שני דברים, אענה - - -
דוד אזולאי: אני מבקש, תאפשר לדבר.
אורית יעקובסון: אנחנו אימצנו את נוהל משרד הבריאות ויואל הסביר למה צריך להפריד בין הבודק לבין ספק המכשיר עצמו.
אורית יעקובסון: אמרנו - וגם יואל אמר, אנחנו כרגע לפני תהליך מכרזי.
אורית יעקובסון: כאשר יהיו חברות - ואנחנו עומדים להגדיל למעשה את מספר החברות שאנחנו נעבוד אתן.
אורית יעקובסון: החוזר פורסם לפני מספר חודשים, אנחנו נערכנו, אנחנו עובדים על פי חוזר משרד הבריאות, יש בדיקת רופא, נשלח למעשה לבדיקה של קלינאית תקשורת, אנחנו מקווים שאחרי שהמכרז יעבור אז מספר קלינאי התקשורת שיעבדו אתנו יגדל משמעותית וכמו שאמרנו עוד לפני המכרז, אנחנו פותחים שירותים כל פעם כי קשה לנו לאתר אנשים שכמו שאת אמרת קודם הם מומחים בתחום ויכולים לעשות גם את בדיקת השמיעה, אנחנו דורשים שירותים, פתחנו ב"העמק", היתה שם בעיה בבית חולים "העמק", פתחנו ב"סורוקה" היתה שם בעיה של מציאת קלינאית, איישנו את זה, אנחנו מרחיבים את השירות כל הזמן.
אורית יעקובסון: אנחנו מרחיבים את השירות כל הזמן.
אורית יעקובסון: לדעתי, אחרי שהשוק יתייצב, וגם החברות יראו באמצעות - כמו שאמרת, יהיו פניות למשטרה, אחרי - - -
שלומית אבינח: אבל למה אנשים צריכים לפנות?
שלומית אבינח: אתם צריכים לפנות.
אורית יעקובסון: אנחנו לא פונים למשטרה, כל עוד לא עושים שימוע, כי אני לא רוצה, כשאת פונה למשטרה, אחד הדברים שאת עושה הוא להביא את העד, האם אתחיל להריץ קבוצות של קשישים?
אורית יעקובסון: האם בנוסף למה שהם עוברים אריץ אותם למשטרה?
אורית יעקובסון: לכן אנחנו מטפלים בחברות עצמן.
אורית יעקובסון: בשבוע הבא יש שימוע למספר חברות, כמובן שלא כל שוק הוא שוק בעייתי אבל יש מספר חברות שפשוט עושות ככל העולה על רוחן, הן מוזמנות אלינו לשימוע, אם נמצא עדויות במסגרת השימוע לכשל משמעותי תוגש תלונה למשטרה או שנתבע אותן ישירות על פגיעה בתקציב ציבורי על מנת שהכסף יוחזר למי שצריך.
יוסף גורל: הבעיה שלך עדיין לא עושה את החיים שלנו יותר קלים, תפני למשטרה, תטפלי בזה אבל תחסכי את הריצה של הקשיש.
אורית יעקובסון: אתה צריך לגעת בשני אנשים, ברופא עצמו שיקבע - - -
יוסף גורל: תודה רבה, הרופא - - -
אורית יעקובסון: סליחה, הרופא לא יודע להתאים לך מכשיר ואצל קלינאי תקשורת, אם אתה הולך לקלינאית תקשורת שתעבור את המכרז לא תצטרך ללכת לשום מקום אחר.
דוד אזולאי: אם התהליך שאת מדברת עליו הוא התהליך הזה אז אין בעיה, הבעיה מבחינתי נפתרה, מדברים על רופא אף אוזן גרון, אחר כך קלינאי תקשורת וממנו הולכים - - -
רחל פאיאנס: זה לא עובד כך.
דוד אזולאי: למה זה לא עובד כך?
