GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל לן כהן: הוא יותר יקר שם, אתם עושים שיקולים מערכתיים לא מתאימים, אף אחד לא פותח את הפה ואומר שזה לא בסדר ואתם מתנהלים כי אתם יודעים שאין לנו כוח.
רויטל לן כהן: אתם ממש בלתי נסבלים, והדובדבן זה השירות הטלפוני הזה שהוא בקושי יודע מה כתוב באינטרנט.
רויטל לן כהן: את האינטרנט גם אני יודעת לקרוא, אבל כשאני שולחת פקס ורוצה לדעת שהוא הגיע היום כי אחרת איבדתי את הזכות שלי לערער ואומרים לי בשירות הטלפוני, 'נודיע לך תוך 48 שעות', אין מלים אפילו להסביר כמה זה מקומם.
רויטל לן כהן: דבר נוסף, מכשילים אנשים בוועדות.
רויטל לן כהן: מ-כ-ש-י-ל-י-ם.
רויטל לן כהן: כי כשמגיעים הורים עם ילד נכה על כסא גלגלים ואומרים להם 'הכסא לא עובר במשקוף, תיקחו אותו על הידיים' והם לא יודעים שכשהם לוקחים אותו על הידיים הם מאבדים חלק מהזכויות שלהם בתוך הוועדה ואנחנו יודעים ממידע פנימי שעושים את זה בכוונה, זאת עברה בכל רמה, מהמוסרי ועד החוקי ולא יכול להיות וזה מקומם.
רויטל לן כהן: ואז הם נכנסים עם הילד הזה, שיש לו תסמונת נדירה, מוכרת, שיש אבחונים, שהוא לא מסוגל להזיז את הגפיים ואומרים להורים שלו, כדי לוודא, תעמידו אותו, והאמא צורחת 'אתם לא נורמלים, הוא בן שנתיים, הוא ייפול' ומכריחים אותם, כשהאמא מייללת מבכי, לא נשמע כדבר הזה.
רויטל לן כהן: לא נשמע כדבר הזה.
קריאה: אם לא, היא לא משתפת פעולה.
רויטל לן כהן: כשאני נכנסת עם ילד אוטיסט לוועדה שמכריחים אותי לבוא אליה, למרות שהפסיכולוגית שלחה מיוזמתה מכתב והיא אומרת 'הוא נמצא עכשיו בתהליך של הבנה פנימית, זה יזיק לו', וביטוח לאומי אומר 'לא מעניין אותי, תביאי אותו'.
רויטל לן כהן: יושב שם רופא שלא מבין שם בכלום, יש לי אבחונים מקופות החולים ומרופאים מוכרים, זה לא מעניין את אף אחד, אבל הרופא הזה, שלא מבין כלום, הוא יחליט משתי הדקות שהוא רואה את הבן שלי.
רויטל לן כהן: באמת?
רויטל לן כהן: נראה לכם?
רויטל לן כהן: ואגב מה שאמרו פה, שכן מטפלים בעניינים עקרוניים, אני מזכירה לכולם שהדרך היחידה לקבל את הביטוח הלאומי של הבן שלי האוטיסט היתה ללכת לבג"צ ודר' סמואל שהתעלל בהורים לילדים אוטיסטים, רק דרך בג"צ הצלחנו להוציא מהוועדות, אז שלא יגידו שהם מטפלים בנושאים עקרוניים, כי גם בנושאים העקרוניים הם לא מטפלים.
דוד אזולאי: רויטל, אני מבין לכאבך, אבל הנושא שעומד על סדר היום הוא המועצה.
רויטל לן כהן: אבל המועצה לא עושה את תפקידה ואנחנו לא יודעים עליהם, וכשאנחנו יודעים עליהם אנחנו לא מצליחים להגיע אליהם, וכשמצליחים להגיע אליהם, הם אומרים 'אין לי שיניים'.
דוד אזולאי: רויטל, בשביל זה התכנסנו היום פה, כדי לדון בנושא הזה, והצפנו את הבעיה.
דוד אזולאי: יכול להיות שמהדיון הזה תצא תועלת, כפי שקרה בדיונים קודמים.
קריאה: שאלה, אני רק רוצה לדעת אם הוועדה יכולה לצאת בהצהרה בסוף הדיון הזה שתהיה לה שיניים.
קריאה: אני לא יודע אם זה התפקיד שלה.
דוד אזולאי: אני מיד אגיד לך.
דוד אזולאי: גב' ליה נירגד, בבקשה.
ליה נירגד: אני מהמשמר החברתי ויש לי שלוש שאלות.
ליה נירגד: זה גוף שקם בעקבות מחאת הקיץ שהזכרתם כאן קודם.
ליה נירגד: שאלה ראשונה, הנציגים של גופים או של סקטורים שונים כמו נכים, שמיוצגים במועצה הזאת, לא ברור ממה שנאמר כאן איך הם נבחרים.
ליה נירגד: דיבר האדון כאן מארגון הנכים, מי מחליט איזה נכה הוא הנכה שנמסר על ידי המעסיקים, על ידי העובדים.
ליה נירגד: ..
ליה נירגד: לא ברור שיש הליך שקוף של בחירת נציגים.
ליה נירגד: שאלה שנייה, למה כבוד השר כחלון לא נמצא בדיון כל כך קריטי?
