GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: הדברים האלה נעשו פעם בבית משפט המחוזי, בית המשפט המחוזי בתל אביב היה הכי עמוס במדינה ושם היו גומרים תוך חודש, והקימו את רשם הירושות כדי להקל על המערכת אלא אם כן, וזה החשש שלי, שיש סנקציות ולכן, אם פקידים עושים לנו שביתה איטלקית, שביתה טורקית או שביתה אחרת אז אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים עם זה.
אברהם מיכאלי: שיגידו שיש סנקציות, נביא אותם לפה, נשב אתם ונגמור אתם דברים.
אורי מקלב: החוק מחייב שבתוך 45 יום הרשם חייב לתת תשובה.
סיגל יעקובי: 45 יום הם הזמן שיש לבא כח היועץ המשפטי לממשלה לתת את תשובתו לבית משפט.
אברהם מיכאלי: הכל פרוצדוראלי.
אברהם מיכאלי: אתה מקבל טופס ירוק שזה אישור, היית מקבל, והיום, כשיש מיחשוב שאמור להקל על הכל, יש עורכי דין שיכולים להגיש בקשות און ליין - אני לא יודע למה העיכוב?
אורי מקלב: כשאין צוואה, כשיש צו ירושה, האם גם אז מפרסמים?
אברהם מיכאלי: הכל מפרסמים.
אברהם מיכאלי: גם משרד המשפטים צריך לחשוב על זה.
אברהם מיכאלי: מה זה שלושים יום?
אברהם מיכאלי: למה שלושים יום?
אברהם מיכאלי: אז מה אם פעם זה היה סביר לחכות שלושים יום?
סיגל יעקובי: היום ארבעה עשר יום הוא הממוצע.
אברהם מיכאלי: אנשים אמורים להגיב, לוקח להם חודש, חודש ועוד חודש, זו הסיבה היחידה שאני מוכן לקבל אבל חוץ מזה, הכל צריך להיגמר תוך שבוע שבועיים.
אברהם מיכאלי: זה כשמדובר בתיק ירושה פשוט.
אברהם מיכאלי: אם יש תיק מורכב ויש בירורים אז אני מבין.
אברהם מיכאלי: אגב, מי שלא הגיש מסמכים כדת וכדין שלא יתלונן אחר כך, שיגיש מסמכים כדת וכדין אז לא יהיו עיכובים אבל מי שמגיש תיקים דרך עורכי דין והם מגישים בקשות כמו שצריך אז אין סיבה לעיכוב.
אברהם מיכאלי: בזמני ידעתי שאני מגיש תיק אז 99% סיכוי שהוא מלא.
אברהם מיכאלי: אז למה אני צריך לחכות שלושה וארבעה חודשים?
אורי מקלב: אין חכם כבעל נסיון.
סיגל יעקובי: קודם כל, יש לנו בעיה.
סיגל יעקובי: זיהינו אותה גם מתוך פניות ציבור שמגיעות אלינו וברגע שהן הפכו להיות ענין שיגרתי על שולחנו של האפוטרופוס הכללי, שמדי יום מונחות עליו מספר פניות שמתייחסות לרשם לענייני ירושה בתל אביב - אז היה ברור שיש בעיה והתגייסנו, גם האפוטרופוס הכללי באופן אישי וגם הנהלת משרד המשפטים כדי לתת מענה -קודם כל לבעיות הבוערות וגם לשפר באופן מיידי את השירות לציבור.
סיגל יעקובי: עורך הדין רמי מונה כמתעל מהלך הרשמים בתל אביב.
סיגל יעקובי: אני שמחה להגיד שכבר בימים הספורים מאז כניסתו לתפקיד אפשר להצביע על מגמת שיפור ואני מניחה שבתוך פרק זמן של מספר שבועות נראה צמצום משמעותי בפערים.
אורי מקלב: האם יש לכם יעד?
סיגל יעקובי: אשאיר לרמי להשלים את הדברים.
סיגל יעקובי: לגבי פניות חוזרות להשלמת מסמכים - - -
אורי מקלב: כמה זמן אתם חושבים שאנשים מחכים, לפי מה שאתם רואים?
רמי בוכשטב: היום אנחנו מקלידים בקשות שהוגשו לפני חודשיים ומספר ימים.
רמי בוכשטב: מיום 23.5.11.
סיגל יעקובי: זה עיכוב שאתה לא רואה אותו בנתונים שכאן.
אורי מקלב: פניות שלא קיבלו עדיין מספר?
אברהם מיכאלי: שלא קיבלו מספר, שלא קיבלו שום טיפול עד עכשיו.
רמי בוכשטב: "שלא קיבלו טיפול" כי לפני ההקלדה עשו את הבדיקה שעליה שאלת למה לא בודקים מיד כשהאדם מגיע.
רמי בוכשטב: בפרק הזמן הזה הבקשות נבדקות ואחת מן ההנחיות הראשונות שנתתי היא שבקשות שניתן "לרפא" כי לא צורפו עותק מתעודת פטירה, למשל, או שהעותק לא נאמן למקור או מקור, לא להחזיר לפונה אלא לתת לו את האפשרות למסור אותה בתוך יום יומיים ולסדר את החסר בבקשה שהוגשה – כמו שאמר חבר הכנסת אברהם מיכאלי - כשהיא לא תקינה.
