GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי חוטובלי: ולמה, תהליך הרשמה, שאמור להיות תהליך של טופס, הופך לחוברת?
אנסטסיה מיכאלי: דרך אגב, כמה לכם ספר לימוד כזה?
אנסטסיה מיכאלי: זה עלות.
תמר אלמוג: סליחה גברתי, זו לא חוברת רישום.
תמר אלמוג: יש ערכת רישום.
ציפי חוטובלי: אני מכבדת את המנכ"ל.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר לכם דבר כזה, אנחנו ניפגש בתחילת ספטמבר, כפי שהבטחת.
ציפי חוטובלי: אנחנו ניפגש איתך, ואנחנו ננסה לראות איפה הדברים עומדים באופן מעשי.
ציפי חוטובלי: אני רק אומרת לך, הנושא הזה של הצהרונים, הכסף הזה שלא מוצה, תרשום את זה לבדיקתך.
ציפי חוטובלי: הנושא של מבחני התמיכה.
ציפי חוטובלי: העובדה, שלא נבנה, ולו מעון יום אחד מא,ז שהאוצר הקצה שישים מליון שקלים.
ציפי חוטובלי: ואף אחד גם לא מתחיל תהליך של בינוי, זה דורש בדיקה.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת לבדוק את הנושא הזה.
אנסטסיה מיכאלי: שלוש מאות עשרים.
אורית זוארץ: והצהרונים אפשר לעשות דרך העיריות.
ציפי חוטובלי: ואני רוצה לסכם איתך, שאנחנו נוכל להיפגש כאן בספטמבר, ולראות איפה הדברים עומדים.
ירון מלך: ספטמבר רק זה מאוחר מדי.
ירון מלך: כי בשלושים ואחד באוגוסט או ראשון בספטמבר, אם רק יוחלט על מתן דרגות זמניות, כי המוקד לא הספיק לקלוט את כל הילדים.
אורית זוארץ: במקום שאת הרישום לצהרונים יעשו דרך העיריות, כמו שעושים היום במשרד החינוך.
אורית זוארץ: כל הרישום נעשה דרך העיריות, ואז אין לנו שום בעיה.
ציפי חוטובלי: נקבע ישיבת המשך.
ירון מלך: כן, רק אני כבר מתריע, שבתחילת ספטמבר יקרו שני מצבים: או, שההורים לא יוכלו לשלם, ואז הארגונים וכל מי שמפעיל את המעונות יספגו את כל העלויות.
ירון מלך: כי הורה יחויב בדרגה מעל.
ירון מלך: יכול להיות, שהוא זכאי לדרגה נמוכה, והוא ישלם את חודש ספטמבר בדרגה מלאה.
ירון מלך: ואז הוא לא יוכל לשלם.
ירון מלך: או, שהוא לא יפקיד את הצ'ק, או שהוראת הקבע שלו תחזור.
ירון מלך: ואז, הארגון יישא את זה.
ירון מלך: או, שאם ההורה ישלם, אז הוא יצטרך לממן את זה, אז עוד פעם אנחנו במצב, שמישהו ממן את המדינה.
ירון מלך: דרך אגב, העובדה ששכר הלימוד יעלה בתחילת השנה, זה ברור כבר היום.
ירון מלך: שכר הלימוד יעלה.
ציפי חוטובלי: בכמה?
ירון מלך: עוד מתווכחים בין חמישה לשבעה אחוז סדר גודל.
ירון מלך: יש מנגנון, שמחשב את שכר הלימוד.
ירון מלך: השלושה ירדו, אבל יבואו דברים אחרים במקומם.
ירון מלך: למשל את התוספת של שניים וחצי אחוז, שעובדי המגזר הציבורי מקבלים.
ירון מלך: הארגונים מחודש פברואר מממנים אותם.
אורית זוארץ: והמדינה מעלה את פוקוס עליהם בסכום הזה.
ירון מלך: בספטמבר המדינה תשפר את הארגונים.
ירון מלך: תתחיל לשפר את הדרגות.
ירון מלך: עכשיו, הדרישה צריכה להיות להעמקת הסבסוד ואז, לשמור את החלק של ההורים, ששילמו עד עכשיו אותו דבר.
ירון מלך: אבל שכר הלימוד יעלה.
ציפי חוטובלי: אוקי, יש כאן הרבה מאוד אנשים, שנרשמו.
ציפי חוטובלי: אני אאפשר לכולם בקצרה.
ציפי חוטובלי: רחל עזריה, בבקשה.
רחל עזריה: אני מגיעה מהמחאה בחוץ, של העגלות.
רחל עזריה: אתמול צעדנו אלפי אנשים בבירת ירושלים, וביום חמישי צעדו עשרות אלפי אנשים.
רחל עזריה: וההרגשה היא, שהשיח פה, הוא כאילו מנותק לחלוטין ממה שקורה בשטח.
רחל עזריה: להתחיל לדבר על העלאת מחירים בתחילת השנה?
רחל עזריה: אתם פשוט לא מבינים.
רחל עזריה: אתם מבינים?
רחל עזריה: זה איזה ניתוק טוטאלי של מה שקורה.
רחל עזריה: זה לא יכול לעבור, זה לא יכול לקרות.
רחל עזריה: מה שצריך היה לקרות זה, שמנכ"ל משרד התמ"ת היה צריך לומר, שהוא יוודא, שכל התקציב של הצהרונים יצא.