דוד אזולאי: הוא לא יכול היה לבוא, לכן הוא שלח את המנהל הכללי שלו לפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מצולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מדברת על השר---
ליה נירגד: אני מציפה את השאלה הזאת בשם הציבור שמנסה להזכיר לכם כאן את הדרישות שהעלינו בקיץ.
ליה נירגד: הדבר האחרון, למה גוף שמצהיר על עצמו שאין לו שיניים מוכן, לפי החישוב שאתם אמרתם, להוציא 51,912 שקלים על ישיבה?
ליה נירגד: ישיבה, לפי התעריף שנאמר, שהם נותנים כאן לאנשים שבאים לישיבה, 927 שקלים---
קריאה: מאיפה מגרילים את זה?
קריאה: אני לא קיבלתי---
ליה נירגד: זה כמה שעולה ישיבה של הגוף הזה שמצהיר על עצמו שאין לו שיניים.
ליה נירגד: יקום נא הגוף ויגיד למה הוא לא מתפטר אם אין לו שיניים, בשביל מה הוא ממשיך לתפקד.
דוד אזולאי: לא, עובדי המדינה לא מקבלים כסף, אבל אנשי ציבור שאינם מקבלים מקופת המדינה מקבלים את הסכום הזה.
ליה נירגד: אבל למה גוף כזה שמכריז שאין לו שיניים לא מתפטר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, בטח אין אנשי ציבור כדי שביטוח לאומי יכניע אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך כסף, אז הם גם לא מכנסים את אנשי הציבור, זה מה שקורה.
דניאל קאפח: אני שומע פה שמדברים ומדברים ולא הזכירו את העניין של העיוורים שבביטוח לאומי אנחנו מוכרים כנכים מהיום הראשון שאנחנו מוכרים.
דניאל קאפח: עיוור מוכר בביטוח לאומי כנכה 100%, ו-75% אובדן כושר עבודה, אבל אין טיפול לעיוורים בביטוח לאומי.
דניאל קאפח: עיוור שמגיע למצב של ללכת לבקש שר"מ (שירותים מיוחדים) לא יכול לזכות לקבל אף פעם את השר"מ כי השר"מ לא מותאם לעיוורים.
דניאל קאפח: במשך כל 60 שנות קיומה של המדינה אף אחד לא בא ודאג לתקן את הדבר הקטן הזה שעיוור יוכל לבוא ולקבל את מה שהוא צריך.
דניאל קאפח: עיוור, ברגע שהוא מגיע לקבל שר"מ בביטוח לאומי, התשובה שהוא מקבל, ברגע שהוא נשוי לאישה בריאה, 'יש לך אישה, היא תטפל בך'.
דוד אזולאי: דניאל, תודה.
דוד אזולאי: אני שומע את מה שאתה אומר, אבל הנושא הזה הוא לא על סדר יומה של הוועדה.
דניאל קאפח: אין לנו לאן לפנות, אין דרך לפנות---
דוד אזולאי: קודם כל אל תגיד שאין לאן לפנות, אני מבקש ממך, העלית בעיה מאוד חשובה, תעביר אותה אלינו ואנחנו נטפל בה.
דניאל קאפח: אנחנו העברנו אותה גם לשר וגם למנהל הכללי ואני מקווה שמישהו---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעביר את זה אליי---
דוד אזולאי: תעביר אלינו ואנחנו נפנה.
דוד אזולאי: אתה יכול לפנות לחברת הכנסת שמאלוב, אתה יכול לפנות לוועדה לפניות הציבור, אתה יכול לפנות למי שאתה רוצה, אנחנו נפנה גם בשמך ונקבל תשובה ואם התשובה אינה ראויה, נטפל גם בזה.
דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה קודם כל להודות לכל המשתתפים בדיון, אני רוצה להודות לחברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ, על כך שהיא יזמה את הדיון ואני מסכם את הדיון.
דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר לפעול לשינוי המבנה התאגידי של המועצה ולהאציל סמכויות לחברי המועצה.
דוד אזולאי: שתיים, הוועדה פונה לשר להורות לכל הנוגעים בדבר לפתוח אתר אינטרנט עם כתובת המייל של האתר, כדי לאפשר לציבור הרחב לפנות למועצה בכל עת ובכל שעה שהאזרח ירצה.
דוד אזולאי: הוועדה פונה ומבקשת לפעול להקמת המועצה החדשה שתפעל ותתכנס לאלתר.
דוד אזולאי: אני גם רוצה לפנות כאן לחברי המועצה שנמצאים כאן, תנצלו אותנו כחברי כנסת, כוועדה לפניות הציבור, שאם אתם פונים ואם אתם רואים ליקויים ואתם חושבים שצריך לתקן אותם ולא בכוחכם לעשות את זה, אנחנו פה.
דוד אזולאי: זה מה שאני מבקש מכם.
קריאה: אנחנו רק שמענו את הטענות, לאף אחד במועצה לא היה, חוץ מחזקי, רעיון איך לטפל בעניין.
דוד אזולאי: אני חושב שאותם חברי מועצה, שיש להם רעיונות, לא צריכים את הוועדה לפניות הציבור, הם יכולים לפנות בתוך המסגרת שהם נמצאים בה ושם להעלות את הטענות.