רחל פאיאנס: כי זו שמוכרת היא אחראית על כל התהליך, זאת אומרת, אני מתאימה, נותנת לאדם חודש כדי לנסות את המכשיר, בתוך החודש הזה אני רואה אותו ארבע פעמים, פעם בשבוע, ביום שאני גומרת אתו את העיסקה והוא קונה את המכשיר, עד יומו האחרון של המכשיר, וזה מעוגן בחוזה ביני לבינו, אני רואה אותו כל אימת שהוא צריך אותי.
רחל פאיאנס: זאת אומרת, אין חנות למכשירי שמיעה, מי שמוכר הוא אחראי על המטופל, הרווח שלנו מן המכשיר כולל את כל שנות הליווי שלי מולו זאת אומרת, מה שבעצם ה"קאטש" פה, שאותה קלינאית תקשורת שאמורה לאשר אותי - שאני עובדת כארבעים שנה בתחום, היא לא מבינה בכלל על מה אני מדברת, היא לא מכירה את האדם, אם היא צריכה לראות שאני נותנת מכשיר סביר לירידת השמיעה לאוזן נכונה, אני אפקסס לה את המסמכים היא תוך שלושה ימים תחזיר לי את הממסכים ותתן לי אור ירוק או כמו שנאמר, אם יש לה שאלות - - -
אורית יעקובסון: ברגע שיהיו לנו קלינאים מורשים, שיעברו את המכרז, זה יהיה התהליך.
רחל פאיאנס: בסדר, אבל הם לא מוכְרים, הם רק מאשרים אותי.
דוד אזולאי: בענין הזה אין ויכוח.
דוד אזולאי: אני שומע את מה שדר' יעקובסון אומרת ושמעתי את נציג משרד הבריאות, על הענין הזה אין ויכוח, יש תהליך וכולם מסכימים עליו.
דוד אזולאי: יש כרגע תקופת ביניים ותקופת הביניים היא בעייתית, אני מבקש בענין הזה, שבתקופת הביניים - שאני לא יודע כמה זמן היא תימשך, אתם צריכים לקבל את ההחלטה - -
אורית יעקובסון: אנחנו כבר הוצאנו את המכרז למתמודדים.
דוד אזולאי: כמה זמן זה?
אורית יעקובסון: להערכתי חודשיים.
רחל פאיאנס: המינוח שלכם הוא לא נכון, אתם קוראים לזה חנות למכשירי שמיעה, אין חנות למכשירי שמיעה, יש קלינאי שמוכר - - -
אורית יעקובסון: תפסיקו להיות יפי נפש, חבר'ה, באמת תפסיקו להיות יפי נפש.
קריאה: מאיפה כל השנאה הזו?
רחל פאיאנס: סליחה, העבודה היא שלי, אני משקיעה בבן האדם, לא החנות משקיעה, אני משקיעה את הזמן.
אורית יעקובסון: נכון אבל את מקבלת משכורת מאיזשהו גוף ואת מחוייבת אליו.
רחל פאיאנס: המכון הוא שלי, סליחה, אני מחוייבת למקצוע.
דוד אזולאי: ברגע שיוצא מכרז ואותם מכונים יזכו במכרז הם יצטרכו לעבוד מול הקופות ולא הקשיש שזקוק למכשיר השמיעה.
דוד אזולאי: זה ברור לכולנו.
דוד אזולאי: יש כרגע מצב נתון שהוא מצב הביניים עד למכרזים ועד לאישור אותם מכונים שאמורים לספק את המכשירים.
רחל פאיאנס: כמה זמן יקח התהליך?
דוד אזולאי: היא אמרה ששים יום.
אורית יעקובסון: להערכתנו, אחרי שכבר הוצאנו את המכרז, אחרי ששים יום לדעתי - - -
קריאה: הוצאתם 'קול קורא', לא הוצאתם מכרז.
אורית יעקובסון: דבר ראשון כשיוצא מכרז יוצא 'קול קורא', אתה לא מתחיל שום מכרז בלי 'קול קורא'.
שלומית אבינח: המכרז לא יצא.
אורית יעקובסון: יש 'קול קורא' להגשת מסמכי המכרז, זאת אומרת שהתהליך התחיל.