רחל עזריה: ולא לצאת, לפני שאנחנו מדברם על תקציב הצהרונים.
רחל עזריה: שהוא יודא שמעונות יום ייבנו.
רחל עזריה: כאילו הכול זה מין סבבה.
רחל עזריה: עכשיו, זה לא סבבה, כי אנחנו יוצאים, והכול יהיה בתקשורת, ואנחנו נצא החוצה לציבור, והציבור ידע, שזה מה שקורה.
רחל עזריה: ואני לא מבינה איך משרד התמ"ת יכול להתקיים כאילו עסקים כרגיל, כי עסקים לא כרגיל.
רחל עזריה: המדינה בוערת.
רחל עזריה: כאילו אין דרך אחרת לומר את זה.
רחל עזריה: והדבר השני, שאני רוצה לומר, זה לגבי הצהרונים.
רחל עזריה: לא יכול להיות, שמשרד החינוך יכול לסמוך על העיריות, שכל הרישום ייעשה בעיריות, וכל הדרגות שכר ייעשו בעיריות, ומשרד התמ"ת לא סומך על העיריות, ומשרד התמ"ת בונה לעצמה רובוט, כמו שהסבירו לנו בפגישה צוינת שנערכה.
רחל עזריה: יש רובוט מיוחד, למה?
רחל עזריה: כי כל המידע של משרד התמ"ת הוא סוד סודי מוחלט בהחלט.
רחל עזריה: לעומת זאת, המידע של משרד החינוך, של משרד המשפטים, כל המידע הזה, יכול להיות בשיתוף פעולה בין משרדים.
רחל עזריה: המידע של התמ"ת, שאני לא יודעת מה המידע?
רחל עזריה: על הדרגות שכר שלנו?
רחל עזריה: על ההכנסות שלנו?
רחל עזריה: אנחנו הרי מכריזים על זה בכל מקום, בלית ברירה, במשרד החינוך, במערכת הרפואה, בכל מקום.
רחל עזריה: לא יכול להיות, שפתאום, פה זה סוד.
רחל עזריה: תנו לעיריות לנהל את זה.
רחל עזריה: אנחנו מבטיחים לנהל את זה בצורה הרבה יותר טובה.
רחל עזריה: אנחנו מוכנים, אני חברת מועצה בעיריית ירושלים, מחזיקה תיק הגיל הרך, אנחנו מוכנים לעשות את הפיילוט, שהרישום יהיה אצלנו, דרך העיריות.
רחל עזריה: ואני בטוחה, שכל הבעיות של הצהרונים, אני מבטיחה, שנוציא מאה אחוז מהתקציב, שיינתן לנו.
יעל שמרגד: אני בטוחה, שלרשויות המקומיות יהיו בעיות.
יעל שמרגד: משום, שיש להם הרבה יותר ילדים ממקומות להכניס אותם.
רחל עזריה: לא, אני מדברת על הצהרונים.
ציפי חוטובלי: רחל, תודה רבה על הדברים החשובים שלך.
ציפי חוטובלי: אנחנו נהיה בקשר כדי לראות באמת איפה אנחנו---
אנסטסיה מיכאלי: רק דרך אגב, לגבי שיתוף פעולה עם משרד החינוך.
אנסטסיה מיכאלי: זה לא נכון.
אנסטסיה מיכאלי: אין שם שיתוף פעולה במידה של משרד החינוך.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת מרינה סולודקין בקשה.
מרינה סולודקין: אני גם רציתי לומר, ברחוב מרד.
מרינה סולודקין: יש מחאה.
מרינה סולודקין: חלק מאוד מאוד חשוב מהמחאה, זה מחאת ההורים.
מרינה סולודקין: ומה שקרה אתמול וכל השבוע, זה כאילו, שמעתי את המנכ"ל של המשרד, ואני חושבת, שכמו המנכ"ל של משרד האוצהר הוא גם צריך להתפטר.
מרינה סולודקין: בגלל הנושא הזה.
מרינה סולודקין: דבר שני, אנחנו רואים פה רפורמה מכוערת, כמו הרפורמה בתחבורה, שלא עובדת, ושרק פוגעת באנשים.
מרינה סולודקין: וגם התייקרות של גידול הילדים.
מרינה סולודקין: אני מאוד מופתעת, שממשלה שקוראת לעצמה לאומית, עושה דברים כאלה.
מרינה סולודקין: ודבר שני, יש לנו מבנה היסטורי למי שייכים, לאיזה משרד שייכים המעונות ואת זה אנחנו צריכים לשבור.
מרינה סולודקין: חבר'ה, זה קודם כל, רק משרד החינוך.
מרינה סולודקין: דבר שני, יש הרשמה ברשויות, ואולי אפשר גם בנושא הזה להגיע להרשמה ברשויות.
מרינה סולודקין: ודבר שני, שמעתי שיש אפליה של סטודנטיות.
מרינה סולודקין: חבר'ה, אנחנו לא ניתן לעבור על החוקים.
מרינה סולודקין: סטודנטית בהריון, זה כאילו עולם אחר.
מרינה סולודקין: וכאן, הנה שמענו, למה היא לומדת?
מרינה סולודקין: כדי לעבוד.
מרינה סולודקין: אז למה יש אפליה?