אורי מקלב: הוא גם דיבר על כך ש"מי שלא הגיש אז שלא יבוא בטענות" אבל צריך להבין, לא כולם עורכי דין ואנשים פרטיים לא תמיד יודעים, מדובר על אנשים שבאים עכשיו אבל לא כל הזמן מתמודדים עם מסמכים וניירות.
אורי מקלב: לפעמים זו פעם ראשונה שהוא מממש צו ירושה והוא לא שם לב אם ההעתק נאמן למקור או לא, דברים שלא תמיד אנשים יודעים.
אורי מקלב: אני גם לא יודע האם הטופס, למשל, האם הוא גם לאנשים רגילים או רק לעורכי דין?
סיגל יעקובי: הוא לפעמים לא ידידותי אפילו לא לעורכי דין אז קל וחומר - - -
אורי מקלב: אז אם אתם יודעים לזהות את הבעיה אז חלק מן המשימות הוא לשנות את הטופס לשפה ידידותית יותר ומובנת יותר.
רמי בוכשטב: ההנחיות הן שכאשר יש משהו לא תקין ואין מנוס מלהחזיר את הבקשה ניתנת הנחיה ברורה –לא יודע להגיד אם בעבר ניתנו הנחיות ברורות אבל אני ביקשתי שתינתן הנחיה ברורה שמי שמקבל את זה יודע בדיוק מה חסר ויוכל - - -
אורי מקלב: האם הטפסים מתייחסים לתוכן הבקשות וההסבר צריך - - -
דוד סופר: עם כל הכבוד למה שנאמר, אני לא יודע לאיזו תקופה דבריך מתאימים אבל אני אומר לך, מנסיון, שלא שלחו שום הודעה לאף אחד גם אם התיק חסר, עד שלא פתחו את התיק אז מה שאתה אומר נכון אולי לתקופה האחרונה.
דוד סופר: עד שלא פותחים תיק לא מקבלים את ההודעה שחסר מסמך זה או אחר.
אורי מקלב: לא נותנים מספר כל זמן שהמסמכים חסרים.
דוד סופר: עוה"ד בוכשטב דיבר על כך שאולי בתקופה הזו, שעד שפותחים את התיק אז שולחים בינתיים - - -
סיגל יעקובי: זו גם לא מקור הבעיה.
סיגל יעקובי: זה אולי מצטבר ועולה מתוך הפניות אבל לא זה מקור הבעיה כרגע.
שלומית אבינח: האם יש מידע פשוט?
שלומית אבינח: לפני הטופס?
רמי בוכשטב: יש את זה.
רמי בוכשטב: יש.
סיגל יעקובי: באינטרנט.
שלומית אבינח: צריך להיות תא פשוט.
רמי בוכשטב: יש אותו גם באתר האינטרנט וגם בטפסים שנמצאים במשרד.
סיגל יעקובי: אנחנו מפספסים כאן את העיקר כי זו לא הבעיה.
סיגל יעקובי: קודם כל לגבי השאלה למה לא נותנים את המספר ומחזירים את הבקשה, זה בגלל מצוות התקנות שאומרות: "לא תקובל בקשת צו ירושה אלא אם כן נתמלאו כל הפרטים" כלומר שלב הבדיקה של הפרטים הוא שלב מקדים לפתיחת הבקשה.
אברהם מיכאלי: מי שתיקן את זה התכוון לזה שהפקיד יקדיש זמן בקבלת תיק ואת זה לא עושים היום.
אברהם מיכאלי: האדם ממלא טופס, משאיר אותו והולך.
אברהם מיכאלי: חכי, בואי, בידינו לשנות את ההוראה.
אברהם מיכאלי: יכול להיות שחסרים לכם תקנים כדי שמישהו יבדוק בַּמָקום את התיק ולא ישלח אותו הביתה כדי שהאחרון יחכה שלושה חודשים.
אברהם מיכאלי: כמו שאנחנו באים היום וקובעים תור אז ודאי שבודקים.
אברהם מיכאלי: כשלא קובעים תור אז נותנים חותמת 'התקבל', אז למה אותו דבר לא יהיה במשרד המשפטים?
רמי בוכשטב: גם בטאבו היום, למעט אולי הלשכה בחולון, ממתינים שלשה וארבעה שבועות עד שההעברה נעשית ושם קוראים לזה הליך של הפקדה אבל זה לא הנושא היום.
אברהם מיכאלי: הם לשכה מיוחדת בארץ ואני חושב שצריך ללמוד מהם.
רמי בוכשטב: בלשכות האחרות, כולל תל אביב, מפקידים את זה ורק אחרי מספר שבועות יש תשובה.
אברהם מיכאלי: גם בממשלה וגם הפקידות המקצועיות במשרד המשפטים, תפקידנו לעזור לאזרחים, להקל, גם כשכתבו את התקנות האלו הרי זה היה לפני עשר שנים, בואו נרענן דברים.
אברהם מיכאלי: יושב בראש משרד המשפטים אחד הדגולים מבחינה מקצועית.
אברהם מיכאלי: הוא גם מבין את הקשיים האלה.
אברהם מיכאלי: האזרחים סובלים מן הדברים הקטנים האלה כי חלק מהם הולך בלי וגם החלק שפונה עם , גם הוא סובל.
אורי מקלב: חבר הכנסת מיכאלי, מהי הבעיה?
אורי מקלב: גם אם נניח שכך התקנה הרי זה לא מונע מהם לבדוק את זה לפני שהם מקבלים את התיק.