אורית יעקובסון: להערכתי כמו כל מכרז.
דוד אזולאי: התמקדי בשאלת הזמן, האם זה יקח 60 יום, 80 יום?
אורית יעקובסון: אבדוק עם עורכי הדין שלנו ואתן תשובה.
דוד אזולאי: אני מבקש ממשרד הבריאות, בתקופת הביניים, להשאיר את המצב הקיים כפי שהיה עד היום, עד שהזוכים במכרזים יתחילו לספק את השירות, עד אז אי אפשר להשאיר את זה בחלל ריק.
אורית יעקובסון: אנשים שמורשים אצלנו ממשיכים לעבוד אתנו.
אורית יעקובסון: הספקים שמורשים ב"מושלם", שעד היום אפשר היה לקבל מהם שירות, לא נגענו בהם.
עדו גרנות: "בקול" הוא ארגון של אנשים כבדי שמיעה מעל גיל 18, אנחנו למעשה, הגשנו את הבקשה למשרד הבריאות להגדלת מימון מכשירי השמיעה בשנת 2011 ואנחנו שוב מודים למשרד הבריאות על הגדלת המימון עבור אנשים מעל גיל 65.
עדו גרנות: אני מוכרח לומר שמה שדר' אורית יעקובסון אומרת כאן הוא מאד מרגש אותי, אנחנו במשך שנים טענו שברגע שהמדינה נותנת, ועד לפני שנה היא נתנה 880 שקלים למכשיר שמיעה, הרבה מאד אנשים, עשרות אלפי אנשים במדינת ישראל נמנעו מלרכוש מכשירי שמיעה ובעצם נגזרו עליהם חיי בדידות וניתוק.
עדו גרנות: ברגע שעלתה הזכאות של מימון מכשירי שמיעה ל-3,000 שקלים הנה ראיתם שהרבה מאד אנשים "יוצאים מן הארון", מודים שהם כבדי שמיעה והולכים לממש את הזכאות שלהם ברכישת מכשיר שמיעה.
עדו גרנות: ונכון, התקציבים עלו, כמות רוכשי מכשירי השמיעה עלתה וכנראה שגם חרגו ממה שהוגדר מראש בסל הבריאות אבל, מה שקורה בחודשיים האחרונים הוא בעצם הקפאה של כל השוק הזה ואני יכול לתת לכם דוגמה ממני אבל אני אכניס כאן משהו במאמר מוסגר: אמנם אנשים בגילאי 18-65 עדיין זכאים רק ל-880 שקלים אבל בכל זאת, ב"כללית", הם הוכנסו לכל התהליך הזה, זאת אומרת לא רק שהם לא מקבלים 3,000 שקלים אלא רק 880 שקלים הם צריכים לעבור את כל התהליך החדש של נוהל מכשירי שמיעה.
עדו גרנות: אספר לכם מקרה אישי, אני עם מכשירי שמיעה כבר שבע שנים והגיע הזמן להחליף, פשוט קשה לרכוש, פניתי לקופת החולים בבקשה לרכוש מכשירי שמיעה חדשים.
עדו גרנות: עשיתי בדיקה אצל רופא אף אוזן גרון בתל אביב, אני במצב קצת יותר טוב מאלה שבפריפרייה כי אני תושב בתל אביב, וביקשתי לקבוע תור להתאמת מכשירי שמיעה.
עדו גרנות: אמרו לי: תקבע תור לבדיקת שמיעה ב"איכילוב", התקשרתי ל"איכילוב", אחרי שהעובדת צעקה עלי בטלפון כי אמרתי לה שאני כבד שמיעה אז היא פשוט צעקה עליי, היא לא הבינה שצריך לדבר אתי ברור ולא בצעקות, היא קבעה לי תור לסוף מרץ.
עדו גרנות: בדיקת שמיעה, עוד לא הגענו בכלל לנוהל.