מרינה סולודקין: אז כאן, אני ואת, שעשינו גם חוג בנושא של הריון של סטודנטיות, עד כמה שאני זוכרת, חייבות לעשות גם חוג בנושא הזה.
מרינה סולודקין: אבל עכשיו, יש שקיפות ויש התגייסות.
מרינה סולודקין: ואין דבר כזה.
מרינה סולודקין: הממשלה תיפול אם תהיה התייקרות של צהרונים.
ציפי חוטובלי: נאפשר רק לשני דוברים.
ציפי חוטובלי: ד"ר קדמן, בבקשה.
יצחק קדמן: גברתי היו"ר, אני רוצה להציע לועדה הזאת, אולי במשותף עם ועדות אחרות של הכנסת.
יצחק קדמן: לקבל החלטה להקים ועדת חקירה פרלמנטארית לכל נושא הגיל הרך.
יצחק קדמן: אי אפשר לטפל כל פעם בבדל של בעיה במקום אחר.
יצחק קדמן: מה שעשיתם היום, הוא מאוד חשוב כדי למנוע צרות בשנת הלימודים הבאה.
יצחק קדמן: אבל, מתפרסת תמונה רחבה, שבה מתגלה, שלחברה הישראלית ולמוסדות שמונו על ידינו לכהן בממשלה ובכנסת, אין שום מדיניות מסודרת לגבי הגיל הרך.
יצחק קדמן: זה הגיל הכי חשוב.
יצחק קדמן: זה התשתית לכל הגילאים האחרים ולבגרות.
יצחק קדמן: ואנחנו כל הזמן עוסקים באלתורים מאלתורים שונים.
יצחק קדמן: לא מקצים קרקע לבניית מעונות.
יצחק קדמן: לא דואגים של מי זה הילד הרך הזה.
יצחק קדמן: האם זה בעיה פרטית של ארגוני נשים?
יצחק קדמן: -אני אף פעם לא הבנתי את הרעיון- האם זה בעיה פרטית של גננות ומטפלות?
יצחק קדמן: האם זה מצב נורמאלי, שלפתוח קיוסק צריך עשרה סוגים של רישיון, ולהחזיק ילדים במחסני ילדים כל אחד יכול?
יצחק קדמן: ואף אחד לא אכפת לו.
יצחק קדמן: המצב הזה לא יכול להימשך יותר.
יצחק קדמן: אין תכנון.
יצחק קדמן: לא לטווח הקצר ולא לטווח הארוך.
יצחק קדמן: למרות, שאנחנו יודעים היום כמה ילדים ייוולדו בשנה הבאה, ואנחנו יודעים היום, כמה ילדים יהיו בעוד עשור.
יצחק קדמן: אף אחד לא חושב קדימה מעבר לאף סנטימטר.
יצחק קדמן: והגיע הזמן, שסוף סוף תגובש מדיניות כוללת, שתצא מתוך הנחה, שזה הגיל הכי חשוב.
יצחק קדמן: וצריכה להיות מדיניות, מי מקים מעונות, על חשבון מי, איזו מערכת זו צריכה להיות, מי צריך להיות אחראי עליה, מי צריך לשלם, אם בכלל.
יצחק קדמן: אחרת, נמשיך לעסוק כל הזמן בזוטות, חשובות ככל שתהיינה, יותר זה לא יכול להימשך.
ציפי חוטובלי: ואני רוצה לומר לך, שאני בטוחה, שיו"ר ועדת הכספים יחד עם יו"ר ועדה לפניות הציבור יחד עם יו"ר ועדת לזכויות הילד כל הועדות, שעסקו בזה במהלך השנתיים האחרונות, יתנו יד למהלך הזה.
ציפי חוטובלי: ואנחנו נלך על המהלך הזה, להקים ועדת חקירה פרלמנטארית בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת, שזה מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: אני כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה, מזועזעת מהטיפול של מדינת ישראל בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת, שהמחאה הזאת היא מחאה אמיתית, במובן הזה, שהיא משקפת את העובדה, שמדינת ישראל לאורך שנים שמה את הנושא של הגיל הרך במקום הלא נכו.
ציפי חוטובלי: ן והשגיאה ההיסטורית הזאת חייבת להיות מתוקנת, ולקבל את חסות משרד החינוך.
ציפי חוטובלי: סליחה, עם כל הכבוד, אני אגיד דבר חריף, זה לא צריך להיות נתון לשיקול דעתו של שר החינוך.
ציפי חוטובלי: זה עניין ערכי.
ציפי חוטובלי: וכל שר חינוך צריך לקבל על עצמו את העניין הזה, שהחינוך לגיל הרך, הוא חינוך לכל דבר ועניין.
ציפי חוטובלי: ולכן, הוא צריך להיות תחת פיקוח של משרד החינוך.
ציפי חוטובלי: וגם, כמובן שתהיה השלכה תקציבית לעניין הזה.
אנסטסיה מיכאלי: כן, אבל הוא לא מסכים.
אנסטסיה מיכאלי: ואנחנו שמענו הכרזות שלו.
קריאה: למיטב ידיעתי הוא כן בעד.
קריאה: רק הוא דורש יותר תקציבים.
קריאה: בהחלט, לתקנים והכול.