אברהם מיכאלי: כן, גם אם התקנה נשארת אותו הדבר.
אורי מקלב: זו רק שאלה של הליך.
אורי מקלב: אם יש יותר כח אדם ומישהו רואה את הבקשה, עובר עליה ומורה לפונה להשלים מסמכים אז או שהפונה משלים מיד או שלא אבל בכל מקרה הוא יודע מה חסר לו והתהליך מתקצר.
סיגל יעקובי: אחת הסיבות האפשריות לזה שלא בודקים את זה במקום היא שביקשו לתת עדיפות לפניות שמתקבלות באמצעות הפקדה בתיבה או שנשלחות באמצעות הדואר ולמעשה מְפַנוֹת את כח האדם לעשות את הבדיקות המהותיות.
סיגל יעקובי: הענין הזה מסביר גם את כפל הפניות לאזרחים, שהוא באמת מצער, מקומם ומרגיז אבל, צריך להבחין בין - - -
שלומית אבינח: אמרת שמי שמגיש בתיבה או בדואר מטופל קודם למי שבא בשעות הקבלה?
אברהם מיכאלי: הוא בא ומחכה בתור ואחר כך אומרים לו שילך הביתה?
רמי בוכשטב: גם ציבור עורכי הדין וגם האנשים שמגישים בעצמם מודעים לזה ורוב הבקשות מגיעות בדואר ועל ידי הפקדה בכספת בלי שהפונה צריך להגיע ללשכה או להמתין בקבלת הקהל לצורך ההגשה.
סיגל יעקובי: לגבי כפל בהשלמת מסמכים, חלק מן הפניות להשלים מסמכים נובע מן הדרישות של התקנות וחלק אחר נובע מן הדרישות של היועץ המשפטי.
סיגל יעקובי: בתחילה, הדרישה היא על סמך הסתכלות בתיק והפעם השניה היא על סמך שאלות ששואל בא כח היועץ המשפטי לממשלה אחרי שהתיק עבר אליו, והוא ודרש מסמכים.
סיגל יעקובי: הצבור לעתים לא יודע לעשות את האבחנה בין המקורות השונים לבקשה מבקש ולכן ההתלהמות שהיא מובנת.
סיגל יעקובי: בכל מקרה, אלה שני שלבים שונים בתהליך.
סיגל יעקובי: את הפעם השלישית אני לא יודעת להסביר, זו תקלה שלא אמורה לקרות.
סיגל יעקובי: בסופו של דבר, גם הפניות על היעדר - - -
אורי מקלב: הפנייה לא היתה על בקשות מן היועץ המשפטי אלא על בקשות של הרשם.
אורי מקלב: בתחילה הטופס הזה היה חסר, לאחר מכן קיבל עוד מכתב לפיו טופס נוסף חסר ובפעם השלישית - - -
סיגל יעקובי: זה לא תקין, זו תקלה שאני אשמח לבדוק אותה.
סיגל יעקובי: כל יתר הטענות נובעות מהעיכוב שנוצר במזכירות הרשם בעיקר, ולכן ברגע שיש עיכובים אנשים פונים יותר טלפונית לברר איפה זה עומד.
סיגל יעקובי: אנשים שיש לרשותם אינטרנט יכולים להשתמש באתר והם נכנסים רק שהם לא רואים את הבקשה כי היא עדיין לא הוקלדה, מה שמייצר פניות נוספות ויש מעגל שמגביר את העומס ולכן המטרה המיידית היא לצמצם את משך הטיפול בבקשה כדי שאנשים לא יצטרכו להתקשר כי רוב הפניות היום, ו בוכשטב עדכן אותי כי הוא מטפל היום באופן אישי בפניות, רובן מבקשות לברר למה הבקשה לא נפתחה או מה פשר העיכוב.
סיגל יעקובי: לכן ברגע שנפתור את שרש הבעיה ונייצר תהליך עבודה שהוא יותר מהיר אז נחסל את הפיגורים וזה יפתור את הבעיות שנובעות בעיקר מאותה סיבה עיקרית.
סיגל יעקובי: נשמעו פה סיבות שונות לעיכוב.
סיגל יעקובי: אני מניחה שבכל אחת מהן יש שמץ של אמת אבל אני לא חושבת שאנחנו בשלב הזה יודעים לשים את האצבע על המקום המדויק שבגללו זה נוצר, למעט העובדה שבאמת היה שינוי פרסונאלי במזכירות הרשם לענייני ירושה.
סיגל יעקובי: מנהלת המזכירות -שהיא דומיננטית אם לא אחרונת העובדות שם, יצאה לחופשת לידה ממושכת והמענה שניתן במקומה כנראה לא היה שווה ערך לעבודה שלה.
סיגל יעקובי: זה שיש עומס, יש עומס אבל עומס מוטל בעיקר על הרשם עצמו משום שהוא רשם יחיד במחוז תל אביב.
סיגל יעקובי: מבחינת מזכירות הרשם, העומס –לפחות ביחס בין מספר בקשות למספר עובדים, הוא לא הגבוה ביותר.
אורי מקלב: מה החלק של רמי בתפקיד הרשם?
סיגל יעקובי: מנהל המערך.
אורי מקלב: מי זה שבודק כל פניה?
רמי בוכשטב: פניות הציבור שמגיעות בדוא"ל, בפקסים ובקשות דחופות לזרז - את כל אלה לקחתי על עצמי, גם במענה ואני יכול - - -
אורי מקלב: האם יש רשם לכל מחוז?