עדו גרנות: בתשובה לשאלה שלך, התקשרתי לפני שבוע, וקבעו לי תור לבדיקת שמיעה לסוף מרץ, זאת אומרת לא הגענו בכלל לשלב של המלצה על מכשירי שמיעה והתאמת מכשירי שמיעה, זאת אומרת, הסיכוי להגיע כאן לששים הימים הוא נמוך מאד.
עדו גרנות: אנחנו ב"בקול", מברכים על הרצון של משרד הבריאות לפקח על השוק, לפקח על המכשירים ולבדוק את קלינאיות התקשורת ומה שציינה שם הדר' יעקובסון הוא באמת שערוריה אבל זה תפקיד של משרד הבריאות, לפקח על המכונים, התפקיד של המשטרה לטפל בעבריינים אבל קשה מאד, אי אפשר להגדיר את כל השוק כעבריינים ואנשים פה מדברים, יושבים פה אנשים שהם עשרות שנים בתחום אז להגיד שמאה אחוז הם עבריינים זה באמת קצת הגזמה.
עדו גרנות: אני חושב שה"כללית" יכולה לבוא ולומר: עד שיהיה מכרז בואו נקפיא את המהלך הזה, או נצמצם את הקושי של האנשים כי לעבור מצב שבו כל אחד מקבל מכשיר שמיעה, שזה היה מינואר עד נובמבר, כל אחד, 'כל דכפין יתיי ויאכל' - - -
אורית יעקובסון: הלוואי והוא היה מקבל את המכשיר.
עדו גרנות: רגע, שניה, גבירתי, ברשותך, רגע, שניה, רגע.
רותי לוינסון: אבל יש גבול לשאלה כמה אפשר לפגוע באנשים.
דוד אזולאי: בסדר, תוכלי להגיב.
עדו גרנות: עוד שני משפטים.
עדו גרנות: נכון, מה שהיה מינואר עד נובמבר הוא שכל מי שרכש קיבל החזר של 3,000 שקלים אבל לעבור ממצב כזה לקיצוניות השניה שבה אף אחד לא יכול לקבל את ההחזר, יש משהו בדרך, צריכה קופת החולים לבוא, עם נוהל חדש אבל שהוא קצת יותר הגיוני.
עדו גרנות: אנחנו בעד פיקוח, אנחנו בעד קלינאית תקשורת שתתן המלצה עוד לפני שמגיעים למכון אבל צריך לתת יותר קלינאיות ולתת יותר מכונים לבדיקות שמיעה.
עדו גרנות: זאת אומרת, המצב הזה של בין הכל לכלום יש גם משהו באמצע, אפשר לשבת, לעשות חושבים, להתייעץ עם אנשי המקצוע ואתנו ועד שיהיה מכרז לקבוע נוהל שהוא קצת יותר הגיוני.
עדו גרנות: עוד מילה בבקשה לגבי המכרז, המכרזים בקופות החולים, בחלק מן המקרים הם טובים כי יש הורדה של המחירים אבל, בחלק מן המקרים הם פגיעה באנשים שרוצים לרכוש מכשיר שמיעה אצל מישהו שלא זכה במכרז, כי אנחנו מדברים על אנשים שהרבה פעמים משתמשים במכשיר שמיעה משך שנים וכבר רגילים לאותו ספק ולאותו מכשיר, זה לא שאפשר לקנות מכשיר אחד מסוג אחד ומכשיר שני מסוג שני, זה לא טלוויזיה, זו התאמה אישית - - -
דוד אזולאי: אבל אדוני - - -
עדו גרנות: צריך גם לאפשר בתוך הנוהל של המכרזים, - - -
דוד אזולאי: בלתי אפשרי.
עדו גרנות: לאפשר ועדת מכרז, אני לא אומר לאשר באופן אוטומטי את ההשתתפות אבל לאפשר גם לוועדה מיוחדת שתאפשר גם את ההחזר למי שלא קונה במסגרת המכרז.
דוד אזולאי: אתה נכנס פה ל'נישה' שקשה לקבל אותה.
דוד אזולאי: ברגע שיצאו למכרז מי שזכה במכרז אמור לספק את הסחורה.