דוד אזולאי: הייתי חבר מועצת עיר פעם ואני יודע שלגוף הזה יש סמכויות וכשלא נתנו לי לנצל את הסמכויות שלי פניתי לכל מיני גורמים.
דוד אזולאי: גם פה אני אומר, רבותיי, זו מועצה שאמורה להתכנס, אם היא לא מתכנסת, אני אומר לכם, תציקו ליושב ראש, למה הוא לא מכנס את המועצה.
דוד אזולאי: יש תקשורת ויש ועדות ויש חברי כנסת ויש שרים ממונים ויש מבקר מדינה ויש הכול, אני חושב שאסור לכם להיות כאנשים שבאים כעדר, תסלחו לי, 'זהו, קיבלנו הזמנה', באים והולכים.
דוד אזולאי: זה לא ככה.
קריאה: לא באנו כעדר, היו לנו ציפיות---
קריאה: אל תעשו גזרה שווה בין המועצה כגוף לבין האנשים שמשרתים ב---
דוד אזולאי: לא, אני מדבר על המועצה ולא על האנשים.
אבי עמידור: אני משמש כחבר המועצה כבר מספר שנים לא מבוטל.
אבי עמידור: קודם כל הבעיה היא בבית פה, לא בביטוח הלאומי, ואני אגיד לך למה, אדוני, וגם לך, גברת שמאלוב.
אבי עמידור: הבעיה מתחילה אצלכם ולא בביטוח הלאומי ואני אסביר לכם למה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תמיד ידעתי, בסוף אנחנו אשמים.
אבי עמידור: לא, אני אסביר לכם.
אבי עמידור: היתה אווירה מסוימת בתקופה של חבר הכנסת שטרית, שכל אחד בפוטנציה, כל אזרח שמגיע או מגיש תביעה למוסד לביטוח לאומי, כמו שאמרה עורכת הדין המלומדת הזו, כולם בגדר פושעים וחשודים וכך שידרו וכך זה זלג למוסד לביטוח לאומי.
אבי עמידור: הביטוח הלאומי אימץ את הנושא הזה תקופה מסוימת ואני שמח שלאט לאט, על ידי הלחץ של המועצה, של כל הוועדות במועצה, הביטוח הלאומי משתחרר ואני רואה.
אבי עמידור: .. אלה תהליכים שנוצרים, זו דינמיקה שנוצרת.
אבי עמידור: אני גם כטוען בוועדות עצמן יושב---
קריאה: אתה טוען, כחבר ועדה טוען מתייחסים אליך ככה.
אבי עמידור: אנחנו מלווים עשרות ומאות תלונות בחודש בכל המגזרים, זה לא רק נפגעי עבודה, לא רק אלמנות, אלא כל המגזרים, ונורית יודעת או ענפים אחרים שאנחנו פונים אליהם ומבקשים.
אבי עמידור: .. לדוגמה, יושב פה מר עורקבי, אם אני יכול להגיד את הסיפור שלך לגבי הנושא של---
אבי עמידור: דוגמה, בית הדין לעבודה קבע נורמה מסוימת לגבי טיפול בנפגעי עבודה בנושא הטיפול האלטרנטיבי.
אבי עמידור: זה כבר שנה וחצי שהמוסד נאבק עם קופת החולים לאמץ את הדבר.
אבי עמידור: זה דבר אלמנטרי ועשרות אנשים לא קיבלו טיפול וזה לא היה תלוי רק בביטוח הלאומי, ואני רוצה באמת לייצג פה את עלבונם של חברי המועצה וחברי ועדת הכספים, ישבנו במשך חודש וחצי לדון בתקציב המוסד לביטוח לאומי---
קריאה: שלוש-ארבע פעמים בשבוע.
אבי עמידור: עד שעה תשע, עשר בלילה ובסכום של 63 מיליארד שקל.
אבי עמידור: על האגורה האחרונה התווכחנו איתם ודנו איתם ושאלנו לאן זה הולך ולאן זה מגיע.
אבי עמידור: אנחנו עושים את עבודתנו נאמנה, זה שאנחנו חוזרים על בלי שיניים, זו אופרה אחרת.
אבי עמידור: תיתנו לנו את הסמכות הזו, אני משוכנע...
אבי עמידור: הקורלציה הזאת בינינו לביניכם יכולה להפרות ולהביא ברכה לכל אזרחי ישראל ואנחנו מוכנים לעשות את זה ולעבוד 24 שעות.
דוד אזולאי: רבותיי, למען הסר ספק, דובר הביטוח הלאומי לא ביקש רשות דיבור, לכן לא נתתי לו רשות דיבור.
קריאה: הוא ביקש.
דוד אזולאי: אל תתווכחו.
דוד אזולאי: יש פה רשימה, מי שפנה נרשם, ומר פיטוסי הוא אדם ותיק במערכת הזאת, הוא יודע איך לקבל רשות דיבור.
קריאה: מעניין למה לא ביקשת, למה לא ביקשת?
חיים פיטוסי: צריך להירשם?
דוד אזולאי: היית צריך להירשם.
דוד אזולאי: בפעם הבאה אני אסביר לך איך לעשות את זה.
דוד אזולאי: אני מכיר אותך כאיש מקצוע טוב ויודע לעשות את עבודתך נאמנה והייתי מצפה ממך למינימום, שתגיש פתק ותגיד שאתה רוצה לדבר, כמו האחרים.