אורי מקלב: כשאת אמרת שיש עובדים מול תיקים, האם אין רשמים?
אורי מקלב: הבעיה שאנחנו כבר מזהים היא דבר מובנה.
אורי מקלב: יש מישהו שצריך לטפל ב- 1,200 בקשות לצווים במשך שנה כמו בנצרת - - -
סיגל יעקובי: חיפה ונצרת זה אותו רשם.
אורי מקלב: אז בבאר שבע יש אחת - - -
אברהם מיכאלי: באר שבע היא איזור ענק.
אברהם מיכאלי: גם מאשדוד פונים לבאר שבע.
אברהם מיכאלי: כל האיזור הזה, מתל אביב והחוצה, באשר שבע זה כמויות גדולות מאד.
אורי מקלב: בשנת 2007 1,800, ב 2008 – 2,200, בשנת 2010 2,600.
אורי מקלב: אז בכל אופן, שם יש רשם אחד ומול תל אביב שיש בה בשנת 2009 היו 13,000 פניות.
אברהם מיכאלי: בואו נדבר באופן מעשי.
אברהם מיכאלי: הרשם, אין לו בעיה, כשהתיק מגיע אליו נשאר רק ענין טכני למעט המקרים שבהם שומעים ראיות ואז מעבירים את זה לבית משפט לענייני משפחה.
סיגל יעקובי: הבעיה היא בשלבים המוקדמים.
אברהם מיכאלי: לכן כל הבעיה היא בשלבים, מן ההגשה במזכירות ועד ההגעה לרשם.
אברהם מיכאלי: לרשם אין מה לעשות בתיק.
סיגל יעקובי: מבקשת להוסיף שברגע שנפתור את הבעיה הזו אני מניחה שרובן המכריע של הבעיות שעלו פה יפתרו.
סיגל יעקובי: אין לנו גם עיכובים - - -
שלומית אבינח: איך אתם פותרים את הבעיה?
שלומית אבינח: האם תפסיקו את הבקשות?
שלומית אבינח: הרי רמי ממוקד זמנית.
סיגל יעקובי: הוא בא ממוקד זמנית אבל ממוקד זמנית לשתי מטרות: האחת, לפתור את השריפה המיידית בשירות לציבור, את הבעיה המיידית שזיהינו שם ובאנו לתת לה את המענה אבל השניה היא גם לייעל וגם לבחון את התהליכים ואני יכולה להגיד שרמי עובד מיום 14 ביולי וכבר הכנסנו מספר שינויים בשיטות העבודה למשל, היום, כשחסר משהו בתיק, אנחנו כבר לא מחכים עד לפתיחת התיק כדי לתת החלטת מחיקה ולשלוח את החומר לפונה אלא במקרים בהם ניתן לרפא את הפגם הטכני אנחנו פונים לאנשים ומאפשרים להם להשלים מיידית ומדובר במאות תיקים שבמחצית השנה האחרונה עברו את התהליך הקודם שהם נמחקו ונשלחו חזרה.
סיגל יעקובי: השינוי הזה כבכר ישפיע משמעותית על הפעילות.
סיגל יעקובי: מבחינת הנגישות ותשלום האגרות, וחבר הכנסת התייחס לבנק הדואר שנמצא שם, היום יש אפשרות לשלם באמצעות האינטרנט שזה יעיל ונוח מאד.
סיגל יעקובי: לא לכולם יש גישה כזו אבל למי שיש זה מקצר תהליכים.
סיגל יעקובי: השבוע נכניס בעזרת השם עמדת תשלום במזכירות הרשם שתאפשר גם לאנשים שרוצים לשלם פיזית עם כרטיס אשראי יוכלו לעשות את זה במקום.
אברהם מיכאלי: התשלום הוא רק באמצעות כרטיס אשראי, נכון
סיגל יעקובי: כן.
אברהם מיכאלי: זו בעיה כי יש הרבה מאד אזרחים שאין להם כרטיס אשראי.
אברהם מיכאלי: פעם היו בולי הכנסה אבל ביטלו אותם.
אברהם מיכאלי: לאזרח אין אפשרות לשלם במזומן.
רמי בוכשטב: אנחנו כן מקבלים בולי הכנסה.
רמי בוכשטב: אמנם אגרה של מאות שקלים לא תשולם באמצעות בולי הכנסה אבל אגרה של שקלים בודדים כדי לקבל 'העתק צו' תתקבל במזכירות גם באמצעות בולי הכנסה.
רמי בוכשטב: אנחנו לא מנועים מלקבל.
רמי בוכשטב: עמדת התשלום תאפשר למי שחסרה בתיק שלו אגרה לשלם באמצעות כרטיס אשראי.
אברהם מיכאלי: אבל יש כאלה שאין להם ישראכרט.
אברהם מיכאלי: זו בעיה גם בטאבו.
רמי בוכשטב: אז ישלמו בבנק הדואר.
אורי מקלב: שישלחו לו את הטופס כדי שלא יבוא פעמיים.
אורי מקלב: אדם מגיע מרחוק והוא לא יספיק לעמוד בתור בדואר וגם אצלכם.
אורי מקלב: אם הוא מבקש, האם יש אפשרות לקבל את שובר התשלום ולשלם במקום אחר, וכך לבוא עם אגרה משולמת?