דוד אזולאי: אתה רוצה ללכת - - -
עדו גרנות: אבל אתה מונע מאנשים לקבל את הסל.
עדו גרנות: מי שלא יקבל את המכרז לא יוכל לקבל את ההשתתפות של המדינה.
דוד אזולאי: זה המחיר של המכרז שמאפשר תחרות שווה.
דוד אזולאי: ברגע שכל אחד יחליט ללכת למקום אחר אז המכרז מיותר.
דוד אזולאי: אני חושב שזה לא תקין.
דוד אזולאי: מי שרוצה ללכת למכון פרטי ולעשות את זה אז שישלם, אף אחד לא ימנע ממך את זה, אתה לא יכול ליהנות משני העולמות, גם ללכת לאן שאתה רוצה וגם לקבל את השתתפות המדינה.
דוד אזולאי: לא בא בחשבון דבר כזה.
דוד אזולאי: יש פה רשימה של דוברים ואני הולך לפי הרשימה הזו.
רותי לוינסון: בקצרה.
רותי לוינסון: יש לי תואר ראשון כקלינאית תקשורת ותואר שני יש לי בגרונטולוגיה.
רותי לוינסון: אני מסתכלת לדר' יעקובסון בעיניים ואומרת לָךְ: אני מתפרנסת ממכירת מכשירי שמיעה.
רותי לוינסון: בעוונותי.
רותי לוינסון: כך נראים הטייקונים של מכשירי השמיעה.
רותי לוינסון: כך.
רותי לוינסון: זה הפאנל הזה.
רותי לוינסון: בקשר לדוגמה שהבאתְ, 95.
רותי לוינסון: 8% מן הזקנים חיים בקהילה כלומר, המקרים האלה הם בודדים, הם קרו בבתי אבות בדיורים מוגנים בלבד, לפחות על פי הדיווחים - - -
אורית יעקובסון: לא רק, יש כאן תלונות - - -
רותי לוינסון: מישהו איפשר לגורמים האלה להיכנס, זאת אומרת, היתה פה הפקרות מטעם בית האבות או אותו מקום מוגן במרכאות אבל רוב - - -
אורית יעקובסון: איפה האחריות של החברה?
אורית יעקובסון: אותה החברה שנכנסה ובדקה.
רותי לוינסון: לא הייתי שם.
ליאורה בירן: אנחנו לא אלה שהולכים לשם.
רותי לוינסון: בתוקף התואר בגרונטולוגיה אני עוסקת בצורה נקודתית בביקורי בית אצל אנשים שהם בסוף החיים, אצל אותם אנשים מרותקים שאף אחד לא חושב שהם צריכים בכלל לשמוע, רציתי להגיד שרבים חוטאים בנושא של גִילנות, ageism, זה בסדר, זה בסדר שזקן לא שומע, היה פה נסיון לתקן את זה ואז ראו שזה כרוך בהרבה כסף, לא שיערתם שכל כך הרבה אנשים בעצם מנעו את זה מעצמם אז נעשה מעצור של הענין הזה.
רותי לוינסון: אני חייבת לציין שגם 880 שקל לשלש שנים זה לא רחוק מ-3,000 פעם בשלש שנים, זאת אומרת, התיקון, סליחה, 880 לשנה כפול שלש - - -
יוסף גורל: זה לא מצטבר.
רותי לוינסון: זה לא מצטבר אבל זה קרוב.
רותי לוינסון: אנשים לא קונים מכשירי שמיעה ואני רוצה להגיד שתהליך התאמת מכשיר שמיעה הוא תהליך טראומתי לאדם שעובר אותו.