קריאה: נראה אם אתה יכול לענות לכולנו.
חיים פיטוסי: אני לא יכול לענות לכולם ואני גם לא מתכוון לענות לכולם כי אין לי תשובות לכל מה שאמרתם.
חיים פיטוסי: אני רק רוצה להציג את הדברים גם בצורה אחרת.
חיים פיטוסי: הביטוח הלאומי בכל זאת מחלק בשנה 63 מיליארד שקל---
קריאה: תנו לו לדבר, אל תפריעו, זה הדבר הכי חשוב בישיבה הזו---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש לא, למה אתה חושב שזה הדבר הכי חשוב?
חיים פיטוסי: ---למשפחות חד הוריות, לקשישים, למקבלי הבטחת הכנסה ולכל האנשים שבאמת צריכים את הקצבאות האלה.
חיים פיטוסי: אנחנו גם מקבלים משוב מהאזרחים.
חיים פיטוסי: כשאתם מדברים, למשל, על הנושא של ועדות רפואיות, אנחנו עורכים גם סקרים בתוך הסניפים ואנחנו מחכים שאנשים יכתבו מה היה בוועדה הרפואית.
חיים פיטוסי: אני יכול לומר לכם, חד משמעית, שיש תלונות, אבל רוב רובם של האנשים שניגשים לוועדות הרפואיות בסופו של דבר יוצאים משם עם רמת שביעות רצון גבוהה.
חיים פיטוסי: אני מוכן לחשוף לכם את זה, יש לנו את זה, מינהל המחקר והתכנון שלנו עורך את הדברים האלה.
חיים פיטוסי: חבר'ה, אני מבין שיש תלונות ואני מודע להן וגם אני נוכחתי בעוולות שנעשו, אבל בתוך מגוון של 10 מיליון פעולות שאנחנו מבצעים עם האזרחים בכל חודש ובאלפי ומאות אלפי פעולות של מחשוב שקורות בביטוח הלאומי יש תקלות.
חיים פיטוסי: אנחנו מודים, יש תקלות, אבל לכן אנחנו גם כל הזמן מבצעים ועושים תהליכים מחשוביים ואחרים כדי לשפר את השירות.
חיים פיטוסי: כך למשל בנושא הוועדות הרפואיות, התחלנו פיילוט בעזרת המועצה, אנחנו הולכים לעשות בחיפה איזה הוא מרכז של ועדות רפואיות שיהיה מרכז שהוא מחוץ לביטוח הלאומי, שינוהל על ידי גוף או עמותה חיצונית שהיא למעשה תיתן את התשובה למה שלבנת פורן ושאר ארגוני הזכויות עושים.
חיים פיטוסי: אנחנו נייעץ ואנחנו גם נכוון את האזרחים, אותם הגופים יכוונו את האזרחים איך להגיע לביטוח הלאומי ואיך להציג תיק ואיך להגיע לוועדה כדי למצות את זכויותיהם.
רויטל לן כהן: ביטוח לאומי עושה עבודה שתסביר איך ביטוח לאומי עובד, במקום להיות פשוט נגיש.
חיים פיטוסי: חבר'ה, קל מאוד לומר שאפשר להיות נגיש, יש לנו...
חיים פיטוסי: דבר שני, אמרו פה לגבי חיילי צה"ל או אנשים שמשתחררים מהצבא או אפילו תלמידים.
חיים פיטוסי: רק לאחרונה עבר תיקון בחוק והרב מקלב יודע, לגבי תלמידות של סמינר.
חיים פיטוסי: אנחנו ישבנו עם חברי הכנסת---
אורי מקלב: לא, תלמידת תיכון, בכיתה י"ב, שמסיימת עוד כמה חודשים.
אורי מקלב: כמה כאלה אתה מכיר שהן בנות 18 ונמצאות ב---
שלומית קואולמן: שנשארו כיתה.
חיים פיטוסי: לא, לא מדובר רק על אלה.
אורי מקלב: רק על אלה.
אורי מקלב: אף בת סמינר, וזה אחרי בדיקה שלי, אתם אולי ככה פרסמתם והדובר יודע את זה, אבל תבדוק במחלקה אחרת בתוך הביטוח הלאומי והם יגידו לך תשובה שלילית.
אורי מקלב: אם היא כבר גמרה את התיכון היא משלמת מלוא המחיר.
חיים פיטוסי: אחרי גיל 18.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ברור?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה ברור?
חיים פיטוסי: למה זה ברור?
חיים פיטוסי: כיוון שהמחוקק החליט שהחל מגיל 18---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא באתם לתקן את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נראה לך הגיוני?
חיים פיטוסי: החל מגיל 18 משלמים דמי ביטוח, זה מה שהמחוקק חוקק.
דוד אזולאי: אין בעיה, אבל תביא את זה לידיעתם---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך הציבור הזה יודע את זה?
חיים פיטוסי: כל אדם שהוא מגיע לגיל 18 מקבל הביתה, דרך ההורים שלו, מכתב שהוא אמור לשלם דמי ביטוח.
חיים פיטוסי: בבקו"ם---
חיים פיטוסי: זה כן נכון.
דוד אזולאי: אתה יודע מתי הבת שלי ידעה שהיא צריכה לשלם ביטוח לאומי?