רחל זילברמן: היום דיברנו עם מנהלת האגף ליחידות סגן משרדי, והיא אמרה שהוא מסכים בתנאי---
ציפי חוטובלי: שני הדוברים האחרונים, ואז נסכם.
מרק אזואלוס: אני מנכ"ל רשת "דובדבן".
מרק אזואלוס: גברתי היו"ר, אני רוצה דווקא לנגוע בנקודה, מה שגברתי העלתה, לגבי הנושא של הסבסוד הרטרואקטיבי.
מרק אזואלוס: זו בעיה חמורה מאוד.
מרק אזואלוס: אני מדבר מניסיון של עשרים ושניים שנה.
מרק אזואלוס: את זה אי אפשר.
מרק אזואלוס: זה לא חד ערכי או ארגוני.
מרק אזואלוס: כל הורה, יש לו את הסיפור שלו.
מרק אזואלוס: אחד, מבקשים ממנו אישור מעסיק, אחד המעסיק שלו אין לו בדיוק את האישור, כי הוא פתח עסק חדש רק בשנה האחרונה.
מרק אזואלוס: או דבר כזה, אמא נמצא ת בחופשת לידה, ולא מביאה את התלוש בזמן.
מרק אזואלוס: צריך לראות ברטרוספקטיבה, כשמוגשים הטפסים, האם היא היתה זכאית מספטמבר או לא, ולתת לה את הזכאות.
מרק אזואלוס: כי אם לא, אז בפועל, אני אומר, זה נופל רק על כתפי הארגונים והמנהלות.
מרק אזואלוס: כי המנהלות הן רחמניות.
מרק אזואלוס: הן רואות את האמא מול העיניים.
מרק אזואלוס: זו אמא מוכרת אצלה, כמה שנים באותו מעון, עם ילד הרביעי או החמישי, והיא יודעת, שהיא קיבלה דרגה שלוש ודרגה ארבע בשנה קודמת, ומה קרה השנה?
מרק אזואלוס: היא לא הספיקה.
מרק אזואלוס: היא בדיוק ילדה, ולא הביאה את המסמכים.
מרק אזואלוס: ובסופו של דבר, היא משלמת דרגה זמנית, ובסופו של דבר, הארגון מפסיד את ז.ה כי לאמא אין כסף לשלם.
קרן איוס: נעים מאוד.
קרן איוס: אנחנו אורחים פה בדיון, בפעם הראשונה.
קרן איוס: אני יו"ר איגוד הגנים הפרטיים.
קרן איוס: אני רוצה להגיד לכם, שבהמשך לועדה לזכויות הילד, שהיינו בבוקר, אנחנו יושבים פה בהלם, כי אנחנו אמורים להיכנס למערכת הזאת, והכאוס שמתנהל בה, עוד לפני שנכנסו אליה כחמש אלפים סדרות חדשות, הוא מעורר אימה ובעתה.
קרן איוס: ואין לי מושג, איך אני לוקחת את צבר הגננות, שאני אחראית עליהן, ומוכרת להן את עסקת החבילה הזאת.
קרן איוס: זה פשוט, סליחה, אני אומרת, זה עסקה עם השטן.
קרן איוס: כי לקחת המון גנים פרטיים שלנו יש נתונים של כחמש עשרה אלף מסגרות, להביא אותם למערכת כזאת, שהיא לא מאורגנת, והיא לא משתלטת על מעונות, שיש להן סמל מעון, ולהעביר אותם, מה שנקרא, את ארבעים שנות המדבר האלה, לשיחה כזאת, שהורה אחד לא מצליח לקבל תמונת מצב.
קרן איוס: מה אנחנו נעשה עם המאתיים חמישים אלף ילדים, שיש אצלנו.
קרן איוס: אתם ערוכים אלינו בכלל?
אנסטסיה מיכאלי: אני יכולה להגיד לך בודאות, שחמישה עשר חכי"ם של מפלגת ישראל ביתנו, יצביעו נגד החוק הזה.
יעל שמרגד: אני רק רוצה במשפט קצר להגן על כבודה של תמי אלמוג.
יעל שמרגד: אנחנו, בתקופת ניהולה את האגף, ראינו גם ימים טובים יותר.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר, שזה לא פרסונאלי.
יעל שמרגד: היות והיו דברים, שכנגד אני מרגישה צורך לתקן.
ציפי חוטובלי: זה כשל מערכתי.
ציפי חוטובלי: זה איך שהמערכת מטפלת בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: ואני חושבת, שיעידו על כך עשרות הדיונים, שהכנסת הזאת השקיעה בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: חברים, זה מחצית מסדר היום של הועדה.
ציפי חוטובלי: ואני רוצה לומר לכם, שהדבר הזה חייב להיפסק.
ציפי חוטובלי: אני אומרת לכם, אני הולכת לפנות היום לראש הממשלה.
ציפי חוטובלי: אני הולכת לומר לו, שהדרך לפיתרון, חייבת לעבור דרך מהפך של ממש, שידבר על חינוך חינם לגיל הרך, ולהתחיל לדבר על זה
אנסטסיה מיכאלי: מאפס עד שש, זו צריכה להיות רפורמה שלמה.
ציפי חוטובלי: הדבר הזה הוא לא סיסמה.
ציפי חוטובלי: הדבר הזה חייב להיות.