סיגל יעקובי: יתרה מכך, ושוב, אני מפנה שוב לאתר האינטרנט למרות שאני יודעת שלא כל האוכלוסיה נגישה אליו אבל גם אם האוכלוסיה היא יותר מבוגרת ופחות נגישה הרי שהילדים שלהם הם כן בעלי נגישות.
סיגל יעקובי: בדרך כלל הנגישות קיימת.
סיגל יעקובי: מפורט גם מספר בבנק הדואר שאפשר לשלם באמצעותו ללא שובר.
סיגל יעקובי: המספר מופיע באתר.
אורי מקלב: לגבי הגדלת מספר העובדים.
אורי מקלב: אנחנו מזהים רצון אבל השאלה היא אם יש חיילים?
סיגל יעקובי: נכון להיום כח האדם הוא ארעי, סטודנטים ונציגים שזו דרך העסקה של האפוטרופוס הכללי.
סיגל יעקובי: מבחינת עובדים בתקן אני חסידה גדולה, לפני שאני פונה לבקש תוספת כח אדם, קודם כל לבדוק -אחרי ששיפרנו את התהליכים אצלנו, לראות עד כמה תוספת כזו נחוצה ובאיזה מקומות כלומר, שלב הבדיקה שאנחנו עושים היום הוא הכרחי לפני השלב הבא של פניה לתיגבור כח האדם אם יסתבר שאכן יש צורך.
אורי מקלב: לגבי ירושלים, האם תרצי לומר משהו?
סיגל יעקובי: לגבי ירושלים לא ידעתי שיש בעיה.
סיגל יעקובי: לא קיבלנו פניות כאלו.
אורי מקלב: אפשר לזמן ישיבה עם מנכ"ל האוצר ועם מי שבאמת מאשר תקנים.
אורי מקלב: אם יהיה ויכוח על תקנים נוכל עוד תקנים להוסיף אבל הדיון הוא עם האוצר.
אברהם מיכאלי: כן אבל ועד העובדים שם, במשרד המשפטים שיש להם בעיות קשות עם רשמי ירושות מכל הארץ, בזמנו בדקתי את זה אתם.
אברהם מיכאלי: שיש מחסור ולכן הם עושים את השביתה הטורקית הזו.
אברהם מיכאלי: לא נותנים לנו תקן?
אברהם מיכאלי: אין בעיה, נעכב לכם תיקים, נעבוד לפי הספר.
רמי בוכשטב: להוסיף מספר דברים.
רמי בוכשטב: גם אני מגיע מן השטח.
רמי בוכשטב: יש לי נסיון רב בתור מי שמגיש את הבקשות ומי שמטפל בהן.
רמי בוכשטב: עורך הדין סופר ציין שבעבר היו תקופות יותר חמורות מן המצב היום, תקופות בהן בקשות חיכו להקלדה יותר חודשים והיו תקופות יותר רגועות.
רמי בוכשטב: התקופות היותר רגועות הן המצב שאליו משרד המשפטים שואף ואני יכול לומר פה שברמה של מספר שבועות מהיום -ואנחנו כבר קלטנו וקולטים שיזהה קודם כל את הבעיות בקליטת הבקשות והן יופיעו במערכת, ואז אנשים ידעו היכן נמצא התיק.
רמי בוכשטב: הפער בהקלדות שעומד היום על חודשיים יצומצם בתוך מספר שבועות וגם פרק הזמן - - -
אורי מקלב: לכמה זמן אתה רוצה להגיע?
אורי מקלב: מה היעד שלך?
סיגל יעקובי: פער בין קבלה להקלדה – לשיטתנו לא אמור לעלות על שבוע.
סיגל יעקובי: כלומר, היעד הוא לצמצם את הפער למספר ימים.
רמי בוכשטב: זה היעד.
רמי בוכשטב: ואם יהיה אפילו חודש, חודש מבחינתי זה יהיה הרבה.
אברהם מיכאלי: אתה בא לייעל את המערכת, בוא נסתכל רגע בנוהלים הקיימים, מה ניתן לשנות בנהלים ואז יהיה לך גיבוי גם ממשרד המשפטים, שלא יגידו לך שאתה עושה אילתור במקום אלא נשנה גם מלמעלה ואולי נעשה אצלכם משהו יחודי בתל אביב.
רמי בוכשטב: לא עושים אילתורים כי המטרה לעשות דברים מובנים שיוכלו להמשיך.
אברהם מיכאלי: ההנחיות לפיהן גם הציבור בחוץ ידע איך אתם עובדים.
רמי בוכשטב: לא כל דבר חייב להיות בתקנות, יש דברים שדי להם בנוהלים כמו למשל, הזכיר דוד ספר את - - -
אברהם מיכאלי: חשוב שהם ידעו מזה ושהציבור ידע מזה, שיש היום מהפיכה אצלכם.
רמי בוכשטב: הזכיר נציג לשכת עורכי הדין שפעם חיכו להקלדת התיק ורק אז החזירו אותו לפונה.
רמי בוכשטב: כבר עכשיו הנוהל –ובשביל זה לא צריך תיקון של התקנות, הנוהל הוא שמה שניתן לרפא מרפאים על ידי פניה טלפונית לפונה ורק מה שלא ניתן כי לא חתמו, למשל, על הבקשה, דברים שלא ניתן לתקן אצלנו בלשכה באמצעות הגעה למקום, זה מוחזר כבר בשלב הבדיקה.