דוד אזולאי: כשהיא הפכה להיות אמא.
נורית יצחק: אני קיבלתי לפני חודש מהביטוח הלאומי---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברור, מה את רוצה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שגם לך לא ישלחו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו, באמת, נורית.
חיים פיטוסי: בבקו"ם אנחנו מחלקים חומרי הסברה לחיילים, החיילים כן יודעים שהם אמורים לשלם.
חיים פיטוסי: לא לכולם נוח לשלם דמי ביטוח לאומי, לא לכולם---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, כי הם יודעים שכשהם יצטרכו את הביטוח הלאומי, אז הוא מפנה להם עורף, בגלל זה הם לא רוצים לשלם לביטוח לאומי.
חיים פיטוסי: חברת הכנסת שמאלוב, אני שומע כל הזמן...
חיים פיטוסי: בדיון הקודם שמעתי שהביטוח הלאומי הוא פגע רע ופה שהביטוח הלאומי לא נותן קצבאות.
חיים פיטוסי: הביטוח הלאומי משלם 63 מיליארד שקל לכל האנשים, לכל מי שמגיע.
דוד אזולאי: כשאתה אומר לי, תבדוק כמה הוא מקבל מהאזרחים.
חיים פיטוסי: הביטוח הלאומי היום נמצא בגירעון אקטוארי, במצב אקטוארי לא הכי טוב.
חיים פיטוסי: עובדה שמחצית מהסכום שאנחנו משלמים האוצר משלם לנו.
חיים פיטוסי: אנחנו לא עצמאיים.
אורי מקלב: כמה רזרבות יש לכם?
חיים פיטוסי: הרזרבות הן כדי שאתה ואני וחברת הכנסת שמאלוב תוכל לקבל גם קצבת זקנה כשהיא תגיע לגיל 62 או 64.
אורי מקלב: אבל הכסף שלכם מגיע מהציבור.
דוד אזולאי: אדוני הדובר, אתה, כאחראי על דוברות בביטוח הלאומי, אני מזמין אותך לפה לכמה דיונים בענייני הביטוח הלאומי.
חיים פיטוסי: אני פה, אני בכל דיון.
שלומית קואולמן: אתה לא מגיע.
חיים פיטוסי: אני מגיע.
דוד אזולאי: אני מזמין אותך, ותבוא ותשמע ותיכנס גם לוועדת העבודה והרווחה והבריאות, כדי שתשמע ותבין על מה הזעקה הגדולה על הביטוח הלאומי.
דוד אזולאי: אני לא יודע אם יש עוד מוסד במדינת ישראל שזוכה לכזאת ביקורת.
דוד אזולאי: אני חושב שזה חומר למחשבה מבחינת
דוד אזולאי: כם, אתם צריכים לעשות בדק בית ולראות איפה אפשר לשפר.
חיים פיטוסי: אני רוצה רק לומר שאנחנו באמת עושים בדק בית, אנחנו מפיקים לקחים מכל תלונה ומנסים לשפר.
דוד אזולאי: אני מקווה שבדיון הבא אכן באמת תוכלו להיות אנשי בשורה.
דוד אזולאי: רבותיי, אנחנו מתכוונים לעשות ישיבת מעקב בעוד בין חודשיים לשלושה חודשים, נקבע תאריך.
דוד אזולאי: יש פה רק עוד סעיף אחד שלא הקראתי אותו; הוועדה תפנה לשר לכנס את המועצה ולקיים דיון בנושא אכיפה משמעותית על נוהל מיידי על זכויות המבוטחים.
דוד אזולאי: רבותיי, תודה רבה, הישיבה נעולה.
דוד אזולאי: אני פותח את הדיונים בוועדה לפניות הציבור, והנושא שעומד על סדר היום הוא פניות של ציבור לגבי רכישת רכב לנכים בחברות ליסינג.
דוד אזולאי: זאת הישיבה השלישית בנושא הזה שאנחנו מקיימים עליו דיון, ואני מאוד מקווה שהיום נצא עם איזושהי בשורה.
דוד אזולאי: ביקשנו נציג משרד האוצר להופיע בדיון אבל הוא התנצל והודיע שלא יוכל להשתתף מסיבות אובייקטיביות.
דוד אזולאי: הוא גם שלח מכתב עמדה של המשרד ואני אקריא אותו.
דוד אזולאי: אני מניח שזה בוודאי מעניין את אנשי הביטוח הלאומי.
דוד אזולאי: תוכלו לקבל העתק מהמכתב אחר כך: "כיום משולמת קצבת ניידות למוגבלים בניידות אשר רכשו רכב באופן פרטי, או דרך ליסינג מימוני.
דוד אזולאי: קצבת הניידות לא משולמת לבעלי ליסינג תפעולי המתקבל ממקום העבודה בשל העובדה שאין למוגבל בניידות בעלות על הרכב.
דוד אזולאי: הסוגיה מעלה מספר בעיות מהותיות ביישום הסכם הניידות.
דוד אזולאי: ככל שיש רצון לפתור סוגיה זו, יש לעשות זאת תוך התייחסות לנושאים הבאים: 1.
דוד אזולאי: הצורך בשעבוד הרכב לטובת המוגבל בניידות על מנת להבטיח את תשלום הקצבה כחוק למוגבל בניידות בלבד.