ציפי חוטובלי: אני אומרת לכם, כל חברות הכנסת, אנחנו נתגייס לעניין הזה.
ציפי חוטובלי: יהיה דיון המשך.
ציפי חוטובלי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון הזה, הישיבה נעולה
אורי מקלב: בוקר טוב, אנו מתכבדים לפתוח את הישיבה של הועדה לפניות הציבור שהתוכן והכותרת היא עיכוב נהגים במחסומים בכניסות משטחי יו"ש ובעיקר פניות שהגיעו אלינו.
אורי מקלב: מדברים על מחסום המנהרות ככה אנו קוראים לזה.
מנחם מושקוביץ: השם המקצועי שלו זה מחסום האבות.
אורי מקלב: זה השם המקצועי, מחסום האבות.
אורי מקלב: בעברית מחסום בחורים משאול המלך.
אורי מקלב: אתם פניתם על חיזמה ופנו חלק באמת על מחסום ביתר שזה מחסום המנהרות אנחנו כבר פעם ניהלנו כבר ישיבה על מחסום של מחנה עופר אבל זה ב"ה גם יש שם עבודות ואני חושב שב"ה -
צברי אהרון: וגם עטרות נפתרה הבעיה, הכול.
אורי מקלב: נדמה לך שנפתרה הבעיה אני מטפל בספיחים של הבעיה הזו ועכשיו מאז שהמחסום קודם כל בוטל גם סודר בה הצומת שבאה אחר כך שהיא 200 מטר, הייתה צומת שקשה לעבור בה ומכיוון שהיה מחסום גם לרכבים, עכשיו באים אלי אזרחים בסדר הכול טוב ויפה הצבא המשטרה אבל יש בעיה בצומת, יש תאונות דרכים בצומת.
אורי מקלב: הם צריכים, אתמול בלילה טלפן משהו ואמר הם גרים במודיעין והם באים לעבוד במרכזי החינוך ברמות היא יורדת באוטובוס ולוקח לה רבע שעה עם עגלה כדי לעבור את הכביש, רבע שעה ! היא לא רצה עם עגלה היא לא לוקחת סיכון היא יכולה לעמוד רבע שעה זה באמת זמן!
אורי מקלב: אתמול דיברתי גם עם עיריית ירושלים ועם עשו שם ספירות משרד התחבורה יכול להיות שישימו שם רמזור.
אורי מקלב: רבותי אנו באמת דנים בנושאים האלה אנו יודעים אנו מודעים ומעריכים את המאמץ והצרכים הביטחוניים שיש בכניסות לתוך אזורים שהם יש להם ממשק וחיבור לחששות לפיגועים ולכל הדברים שאנו היינו עדים לכך ואנו יודעים את עבודת הקודש והעבודה האחראית מאד וגם הגורם המרתיע של המחסומים בכניסות לירושלים אבל מצד שני אסור לנו לשכוח שבסך הכול אלה שעומדים ממול זה אזרחים ובאזרחות יש את ההתנהלות שלה וחיי היומיום של האזרחים יש עבודה והבוס והמקום עבודה הגעה בזמן יש בתי ספר שילדים צריכים להגיע בזמן תלמידים ומורים ואנחנו יודעים שאנו כל היום מתמודדים בנושא התחבורה ומשקיעים מאות מיליונים ומיליארדים ופועלים הרבה לאפשר במיוחד בשעות הלחץ ובשעות העומס זרימה חופשית כמה שיותר שאנשים עם ביטחון ומד זמן מה לוקח להם ואיך הם צריכים להיערך כדי להגיע למקום עבודתם כל מקום שהם צריכים להגיע המשמעות של איחורים ומשמעות של עיכובים ברורה לכולם ומיותר להרחיב בנושא הזה.
אורי מקלב: אנו גם יודעים שאנשים קובעים או לא קובעים או לא נמצאים במקומות עבודה כי הם גרים באזורים שאין להם ביטחון בזמן הגעתם ואחד הדברים באמת שמאד משפיע ומפריע גם אם הוא לוקח מרווח זמן של עיכוב מסוים, כשאני יוצא משכונת רמות לכנסת אני יודע שאם אני צריך להיות בתשע ורבע כמו היום זה לא מספיק שאני אקח רבע שעה או עשרים דקות אני צריך לקחת בחשש כמו היום בכביש בגין קצת בעייתיות, יש עומס מסוים אני לוקח בסקלה הזו את המקסימום ואני יוצא חצי שעה קודם אבל אז אני יודע שאני צריך להגיע בזמן אבל אם מעבר למה שרגיל כשיש עיכובים ארוכים מאד שלא בזמן סביר שאני יכול לדרוש כל יום תצא עוד חצי שעה אם אתה מתעכב במחסום זה לא ישפיע על מקום עבודה ואנו חושבים שגם מאחורי הצרכים הביטחוניים אסור שיסתתר בעיות של לוגיסטיקה, בעיות של התנהלות של התארגנות ולצערי אני רוצה להגיד מה שהציבור מרגיש ופונה אלינו לפעמים כשבאים כבר למחסום מתגלה שבעמדה יש איזו זחיחות דעת, חוסר ריכוז אתם יודעים כשמרכזים שעובדים או שמדברים או שמביטים בקצב וזה בעיה פחותה אבל לפעמים כשעובד רק ליין אחד במקום שבשעות עומס אנו רואים שערוך לשלושה ארבעה חמישה מסלולים וכשאתה מגיע יש רק מסלול אחד ובשעות הלחץ אז אתה צריך להגיד שיש באמת משהו, צורך בטחוני או אילוץ שלא איישו את המחסום בזמן הכי קריטי הכי חשוב, אני לא מדבר שקורה משהו באמצע היום ופתאום נהיה לחץ של אזרחים במחסום לא צפוי וזה גורם בשעה מסוימת שהיא לחוצה ומי שנערך הצבא לא נערך לאיזה אירוע שקרה אנו מדברים על זמנים שכולנו צריכים לדעת ששם צריכה להיות היערכות מקסימאלית שעות הבוקר שעות הכניסה לעבודה ושעות אחרי הצהריים שהם גם קריטיים המטפלת מחכה המעון מחכה כל אחד צריך להגיע בזמן הרי ודאי שלעבודה זה יותר קריטי וכשמגיע למחסום ורואה שזה המצב אתה אומר רבותי מה קורה פה?.