רותי לוינסון: הוא תהליך עדין, מורכב, שיש בו בהחלט נושא של טיפול אישי, אני באופן אישי בנושא הזה עוסקת מעל עשרים וחמש שנה, יש אנשים שמגיעים אלי מ"אור הנר", מכל מיני מקומות ומאמינים ביכולת שלי, אני בהחלט מבקשת להביא בחשבון שהתהליך לוקח לפעמים חודשים, גם כל הנושא של הנסיון הזה להגביל את זה ל- 60 יום הוא גם יכול להיות בעייתי, יש תהליכים של התאמת מכשיר שמיעה שיכולים לקחת גם ארבעה חודשים, יש הרבה מהמורות בדרך ואני רוצה להגיד שהנוהל הנוכחי של "הכללית" ובפירוש של "הכללית" מפני ש"מכבי" - אני חייבת לציין שגם לה יש נוהל לא פשוט אבל הרבה יותר מתחשב וגם היכולת שלה לתת מענה הוא אחר לחלוטין, הנוהל הנוכחי של "הכללית" מהווה פגיעה מאד חמורה גם בתהליך - שהוא בעייתי גם ככה וגם באנשי המקצוע שעושים את עבודתם נאמנה.
רותי לוינסון: עשרים וחמש שנה אני יושבת מידי יום מול הלקוחות, מול הפציינטים, שומעת, מנסה לפתור את הבעיה, הרבה פעמים גם נכשלת, הרבה פעמים גם נכשלת, ולשמוע מנציגה של משרד הבריאות שנאה כזו כמו ששמעתי ממך זה באמת היה דבר שקשה לי לעמוד בו.
דוד אזולאי: היא לא משרד הבריאות.
רותי לוינסון: של קופת החולים.
אורית יעקובסון: אני סמנכ"ל קופת חולים "כללית" ולי צר, כמו ששמעתי אותם, צר לי - - -
רותי לוינסון: מאיפה זה בא?
רותי לוינסון: כמה את לא מודעת לאיזו עבודת קודש נעשית בתחום הזה?
רותי לוינסון: כמה זה לא נכון?
דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך משהו, בלי לפגוע בכל אלה שיושבים פה ומייצגים את אותם מכונים, אני חושב שנאמרו פה דברים קשים, אם הם נכונים הרי שזה חמור מאד ונוצר מצב, ובואו נשים את הדברים על השולחן, נוצר מצב כרגע שיש הרבה כסף, דבר שעד היום לא היה וכתוצאה מזה נוצרו דברים חמורים ביותר.
דוד אזולאי: אני לא בא להגיד שמאשימים פה את כולם ואני בטוח שדר' יעקובסון לא התכוונה לכך.
דוד אזולאי: יש מספר כאלה בהם צריכים לטפל, אסור להשאיר את המקום הזה בטוח, אסור להטיל דופי בכולם.
דוד אזולאי: אני בהחלט מסכים אתכם ולכן, ביקשתי ובענין הזה אני סומך על קופות החולים שיעשו את עבודתם נאמנה ובהקדם האפשרי כדי לא להכפיש את כל המכונים האלה.
תלמה הרצנו: אני קלינאית תקשורת, הייתי קלינאית תקשורת ראשית של , יצאתי לפנסיה בראשון ליוני.
תלמה הרצנו: כיום אין קלינאית תקשורת ראשית ב, אין תקן, אין אף אחד שעוסק בנושא של הפרעות בתקשורת במשרד הראשי, במשרד הבריאות.
תלמה הרצנו: לא שאני חושבת שזו תרופת פלא ושאם תהיה קלינאית תקשורת היא תוכל לפתור בדקה את את הבעיה אבל, בהחלט לא היה יוצא חוזר מנכ"ל בלי שמוזכר בכלל השם קלינאית תקשורת בו, ושכתוב "מכון אודיאולוגי" כשהמילה "מכון אודיאולוגי" היא לא מושג משפטי מוכר.
תלמה הרצנו: אין לנו שום הגדרה בחוק למכון אודיאולוגי ולכן, הלכו כל מיני אנשים ובדקו את השמיעה תחת כל עץ רענן ואמרו:
תלמה הרצנו: אני עשיתי בדיקת שמיעה ויש מכונים אודיאולוגים שהם בכלל לא אטומים.
תלמה הרצנו: על מנת לעשות השוואה, בריפוי בעיסוק במשרד הראשי יש כחמישה תקנים, בפיזיותרפיה מספר גדול של אנשים יושבים במשרד הראשי והפרעות בתקשורת, קלינאי תקשורת, שמענו כאן כל הזמן את המילה קלינאית תקשורת, נאד'א, אין.