דוד אזולאי: דיווח תקופתי של המעסיק ושל חברת הליסינג למוסד לביטוח לאומי בדבר הרכב המסופק למוגבל בניידות ואשר משמש אותו בלבד.
דוד אזולאי: תשלום הקצבה למוגבל בניידות המקבל ליסינג תפעולי ממעסיקו, במסגרת עבודתו בלבד." כלומר, אני חושב שמבחינת משרד האוצר, אם אני מבין נכון את המכתב הזה, זהו מתן אור ירוק לאיזושהי פעולה ראשונית.
דוד אזולאי: אני מקווה שאין לביטוח הלאומי בעיה עם המסמך הזה.
אילנה שרייבמן: בהחלט לא.
דוד אזולאי: תכף נשמע מכם את הדברים.
דוד אזולאי: בכל מקרה, יש פה נציג של חברות הליסינג שמבקש להשתתף בדיון אחר.
דוד אזולאי: הוא ביקש להקדים ולהגיד את דבריו, ואני מאפשר לו.
נמרוד הגלילי: בוקר טוב, כבוד ישב-ראש הוועדה.
נמרוד הגלילי: אני מנכ"ל ארגון חברות הליסינג והשכרת הרכב.
נמרוד הגלילי: קיימנו פגישה עם נציגות הביטוח הלאומי לפני כשבועיים-שלושה.
נמרוד הגלילי: עלו סוגיות ועלו שאלות, ושאלות הועברו לחלק מחברות הליסינג.
נמרוד הגלילי: קיבלתי חלק מהתשובות והתייחסויות מהחברות.
נמרוד הגלילי: התמונה שעולה היא שבסך הכול אנחנו נוכל לתת תשובות לחלק מהמקרים.
נמרוד הגלילי: צריך להבין – ואני אחזור ואגיד שוב פעם – אותן חברות ליסינג והשכרת רכב הגיעו כבר לסיכומים בכל מה שקשור ברכב השכרה לנכים.
נמרוד הגלילי: אותו נוסח של תקנות שאמור להיות מאושר בכנסת – כבר היה אמור להיות מאושר לפני שלושה חודשים, אבל לא אני קובע את הלו"ז של הכנסת – הדברים האלה כבר הובנו לגמרי עם השקעות לא פשוטות מצד חברות השכרת הרכב.
דוד אזולאי: אני מבקש להתמקד בליסינג המימוני ובליסינג התפעולי.
נמרוד הגלילי: לגבי הליסינג התפעולי הייתה הבנה שהביטוח הלאומי ייתן מימון לגבי התקנת האביזרים – בזה אין שום בעיה.
נמרוד הגלילי: לגבי הליסינג התפעולי, בסך הכול מי שמשלם את מרבית הרכב זה לא האדם הנכה אלא המעסיק שנותן ליסינג תפעולי לאדם בעל מוגבלות.
שלומית אבינח: אתה מדבר על התפעולי?
נמרוד הגלילי: לגבי הליסינג המימוני, ויש ליסינג פרטי שהוא מוצר דומה, פה הייתה דרישה גם לתקופה הרבה יותר ארוכה מהתקופה שבה היום ניתן ליסינג מימוני שזה בדרך כלל ל-36-30 חודשים.
נמרוד הגלילי: התקופה שנדרשת היא 48-42 חודשים.
נמרוד הגלילי: פה לא תהיה בעיה.
דוד אזולאי: במה לא תהיה בעיה?
נמרוד הגלילי: בתקופה.
נמרוד הגלילי: החברות יתמחרו את זה בצורה אולי קצת שונה ואני מאמין שזה יסתדר.
נמרוד הגלילי: צריך להבין שבליסינג המימוני, חברות הליסינג נותנות את המימון בעזרת חברות מימון: זה יכול להיות בנקים וזה יכול להיות חברות אשראי שאיתן יש להן שיתוף פעולה, בליסינג המימוני.
נמרוד הגלילי: אותו רכב משועבד היום לאותו גוף מממון, ולכן לא ניתן יהיה לשעבד את הרכב או להעביר איזושהי התחייבות מצד חברת הליסינג לביטוח הלאומי.
נמרוד הגלילי: הביטוח הלאומי, לפי דעתי, יצטרך לחשוב בצורה שונה.
נמרוד הגלילי: אני חושב שאם אותו אדם זכאי להלוואה עומדת שבסוף התקופה כמעט ולא מוחזרת או שמוחזר חלק מאוד קטן מההלוואה, היא צריכה להינתן או ישירות לאותו אדם והוא יתקשר איתנו.
נמרוד הגלילי: הביטחון שאותו אדם יהיה ביטחון אחר – לא הליסינג – יכולה להיות ערבות של מישהו אחר.
נמרוד הגלילי: מהתשובות שקיבלתי נכון לרגע זה, חברות הליסינג המימוני לא יוכלו לתת ביטחון.
דוד אזולאי: מה סכום הביטוח הלאומי נותן?
אילנה שרייבמן: אנחנו מדברים על סכומי עתק שיכולים להגיע למאות אלפי שקלים.
דוד אזולאי: לרכב?
דוד אזולאי: לאדם?
אלי נכט: לא נכון.
אלי נכט: מדובר על בין 60% ל-80%, לא מעל 80%.