אורי מקלב: עכשיו אני חושב שזה גם תפקידנו בסופו של דבר להביא את הדברים בפניכם ולדעת שזה גורם סבל טרדה רבה שיש לזה הרבה משמעויות לאזרחים ואנו רוצים להגיע אתכן לתובנות שהדברים האלה האירועים האלה יצטמצמו במיוחד שיש תקופות וזמנים שאנשים אומרים שמע בתקופה האחרונה זה נורא בתקופה האחרונה יום יום מה שקורה פעמיים שלוש בשבוע יש דברים כאלה אנו לא יודעים לזהות אם זה תקופות, סיבות מסוימות לכן האזרחים נמצאים פה מצד אחד ואתם נמצאים פה כדי שאולי נוכל להתקדם ולהציב את הדברים ולהגיע באמת לשיפורים .
אורי מקלב: נעשה סבב הכרות.
משה רוזנבוים: בוקר טוב ותודה רבה למי שיזם או הביא לכינוס עו"ד סמואלס וח"כ מקלב על כינוס הועדה או לכל מי שבא לכאן, נציגי המשטרה מג"ב ורשויות אחרות.
משה רוזנבוים: אנסה להסביר את הבעיה כדי שהדברים יהיו מתוך תקווה שאולי מהפגישה הזו יצא משהו.
משה רוזנבוים: אני ראש מועצה שבע שנים אני חי באזור מהיום הראשון למעלה מ-34 שנים אני גם הייתי בקבע בצבא באיו"ש כך שאני מכיר מכל הכיוונים גם שירתי פה בשרות סדיר ובשרות חובה מכיר את הכול לפני ולפנים.
משה רוזנבוים: בא הסכם אוסלו ושינה את סדרי החיים במסגרת השינוי הזה הקימו גוף שנקרא קשת צבעים שנציגו פה אהרון צברי שרק היום ידעתי את השם האמיתי שלו...
משה רוזנבוים: מכיר אותו מהצבא ועשו תוכנית מי שהיה ראש התוכנית הוא אל"מ דני תרזה במילואים והוא הכין תוכנית של גדר ההפרדה ומעברים וכבישים וכו' התוכנית שנעשתה היא הייתה ע"פ הנתונים שהיו בזמנו אז לפני למעלה מעשר שנים.
משה רוזנבוים: התנאים השתנו מאז צריך להפנים את זה, יותר אנשים יותר תנועה גם לא חשבו על כל הדברים זה כל תכננת משהו וזה עומד בפני המציאות זו הנקודה המרכזית התנאים השתנו צריך להתאים את המעבר לתנאי החיים הנוכחיים של היום, למספר הנוסעים.
משה רוזנבוים: יש את הנתונים שגדלו עשרות מונים אולי לא עשרות מונים אבל גדל בהרבה וממה שהיה אז הרבה יותר תנועה גם נושא של ערבים בזמנו במשך שנים ארוכות הרבה מאד מאוכלוסיית הערבית נעה בצירים אחרים היום התנועה הרבה יותר חופשית רק לפני כשנה וחצי פתחו ופשוט שטף את הציר הזה אוכלוסייה גדולה מאד של רכבים ערביים ולכן הנתונים השתנו.
משה רוזנבוים: עכשיו צריך להביא פה עוד כמה דברים בחשבון, יש קטע כביש אני מדברים על מעבר חיזמה מצפון לירושלים לא על מחסום האבות מדרום חיזמה הוא בחורים זה עש הכפר הערבי הסמוך שמה הקטע מהמחסום.
אורי מקלב: זה סמוך יותר לפסגת זאב.
משה רוזנבוים: נושק לפסגת זאב קשור לירושלים דרך אגב כל השטח הוא לא באיו"ש אלא בירושלים.
אורי מקלב: אין פה נציג ירושלים.
משה רוזנבוים: חסר פה נציג של צה"ל כי מי שאחראי בנושא הזה בשורה התחתונה זה משרד הביטחון והצבא כי הם צריכים לקבל את ההחלטה כי אלוף הפיקוד הוא עומד מעל כולם בסופו של דבר.
שלומית אבינוח: בקשנו איש צבא, צברי ידע את כל התשובות.
אורי מקלב: הצבא הסמיך את צברי במקרה הזה כלומר הוא גם מייצג את הצבא.