רמי בוכשטב: היום נבדקות בקשות חודש אחרי הגעתן.
רמי בוכשטב: קודם נאמר ש"עד ההקלדה לא עושים כלום" וזה כבר בהחלט לא כך וגם פרק הזמן הזה יצומצם ולכן, בקשות שצריך להחזיר יוחזרו בתוך מספר ימים.
שלומית אבינח: כמה זמן לוקח מהיום שהבקשה מגיעה פיזית עד שהוא מקבל צו ירושה, כל התהליך ומה היעד שלכם?
אורי מקלב: אחרי שהתיק מקבל מספר, כמה זמן עובר?
רמי בוכשטב: ההקלדה של התיק אחרי בדיקתו או החזרתו אם לא ניתן לקבל אותו.
אורי מקלב: מן ההקלדה, כמה זמן יקח?
אורי מקלב: כאן אי אפשר לקבוע ימים כי זה משתנה.
אורי מקלב: עד ההקלדה היעד הוא שבוע.
אורי מקלב: יש שתי אינדיקציות, האחת עד שמקבל התיק מספר והשניה, מאז שהוקלד עד שמופק צו ירושה.
אורי מקלב: מה היעד כאן?
אורי מקלב: האם הממוצע הקיים מוצא חן בעיניכם?
סיגל יעקובי: ודאי שלא.
סיגל יעקובי: קודם כל הוא גבוה בהרבה מממוצעים קודמים שהיו לנו.
סיגל יעקובי: ברור שהמציאות יכולה להיות הרבה יותר טובה.
סיגל יעקובי: יש לקחת בחשבון שני מועדים שקבועים בחוק והם ארבעה עשר יום שניתנים לפרסום כדי לתת הזדמנות לציבור להגיש התנגדויות וארבעים וחמישה ימים שניתנים לבא כח היועץ המשפטי לממשלה כדי להגיב על הבקשה, להודיע על התערבות או על אי התערבות או על התערבות.
סיגל יעקובי: זה הרבה יותר קצר.
אורי מקלב: כשיש, האם הוא אומר את זה?
סיגל יעקובי: כן ואנחנו מגיבים.
הרצל יחזקאל: אני רוצה לחזק את הטענה שנשמעה כאן.
הרצל יחזקאל: אנחנו מרגישים שרשם הירושות מסרבל את העבודה, ראו, אצלנו, מאז אוקטובר 2010 יש מימשק ממוחשב מול רשם הירושות ומזכירים שלנו מעבירים את התיקים און ליין, כל לילה בעשר בלילה הם מקבלים את העדכונים און ליין, גם אם יש תיקון בתיק הם מקבלים את זה מיידית.
הרצל יחזקאל: אבל מה, ברשם הירושות מבקשים -בנוסף לכך, גם להעביר את התיק פיזית זאת אומרת - - -
סיגל יעקובי: יש פה עירוב.
סיגל יעקובי: זה בא כח היועץ המשפטי לממשלה.
הרצל יחזקאל: ואז אנחנו מבקשים שוב לעשות את כל התהליך מחדש על ידי העברת התיק הפיזי ולמעשה יש כאן את העיכוב שאנחנו רוצים להתגבר עליו.
הרצל יחזקאל: היו"ר אורי מקלב: בא כח היועץ המשפטי צריך לעבור על התיק כדי לחתום עליו.
הרצל יחזקאל: האם נכון?
סיגל יעקובי: בחודשים האחרונים נכנס מימשק עבודה עם בתי הדין הרבניים שמעביר מידע; גם את נתוני התיק וגם מסמכים סרוקים.
סיגל יעקובי: והגיעה אלי לאחרונה טענה שבנוסף מבקשים אצלנו במחוזות לקבל גם את המסמך הפיזי שעל פני הדברים -הטענה הזו נמצאת בבירור, אבל על פני הדברים נראה שיש פה מהלך כפול ומיותר.
סיגל יעקובי: אני מכירה את הטענה הזו והיא נבדקת בימים אלה.
הרצל יחזקאל: זה מאריך את הטיפול בחודשים.
אורי מקלב: באופן מעשי אנחנו רוצים -מזמן ההקלדה עד ההפקה, במידה שאין עיכובים של הפונה,
אברהם מיכאלי: רק לפני שאני עוזב, אעיר ברשות יושב הראש, הנושא אכן חשוב.
אברהם מיכאלי: אפשר לעשות דיון מעקב ואנחנו מוכנים להתפנות ולבקר בשטח כדי לחוש.
אורי מקלב: המלצה של חבר הכנסת מיכאלי לבקר בשטח במחוז תל אביב כדי לעמוד על הדברים.
סיגל יעקובי: יעד זמן טיפול זה יעד שלא דיברנו עליו קודם -אבל אנחנו יכולים להציג אותו הוא קודם כל יעד של 45 ימים, כממוצע כמובן, יעד שצמצם את פרק הזמן הממוצע במחצית, מ-90 ל-45 יום.
שלומית אבינח: מהתחלה עד שיש צו ירושה?
רמי בוכשטב: כמו שציינו, יש חודש לבא כח היועץ אבל הוא בדרך כלל משיב לפני כן.
רמי בוכשטב: אם התשובה היא שהוא לא מתערב אז אין בעיה.
רמי בוכשטב: רק כדי להמחיש, בשלושת הימים האחרונים ניתנו מעל שלש מאות צווי ירושה או צווי קיום צוואה.