אלי נכט: הרכבים האלה שבין 60% ל-80% הם ללא כיסא גלגלים.
אילנה שרייבמן: יכולים להגיע.
אילנה שרייבמן: אבל גם אם אנחנו מדברים על עשרות אלפי שקלים, האנשים שאנחנו נותנים להם את הרכבים האלה לא מסוגלים להשיג ערבויות כמו שאנשים שיש נכסים וממון.
אילנה שרייבמן: הם לא מסוגלים, ולכן הדרך הכי נוחה – תראה, בעצם כל הבעיה מתמקדת בנושא של השעבוד: מי ישעבד את הרכב.
אילנה שרייבמן: חברות הליסינג טוענות שהיות והן מממנות את מירב הסכום אז הן רוצות לשעבד את הרכב על שמן.
אילנה שרייבמן: אנחנו צריכים גם את הביטחונות שלנו.
דוד אזולאי: ההבדל ביניכם לבין חברות הליסינג הוא שאתם לא מממנים את זה במימון של 100%, אתם נותנים איזשהו סכום.
דוד אזולאי: השאלה היא אם את יכולה להגדיר, אם לא בשקלים אז לפחות באחוזים, על איזה אחוזים אנחנו מדברים?
ישראל אבן זהב: 35% בערך.
דוד אזולאי: זאת הגדרה נכונה?
דוד אזולאי: 35%.
דוד אזולאי: אז בואו נעשה סדר.
דוד אזולאי: קודם כל נדבר על שליש, בסדר?
אילנה שרייבמן: אבל צריך לדעת שהשליש הזה גם יכול להגיע לסכומים - - -
דוד אזולאי: אנחנו מדברים כרגע על שליש מערך הרכב.
דוד אזולאי: בצדק אומרות חברות הליסינג שהן רוצות להבטיח את רוב הכסף שהן נותנות כי הן נותנות את השני שלי, אתם נותנים רק את השליש.
דוד אזולאי: פה אני חושה, דווקא בעניין הזה, צריך למצוא איזשהו סידור.
דוד אזולאי: קודם כל, אני לא יודע אם יש פה למישהו נתון בכמה מדובר?
דוד אזולאי: כמה נכים מדובר בביטוח הלאומי?
דוד אזולאי: הרי לא מדובר פה במאות אלפים של אנשים שהם נהנים מהסוגיה הזאת של מימון לרכב.
דוד אזולאי: אז אם מדובר במספר לא גדול, וזאת בעיה שלדעתי אפשר לפתור אותה, כי מדובר פה בסך הכול בשליש.
דוד אזולאי: אם הנכה יכול להביא איזושהי ערבות שתהיה מקובלת עליכם וגם על חברות הליסינג – אולי אפשר להגיע אפילו להסדרים עם בנקים, שגם הם יהיו מוכנים לבוא לקראתכם בעניין.
נמרוד הגלילי: אפשר להציע פתרון הרבה יותר פשוט, כי בסך הכול, תשלומי הליסינג נפרסים למספר חודשים.
נמרוד הגלילי: הוא לא צריך לתת לביטוח הלאומי את כל הכסף במכה.
נמרוד הגלילי: הוא יכול לפרוס את זה ולתת את זה ישירות לאותו אדם או ישירות לחברת הליסינג עבור אותו אדם ולפרוס את זה לאותה תקופה ארוכה של שלושים ומשהו חודשים או ארבעים ומשהו חודשים.
נמרוד הגלילי: אז הסיכון שלו הולך וקטן כל הזמן, כי הוא לא נותן ביום הראשון את כל הסכום.
אילנה שרייבמן: אנחנו באמת חושבים שצריך לפתור את הבעיה הזאת.
אילנה שרייבמן: אנחנו לא השחקנים היחידים, יש גם את משרד האוצר, שלא מיוצג פה כרגע, ושגם הוא בא עם איזשהו רצון טוב לפתור את הבעיה.
אילנה שרייבמן: אבל אנחנו לא ממש בשלים בשביל למצוא כרגע את הפתרון הראוי אלא אנחנו יודעים שאנחנו כולנו מוכנים לפתור את זה באיזושהי צורה.
אילנה שרייבמן: אני חושבת שהאנשים האלה לא יכולים להביא ערבות.
אילנה שרייבמן: צריך לראות איך אפשר לעשות שעבוד חלקי או צריך לראות אם אנחנו יכולים להגיע להסדר, אולי עם רק עם שתיים-שלוש חברות ליסינג – לא צריך להגיע להסדר עם כל חברות הליסינג – אולי אפשר להגיע להסדר עם שתי חברות ליסינג והנכים ילכו דווקא אליהן.
אילנה שרייבמן: אני חושבת שאנחנו קצת עשינו צעדים להתקדם
דוד אזולאי: אני קודם כל חייב להגיד שאני מעריך את זה.
דוד אזולאי: בכל זאת אנחנו נצא היום מפה עם בשורה לציבור הנכים ואני לא מקל ראש בזה, זה חשוב.
דוד אזולאי: אני חושב שאנחנו מתחילים איזשהו מסלול, אבל זה לא מספיק.
דוד אזולאי: אני מוכן לקבל את הבקשה שלך, שבאמת הנושא חשוב.