משה רוזנבוים: עכשיו צריך לדעת יש פה קטע ממחסום חיזמה עוד 3-4 קילומטר עד צפונה עד ככר אדם יישוב אדם ששם יש פניה לישובי בנימין ובית אל ימינה צפונה ושמאלה לכיוון קלנדיה, עטרות הקטע הכביש הזה הוא קטע מפותל ריבוי תאונות דרכים הכיכר עצמה בעייתית מבחינת תנועה.
משה רוזנבוים: תצרף את כל הדברים האלה הפקקים בחיזמה הכביש המפותל שכמעט אני לא מגזים פעמיים בשבוע יש תאונות דרכים הרבה מאד קטלניות והכיכר עצמה זה מביא אותך למקום בעייתי מאד מבחינה עומס תנועה .
אורי מקלב: רק בכביש הזה?
משה רוזנבוים: בכביש הזה והרבה נהרגו אז זה כביש אדום.
משה רוזנבוים: היום ישנם כבר תוכניות שמדובר לתכנן את הכביש שיהיו שם ארבעה מסלולים קטע מסוים יש אבל לא בכל הקטעים וגם להסדיר את הכיכר וגם חיזמה .
משה רוזנבוים: חיזמה עצמה ביוזמת מטה בנימין.
אורי מקלב: הנושא של הכביש לא יודע אם שייך אלינו.
משה רוזנבוים: המחסום ההוא ישנה תוכנית מוכנה כבר שמשרד הביטחון והצבא צריכים להחליט שהם הולכים על הדבר הזה מרחיבים את המקום זה קצת כאב ראש קצת בלגן וכסף צריך לשים את זה להרחיב ולסדר יסדרו את זה, זה יוריד וזה דבר אחד.
משה רוזנבוים: דבר שני הנושא של ההפעלה שיו"ר הועדה דיבר על זה כמו שאמרת החייל לא שם לב או חברת השמירה זה מתחלף שם כל פעם ויש בתוכנית וקיים גם בשטח כאשר רוצים לבדוק חשוד בדרך כלל זה ערבי בוא נשים את הדברים על השולחן יש מפרץ בצד אבל לא מקפידים על זה.
משה רוזנבוים: עכשיו כל שלש שניות שאתה מעכב את הבודק זה עושה לך טור והייסורים שהתושבים עוברים הם קשים מנשוא.
אורי מקלב: כמה מסלולים ?
משה רוזנבוים: שלושה להיכנס לירושלים.
אורי מקלב: וכל בוקר כל השלושה מאוישים?
משה רוזנבוים: לא, לפעמים נסגר לפעמים יש איזה התרעה סוגרים אז גם אם ישנה התרעה אפשר לשים מחסום לפני כן ולבדוק רכבים, אני הייתי בצבא לא חייבים לחסום את הציר שמי שמגיע לעבודה, לרופא, לבית ספר זה עשרות אלפי אנשים מותר לשפר יש בעיה לא הכול מושלם אבל חייבים לשפר ולהרחיב וגם נושא התפעול.
משה רוזנבוים: היו חברי כנסת, חבר הכנסת אלקין היה שם בתור יו"ר ועדה זה לא עזר לכן אני מאד מקווה שתצא מפה החלטה שלא "נמרח" זה סבל לתושבים אלה שתי הנקודות המרכזיות אני מסכם.
משה רוזנבוים: אחד עוד תוספת של נתיבים –
אורי מקלב: הייתי שם לאחרונה, נסעתי לפסגות עברתי דרך, לפני שבוע שבועיים אבל זה היה יותר בלילה אבל גם העמדה היא לא מספיק טובה שם שפרו אותה שיפצו אותה קח את המחסום של המנהרות קח את המחסום זה מתקן מסודר כמו שאתה אומר הכניסות -
משה רוזנבוים: גם אחר כך שבאים לירושלים, צוואר בקבוק וזה שייך כבר לעיריית ירושלים הכביש שם הופך לכביש צר ושוב זה כבר ירושלים.
אורי מקלב: בגלל שיש עכשיו מגבעה הצרפתית מסלול שיתחבר ישירות לכביש בגין.
צברי אהרון: מחלף 20 שהוא מחיזמה.
צברי אהרון: צריך לראות את התמונה השלמה להבין איפה הבעיה מאזור של מעבר חיזמה למעשה כביש יוביל באופן ישר, יעבור את פסגת זאב ויגיע למחלף 20 שהוא עכשיו בבניה לידי מוריה הוא נתקע הרבה זמן.
אורי מקלב: איפה המחלף בגבעה הצרפתית?
אורי מקלב: לא
אהרון צברי: מחלף 20 יוצא על הכביש מצומת עטרות שתרד לכיוון בגין לכיוון ירושלים אתה רואה שיש שם עבודות המחלף הזה למעשה יאפשר -משה אני יודע שאתה מכיר את השטח על בוריו.
יהודה יהושע: כשאתה בא מכיוון ירושלים ישר אז אתה רואה עבודות זה המחלף.
אהרון צברי: מה שיצא שמי שיוצא מאזור של מחסום חיזמה לא נכנס לבעיות למעשה הוא נוסע ישר חוצה את בית ענר ומגיע למחלף המחלף הזה שהיה תקוע תקופה ארוכה כי פה בישראל קורות בעיות משפטיות אלוף הפיקוד המערכת הצבאית נתנה שם את המענה כי אתה לא יכול לתת צו תפיסה צבאית הנושא הזה נפתר.