אורי מקלב: קודם כל אנחנו מברכים.
שלומית אבינח: כמה בהמתנה?
רמי בוכשטב: אם אנחנו מסתכלים על מספק התיקים שנפתחו ב 2011 ושעדיין לא ניתנו בהם צווים, אז יש בערך 1,700 תיקים.
רמי בוכשטב: המספר לא מדויק.
רמי בוכשטב: בחלקם טרם ניתנה תגובה של בא כח היועץ.
רמי בוכשטב: כמות התיקים הנפתחים הולכת וגדלה כי ההקלדה מתבצעת טוב יותר.
אורי מקלב: כמה זה צמצם את פרק הזמן?
רמי בוכשטב: אנחנו מצמצמים בצורה דרסטית גם את פרק הזמן שבו ניתן לתת צו עד הרגע שהצו נחתם בפועל על ידי הרשם.
אורי מקלב: לגבי היעד, 45 יום הוא הממוצע.
אורי מקלב: בשנים קודמות הממוצע היה כ-60 יום.
אורי מקלב: איך תאמרי שחצי הוא 45?
סיגל יעקובי: חצי מן הממוצע של 2011.
סיגל יעקובי: הבעיה היא בעיקר בתל אביב.
אורי מקלב: הממוצע של תל אביב ב 2008 וב 2009 היה 53 ימים ו 48 ימים.
סיגל יעקובי: 48 הוא פרק זמן סביר והגיוני.
סיגל יעקובי: צריך להבין שהתהליכים לוקחים זמן.
סיגל יעקובי: אני לא רוצה להיות יומרנית.
דוד סופר: אני שמח שרמי נכנס עכשיו והפך רצוי למצוי והייתי רוצה לתת לו את כל הנסיון שלנו אבל רק דבר אחד אומר, קח דוגמה ממס שבח מקרקעין, טיפלנו גם בזה, צריך למיין בקשות, אתה מקבל הפקדות, תמיד תמיין, יש מסלול ירוק לרוב הבקשות -שהן כאלו שאין איתן שום בעיה, לבין בקשות שצריכות משהו נוסף והמיון הזה חשוב, זה מה שעושה טאבו תל אביב.
אורי מקלב: זאת אומרת, בשלב הקבלה כבר לבדוק.
דוד סופר: תמיין.
דוד סופר: הפקידים שמקבלים את זה הם יכולים לבדוק ולראות.
דוד סופר: יש בקשות שהן מאד פשוטות, מס שבח מקרקעין או דירות פטורות, יש שם טופס ורוד כזה ששם זה הולך לתוך - - -
אורי מקלב: מציע שתקבעו פגישה.
רמי בוכשטב: אני אשמח לשמוע את העצות, אנחנו פתוחים לשמוע.
אורי מקלב: מציעים שתהיה פגישה.
אורי מקלב: אתם מודעים לעובדות ונכונים לשמוע ולשנות.
אורי מקלב: גם על כך אנחנו מברכים אתכם.
אורי מקלב: קיבלנו את ההודעה לפיה נוצרה בעיה "זמנית מתמשכת" בנושא לאור נסיבות שנוצרו.
אורי מקלב: רשם הירושות רואה חובה לעצמו לזרז את כל התהליך ויטפל בכל הנושא המינהלי עם הדבקת הפער עם שיפור והתייעלות בעתיד.
אורי מקלב: לגבי הטופס, שיהיה כמה שיותר מופשט, קריא ויותר מובן, שלא תחשבו שה"מובן" או "לא מובן" הוא רק לאנשים שלא מבינים כי גם אנשים כמונו מתקשים למלא טפסים.
אורי מקלב: מילוי טפסים הוא דבר קשה.
אורי מקלב: רעייתי מורה להבנת הנקרא משך שנים רבות והיא מראה לי בטפסים מקומות רבים שאין בהם בהירות.
אורי מקלב: עורכי דין - יש להם נסיון עם זה אבל הנה, גם הם שוגים במילוי הטופס בגלל אותה אי בהירות.
אורי מקלב: מודים לכולכם על ההגעה ומברכים על השיפורים.
סיגל יעקובי: נעביר לוועדה עדכון לגבי שיפור ותוצאות בעוד תקופה.
אורי מקלב: הועדה תבדוק אפשרות של סיור אבל נבדוק את זה אתכם.
אורי מקלב: נעשה את זה במועד מאוחר יותר ולא עכשיו כשאתם עוד בהתחלה.
אורי מקלב: מתנצל על האיחור הקל.
אורי מקלב: לפני שנתחיל בדברים נערוך סבב היכרות.
אורי מקלב: סבב היכרות ביקשנו את הישיבה הזו לפני מספר שבועות.
אורי מקלב: מה ששיקף והציף את הנושא היה נושא ההסעות אל קייטנות או אל המשך לימודים אחר בבתי הספר גם אחרי אמצע אוגוסט ויצא, בלשון סגי נהור, שחיפשנו אתונות ומצאנו מלוכה.
אורי מקלב: התחלנו לדבר רק על תקופת הקיץ והתברר שכל נושא ההסעות בחינוך המיוחד הוא מורכב ובעייתי.
אורי מקלב: כשאנחנו מדברים על חינוך מיוחד אנחנו מדברים על כל בעלי הליקויים, גם על הקשים, גם על אלה שבכיתות משלבות וכמובן על אלה שכיתות החינוך המיוחד בתוך בתי ספר רגילים.