דוד אזולאי: בסך הכול מדובר פה בכספי ציבור שהביטוח הלאומי נותן – הוא רוצה להבטיח את זה, ובצדק.
דוד אזולאי: אין לי ויכוח בעניין הזה, כך צריך להיות.
דוד אזולאי: רק השאלה היא איך עושים את זה?
דוד אזולאי: אני בהחלט מוכן לקבל את הבקשה שלכם.
דוד אזולאי: אם מדובר על עוד תקופה של עוד שבועיים, עוד שלושה שבועות, על מנת להגיע לפה שוב פעם עם פתרון לנושא הזה – אין לי בעיה עם זה.
דוד אזולאי: אם את אומרת שעוד ישיבה אחת או שתיים שלכם עם כל גורמי הליסינג, יכולות להביא איזשהו פתרון או איזושהי בשורה - - -
אילנה שרייבמן: וגם עם האוצר, כמובן.
דוד אזולאי: בבקשה, אני סומך עליכם שאתם תמצאו את הערוץ לשבת עם האוצר.
שלומית אבינח: אתם מדברים רק על השעבוד של הליסינג המימוני?
אילנה שרייבמן: אני יכולה להגיד עוד בשורה לגבי הרכב התפעולי: אתם דיברתם רק על מימון האביזרים, אנחנו גם מוכנים לשלם את קצבת הניידות למי שיש לו רכב תפעולי.
דוד אזולאי: למי הקצבה תשולם?
דוד אזולאי: לנכה?
אילנה שרייבמן: כל הבעיה כרגע מתמקדת בנושא של השעבוד החלקי שצריך לעשות לגבי הרכב המימוני ואנחנו נצטרך לעשות דיונים אינטנסיביים ולהגיע לפתרון בעניין הזה.
דוד אזולאי: תראי, הייתה לנו תקופה של בסך הכול חודש ימים, זה היה צריך להתבצע, זה היה צריך לקרות.
דוד אזולאי: אני מקבל את זה.
דוד אזולאי: אני מבין שאתם עובדים לא רק עם הוועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: אני מניח שיש לכם עוד פניות ועוד ועדות.
דוד אזולאי: בסך הכול, המוסד לביטוח לאומי מאוד מבוקש וכולם רוצים - - -
אילנה שרייבמן: מי כמוך יודע.
דוד אזולאי: לכן אני מקבל את הבקשה שלכם, אני מקווה שנציגי חברות ליסינג יצטרפו לעניין הזה.
דוד אזולאי: אני מציע בעניין שתעשו כל מאמץ לשתף פעולה, לשבת יחד ולהגיע לכאן בעוד שלושה שבועות.
אילנה שרייבמן: עוד חודש, בבקשה.
דוד אזולאי: אם את מבטיחה לי שגם תהיה בשורה – שווה לי לתת עוד חודש.
אבנר עורקבי: זו כבר בשורה שיש קצבת ניידות, זו בשורה טובה.
דוד אזולאי: לכן אני מרשה לעצמי להיות לארג' ולתת חודש ולעשות את כל המאמץ כי אני בטוח ומקווה, בעזרת השם, שעם רצון טוב, ישבו נציגי האוצר, נציגי הביטוח הלאומי ונציגי חברות הליסינג ויגיעו לכאן עם בשורה לציבור הנכים במדינת ישראל.
שלומית אבינח: מר אלי נכט רוצה להגיד משהו.
דוד אזולאי: אני רק רוצה לאפשר למר נמרוד הגלילי לסיים.
נמרוד הגלילי: אני מבחינתי סיימתי.
נמרוד הגלילי: אנחנו נשמח להמשיך לשתף פעולה, אם זה ישירות דרכנו או עם כל חברה וחברה.
נמרוד הגלילי: אני מוכן להעביר את הפרטים של אנשי הקשר, לבקשת הביטוח הלאומי, אם הם רוצים לשבת עם כל חברה בנפרד.
נמרוד הגלילי: מדובר בחברות עסקיות.
נמרוד הגלילי: יכול להיות שיהיו חברות שיהיה להם יותר פשוט ללכת בדרך מסוימת ולחברות אחרות יהיה יותר מסובך בגלל הגורם המממן.
נמרוד הגלילי: מדובר בחברות שמתחרות זו בזו.
חמד עמאר: - - - לצאת למכרז.
נמרוד הגלילי: בבקשה, קדימה.
דוד אזולאי: חכה רגע, אל תסבך את החיים.
דוד אזולאי: לא צריך ללכת למכרז.
דוד אזולאי: אתה יודע מתי זה ייגמר?
דוד אזולאי: אני מציע כך, נמרוד, אתה מייצג חלק מחברות הליסינג - - -
נמרוד הגלילי: אני מייצג כ-95% משוק הליסינג.
דוד אזולאי: אני חושב שנמרוד הוא בהחלט כתובת לעניין הזה.
דוד אזולאי: אם אחר כך יחליט הביטוח הלאומי לקיים מכרז בין חברות הליסינג או משהו אחר – אני קצת חושש מהמצב הזה – אבל אני לא אכנס לזה.
חמד עמאר: הכוונה שלי שביטוח לאומי יקבע את התנאים שהוא רוצה ואחרי זה לצאת למכרז.
חמד עמאר: ואז חברה שרוצה להתמודד – היא יכולה לבוא ולהתמודד.