אורי מקלב: אבל הפקקים, אנו מדברים על המחסום עצמו.
אורי מקלב: יש עוד משהו שאתה רוצה?
אורי מקלב: בבקשה מר רבינוביץ.
דוד רבינוביץ: 16:45
אורי מקלב: את המחסום הוא צריך לעבור, אנחנו רוצים להתמקד הוא צריך לעבור דרך חיזמה אני חושב ברגע שיפתח הכביש זה יוריד גם ממחסום חיזמה?
דוד רבינוביץ: כן.
אהרון צברי: אנשים צריכים לעבור באותו מחסום רק אחרי זה הם ייכנסו ויצאו.
משה רוזנבוים: לא, אבל יש משהו אחר שיש את ככר אדם וכביש קלנדיה שכרגע הוא סגור ע"פ הנחית אלוף למרות שעיריית ניר ברקת ישבנו איתו ומטה בנימין ויש לו בעיה של עומס תנועה שמגיעה ממעלה אדומים ויישובי בנימין ופוקק את כל צפון ירושלים, ישנה כבר החלטה עקרונית של האלוף אבל צריך לבצע אותה לפתוח לפחות כמה שעות בבוקר את ציר אדם אז כל אלה שנוסעים למערב ירושלים לא יעברו בחיזמה בכלל.
אורי מקלב: יש עוד כביש שסללו אותו והוא סגור אז זה הכביש הזה?
משה רוזנבוים: לא זה כביש נמצא גם ליד אדם בין ענתות לבין ירושלים מעלה אדומים.
אורי מקלב: ישבו אצלי אז בקשו ממני שאני גם אקיים ישיבה בעניין הזה.
אהרון צברי: גורמי הצבא והביטחון לא פותחים אותו כי זה עולה הרבה כסף להתקין את המעבר ולאייש אותו אבל אם יפתחו אותו זה גם כן ישחרר ודאי.
אורי מקלב: בבקשה אליהו.
אליהו יהודה: רק שלוש מילים, קודם על התחושה שלנו בסוף כתושבים, כאזרחים היא שהמערכת אני אתן כדוגמא מקבילה, כל הנושא של מרקם חיים לפלסטינים עשו מלא צירים, סעיד יכול לסקור פה, ייקח לו רק שעתיים לסקור את כל הצירים שעשו אז כל איזה פלסטיני שגר באיזה חצי כפר שהיה צריך לעשות מתחת ל-443 מאחורה ומקדימה עשו להם בלי סוף.
אליהו יהודה: אנחנו שכבר אוכלוסייה ענקית אני מדברים רק על מטה בנימין המועצה היא 50 אלף תושבים כל השומרון עוברים דרך שם כל בית אל, אריאל כל מי שמגיע מהגזרה ההיא לירושלים תבינו ספירה של מע"צ על הכביש הזה יש 35 אלף כלי רכב ליום זה המון כשאני מדבר איתך על כביש שהוא נתיב אחד יש פה מערכת שלמה של פתרונות.
אורי מקלב: וכשזה מתרכז לשעות הבוקר אני מניח,
אליהו יהודה: יש עוד ציר ובאחר הצהריים ובמוצאי שבת קטסטרופה.
אורי מקלב: ובשונה מצירים אחרים שיש איזה איזונים בין השעות פה הספירות האלה זה מסות, אנשים יוצאים מעבודה מהמקומות האלה זה לא מקומות שעובדים הרוב יוצאים –
אליהו יהודה: בקיצור יש פה מערכת של אבסורדים ויש פתרונות מולם, פתרונות מוצעים מולם אבל המערכת לא בתחושה שלנו, מערכת הביטחון לא שם בכלל, היא לא בפתרון אז עושים בצדק עושים על כביש 20 את המחלף בסדר זה יעשה משהו.
אורי מקלב: אנו לא מדברים על בעיות תעברותיות.
אליהו יהודה: אני אומר בצווארי בקבוק שאנו תקועים בהם שם מערכת הביטחון לא מפעילה פתרונות לא מתכננת פתרונות יש תכנון על ככר אדם כרגע שזה ליד המחסום אבל המחסום עצמו בכלל לא מטופל אנו כרגע כמטה בנימין עשינו תכנון-
אורי מקלב: מאיזה היבט מבחינת
אורי מקלב: כם זה לא מטופל מבחינת המחסום הסביבתי?
אורי מקלב: הנגישות אליו?
אורי מקלב: הגיאומטרית?
אורי מקלב: אז אתה אומר –
אליהו יהודה: קח את המחסום עצמו בנוי כמחסום זמני זה לא מקום הקבע שלו, בנו אותו כמחסום זמני הוא הפך להיות קבע יש לפניו ככר שיוצרת צוואר בקבוק יש שם דברים שצריך לסדר אותם.
אורי מקלב: בחלק הזה יש שתי בעיות גם אם אנחנו מדברים חשבנו שהבעיה המרכזית היא איו"ש, המחסום דהיינו התנהלות של מחסום אתה אומר עכשיו שיש עוד סיבות סביבתיות שגורמות גם לכך שקשה להגיע מחסום עצמו בהעמדה שלו.