אורי מקלב: הענין מורכב כפי שמופיע בשני המסמכים שהעברנו כאן, מסמכים ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
אורי מקלב: מיד נגיע גם להגדרות של החינוך המיוחד.
אורי מקלב: אי אפשר להתעלם מהמקרה המזוויע והקשה שנמצא כרגע ברקע, שקרה בניו יורק לפני מספר ימים וחובה על כולם לדעת עליו, בפרט מי שעוסק בחינוך.
אורי מקלב: אמריקה עמדה כמעט מלכת, כל רשתות הטלויזיה, כל המדיות, בכל העיתונאים ראו בעמוד הראשון תמונה של ילד בן תשע שנרצח בצורה קשה והיה גם בן יחיד מתוך מספר בנות להוריו.
אורי מקלב: ילד בחינוך הרגיל.
אורי מקלב: זה קרה לא רחוק מבית הספר ולא רחוק ממקום המפגש, רק מספר מאות מטרים ממקום המפגש שקבע עם אמו.
אורי מקלב: זה לא קרה בכפר ולא במקום מבודד אלא בתוך ישוב.
אורי מקלב: ושוב, דובר בילד רגיל, אולי לא ילד הכי עצמאי אבל ילד בגיל תשע, גילו מקביל לגיל של כיתה ד', יכול להיות שהחל את הפגרה, היתה זו הפעם הראשונה שלא נסע בהסעה אלא הלך ברגל אל מקום המפגש כיוון שהיה צריך לגשת לרופא שיניים וההסעה לא הגיעה לשם.
אורי מקלב: מדובר במרחק לא גדול, רק מספר רחובות וכמעט באותו הרחוב הוא כנראה התבלבל בדרך וההמשך מצער מאד וכואב מאד.
אורי מקלב: הדבר נתן רקע, שלא מרצוננו, לישיבה הזו, הגם שהיה נכון לכנס אותה בלי קשר לכך.
אורי מקלב: הענין קשור אלינו גם בגלל ההסעות והליווי וכל הקשור בכך.
אורי מקלב: אנחנו עדים לכך שמשרד החינוך "בגדול" מממן הסעות לילדים שלא סובלים מליקויים קשים אלא קלים ונמצאים בכיתות מתקדמות או ב'שילוב' וזאת בשני תנאים:
אורי מקלב: אם זו קבוצה שהיא עד כיתה ה' והמרחק לביתה גדול יותר משני קילומטר ולילדים היותר גדולים, ככל שהמרחק הוא יותר גדול משלושה קילומטר.
אורי מקלב: אנחנו עדים לכך שאם אחד גר במרחק של מבית הספר, והוא ילד בכיתה ה', למשל, הוא לא זכאי להסעה.
אורי מקלב: רק כדי להבין פרופורציות, ביררתי מהו "מרחק של עד שלושה קילומטר" וביקשתי הקבלה למקומות מרכזיים בירושלים.
אורי מקלב: מסתבר שמרחק כזה דומה למרחק שבין המשביר המרכזי ברחוב המלך ג'ורג' לבין בית הספר "בית הכרם".
אורי מקלב: למרות זאת, הילד, שאמור ללכת מן המשביר עד בית הכרם, לא זכאי להסעה.
אורי מקלב: אני רק מדמיין לעצמי מה הילד הזה צריך לעבור כדי להגיע לבית ספר.
אורי מקלב: כבישים סואנים ביותר מצד אחד -כי הרוב כבישים סואנים, כבישים מבודדים בחלק השני של הדרך, אין גם קו תחבורה ציבורית מסודר על הציר הזה ואת כל זה אנחנו דורשים מילד שהוא לא ילד רגיל אלא בעל מגבלה, וגם אם הלקות היא קלה בהגדרה המקצועית שלה, הוא עדיין ילד עם לקות.
אורי מקלב: חלק מן הלקות יכול להיות שיקול הדעת שלו, העצמאות שלו או האחריות שהוא נושא על עצמו.
אורי מקלב: בנוסף, גם אלה שאין להם לקות, הם עדיין ילדים, ילד בגיל עשר, אחת עשרה, הוא עדיין ילד אבל הוא לא זכאי להסעה.
אורי מקלב: שלא לדבר על כך שבגיל הקטן שני קילומטר הם הרבה מדי.
אורי מקלב: דוגמה נוספת למרחק היתה מן המשביר המרכזי עד בית הספר "יהודה הלוי" במושבה הגרמנית.
אורי מקלב: מי שמכיר את המרחק יודע במה מדובר, ואני לא מכיר אדם מבוגר שהולך את זה ברגל אלא אם הוא מחליט שהוא מבצע הליכה לשם הליכה.
אורי מקלב: מה גם שקילומטר בהליכה, לאדם שהולך מהר, ושגומע קילומטר בעשר דקות, הוא עושה את זה בהליכה יפה, טובה ונמרצת אבל עבור ילד מדובר בהליכה של כשלושים דקות או ארבעים דקות או חמישים דקות ואת זה אנחנו דורשים מילדים.
ישראל תיק: המועצה לא אישרה הסעה לילדים מאבו גוש ומעין חמד שהיו צריכים לחצות את כביש ירושלים-תל אביב בטענה שזה פחות משני קילומטר.
אורי מקלב: זה באמת תמוה.