תלמה הרצנו: כשהולכים לעשות בקרה של - -
דוד אזולאי: האם אין במשרד הבריאות - - -
תלמה הרצנו: אין קלניאי תקשורת ראשי, אין תקן לקלינאי תקשורת ראשי, אני הייתי קלינאית תקשורת שעבדתי במחלקה לאם ולילד ומאחר וביקשו ממני לעשות בַּקָרות אני עזרתי אבל, הרבה פעמים גם על חשבון הזמן הפרטי.
תלמה הרצנו: אין קלינאי תקשורת ראשי.
תלמה הרצנו: כשהולכים לעשות בקרה ופיקוח על קופות החולים, באים אלי - שעכשיו אני כבר חצי שנה בפנסיה, ואומרים: "תגידי, אבל אף אחד לא בא לבקר את קלינאית התקשורת, אנחנו יושבים ומחכים ואין אף אחד", אז איך אפשר לצאת עם חוזר מינהל רפואה ולצאת עם מסמכים של משרד הבריאות כשקלינאי תקשורת של המשרד לא מעורב בנושא?
תלמה הרצנו: חייבים לדרוש ממשרד הבריאות.
תלמה הרצנו: עסקתי הרבה וישבתי כאן בוועדה גם בנושא של ילודים והצלחנו להכניס במשרד בדיקות סינון שמיעה לילודים והיום כל התינוקות במדינת ישראל נבדקים בדיקת שמיעה ביום הראשון לאחר הלידה.
תלמה הרצנו: אבל התורים, אין תקנים לקלינאי תקשורת, צריך לפתוח את התקנים לקלינאי תקשורת וליצור, גם בקופות החולים, דר יעקובסון, גם בקופות החולים צריך ליצור תקנים לקלינאי תקשורת על מנת שלא יהיה את התור, כיוון שגם התינוקות מחכים בתור, אתה בודק אותם ביום הראשון ואתה הולך לעשות את הבדיקה הבאה בגיל שבעה חודשים אז מה עשיתי בכך שבדקתי ביום הראשון?
תלמה הרצנו: מדוח הועדה הזו אני מצפה שתצא קריאה, אל"ף, ליצור מספר תקנים של קלינאי תקשורת במשרד הראשי, לא אחד, אם יוצרים אחד אז מכשילים אותו, תקן אחד לקלינאי תקשורת ראשי במשרד הבריאות ותשוו את זה, תשימו את אותו מספר תקנים כמו לריפוי בעיסוק, חייבים להיות מספר קלינאי תקשורת, אחד – אם קוראים לו לכנסת והוא התחייב לתת השתלמות באיזשהו מקום, אז הוא צריך לבחור, הוא חייב לבחור לבוא לכנסת, משאיר שם ארבעים אנשי מקצוע בהשתלמות והוא לא מגיע.
תלמה הרצנו: חייבים להיות מספר קלינאי תקשורת במשרד הראשי, חלק בתחום השמיעה והדיבור, חלק בתחום השמיעה, חלק בתחום הדיבור, התפתחות הילד וגרונטולוגיה ובכל המקומות שבהם זקוקים לכח המקצועי של קלינאי תקשורת.
תלמה הרצנו: אני מאמינה שקלינאי תקשורת שמבין בנושא של מכשירי שמיעה היה יכול לסייע הרבה במסגרת משרד הבריאות.
תלמה הרצנו: תודה רבה.
דוד אזולאי: נציג משרד הבריאות, האם הנתון ששמעתי כרגע הוא נכון?
דוד אזולאי: לגבי תקן במשרד הבריאות לקלינאי תקשורת - האם אין לכם דבר כזה?
יואל ליפשיץ: הנתון הזה הוא נכון, כל מילה שהיא אמרה – בסלע.
יואל ליפשיץ: הנושא של מקצועות הרפואה נמצא תחת מינהל רפואה ובאמת צריך להעלות את זה.