GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד קשני: עכשיו חייבו אותם להציג את הכרטיס החכם "רב קו" ומי שאין לו "רב קו" לא מקבל כלל הנחה של 33%.
דוד קשני: שאלתי את הנהגים למה ואמרו לי שקיבלו הוראה ממשרד התחבורה.
דוד קשני: יש לבטל את ההנחיה הזו.
דוד קשני: אפשר שכל מי שאין לו "רב קו" יראה לנהג את התעודה שמפיק בטוח לאומי, כי ביטוח לאומי מפיק תעודת זכאות.
דוד קשני: יש בעיה.
דוד קשני: אנשים עולים לאוטובוס עם תעודת זכאות והנהג אומר להם שהם לא יכולים להשתמש בכרטיסיות.
דוד קשני: היו כרטיסיות שהנהג היה מנקב אותן וכל פעם שהזכאי היה נוסע היו מנקבים את הכרטיסיה שלו.
דוד קשני: עכשיו חייבו להציג את ה"רב קו".
דוד קשני: מי שאין לו את זה לא מקבל את ההנחה.
דוד קשני: שאלתי את הנהגים והם אמרו שהם קיבלו הוראה ממשרד התחבורה.
דוד קשני: מי שיש לו מעביר את הכרטיס במכונה שליד הנהג ומקבל הנחה.
דוד קשני: ראיתי את זה במו עיניי אתמול.
דוד קשני: הנהג רב עם הנוסעים.
דוד קשני: ביקשתי שמי שאין לו "רב קו" יוכל להציג אישור מביטוח לאומי כי כל אלה שזכאים יש להם תעודה מבטוח לאומי, - - -
קריאה: משרד התחבורה מפיק את זה.
דוד קשני: יש בעיה עם ה"רב קו".
דוד קשני: יש אנשים שפוחדים להפיק דבר כזה כי יש בתוך זה את כל הנתונים של הזכאי, זה מאגר שנמצא במשרד התחבורה ומשרד התחבורה יכול להשתמש בו.
דוד קשני: מזה הם חוששים.
דוד קשני: לכן הבקשה שלי כאן היא שהנוסע יראה תעודה של המוסד לבטוח לאומי וזה יספיק כדי שהנהג יתן את ההנחה וימכור את הכרטיסייה המוזלת.
אורי מקלב: זה לא הנושא כאן.
אורי מקלב: עוד נגיע לזה.
דוד קשני: מציע להפוך את זה ל 50% הנחה כמו שמקבל מי שמגיע לגיל 65 ואם זו אשה אז גיל 60.
דבורה יפת: אדבר על הירידה במספר תעודת הזכאות שמופקות לפי קובץ שהמוסד לבטוח לאומי מעביר למשרד התחבורה.
דבורה יפת: אמנם זה לא כמו הלכות חנוכה כי אנחנו מפחיתים אבל אנחנו גם מוסיפים.
דבורה יפת: בעבר, בגלל תקלה בקובץ, שאנחנו לא יודעים מתי קרתה ולמה, במשך השנים, העברנו נתונים שחלקם טעות.
דבורה יפת: העברנו גם נתונים של אנשים שלא היו זכאים להנחה.
אורי מקלב: בענין הזה יש מקום לקיום הלכות צדקה.
אורי מקלב: אם אתה נתת לאדם במשך שנים זה ענין מיוחד.
אורי מקלב: יש להבין שהאנשים שנכנסים למעגל של מקבלי הבטחת הכנסה הם לא אנשים שמצבם משנת 2003 הוא יותר טוב או יותר איתן.
אורי מקלב: מבחינה מסויימת הדבר הפוך.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על אנשים שהמצב שלהם יותר קשה.
אורי מקלב: אנשים שזכאים להבטחת הכנסה והם זכאים משך שנים מצבם לא יותר גרוע מזה של אלה שנכנסו אחריהם למעגל הזכאים.
אורי מקלב: אין שוני ואין מקום להסביר את זה.
אורי מקלב: מה שאתם אומרים הוא שבעוד זמן מה כל ההנחה בתחבורה הציבורית למקבלי הבטחת הכנסה תהיה שולית ולא מהותית.
אורי מקלב: מקבלי הבטחת הכנסה לא יהיו זכאים להנחה, כי עיקרנו את הסעיף הזה.
דבורה יפת: לא אנחנו עיקרנו אלא הצו משנת 2003 בחוק ההסדרים, הוחלט להפסיק את הנחה למקבלי הבטחת הכנסה והשאירו רק את אלה שבאותו הזמן כבר היו זכאים והיו בתוך המערכת של הזכאים.
דבורה יפת: אנחנו לא מתנגדים, מצידנו שיכניסו את כולם לתוך הזכאות.
שלומית אבינח: קיבלנו המון פניות של אנשים שפונים למשרד התחבורה וזו התשובה שהם קיבלו.
שלומית אבינח: ראי את הפניות שאנחנו קיבלנו.
שלומית אבינח: במשרד התחבורה אמרו להם: זה לא אנחנו זה הבטוח הלאומי.
שלומית אבינח: 'מטרטרים' את האנשים.
אורי מקלב: קודם כל באופן מעשי, מי עונה את התשובות?
אורי מקלב: אנשים לא יודעים לאן לפנות.
שלומית אבינח: הם מגיעים למוקד ו'מטרטרים' את האנשים.
דבורה יפת: אני בקשר עם משרד התחבורה והוא אומר שכשאנשים פונים אל אנשיו אז הם מציגים את הקריטריונים להנחה אבל אז אנשים אומרים: רגע, אמנם אני לא עונה על הקריטריונים אבל עד היום כן קיבלתי.
דבורה יפת: מכאן –אני מניחה, בא הבלבול.
אורי מקלב: מי שפונה למשרד התחבורה - שם צריכים לענות לו באופן רשמי שהסעיף השתנה כי הממשלה החליטה כך וכך והבטוח הלאומי גם צריך לענות לו את זה.
אורי מקלב: לא הגיוני לזרוק את זה מאחד לשני.
אורי מקלב: אדם לא אכפת לו מי החליט על זה.
אורי מקלב: הוא פונה למשרד הממשלתי והוא אמור לקבל תשובה מוסמכת.
שלומית אבינח: הוא פונה למוקד ואז הם לא יודעים.
שלומית אבינח: ראי, אלי הגיעו פניות - - -
אורי מקלב: מיד נגיע לזה.
אורי מקלב: קודם כל מבחינה מעשית.
אורי מקלב: אתם מעבירים למשרד התחבורה כסף לפי - -
דבורה יפת: קובץ.
אורי מקלב: האם התקציב הוא עבור תעודות זכאות שהופקו או זכאים?
דבורה יפת: אנחנו מעבירים זכאים.
דבורה יפת: מי שעונה על הקריטריונים שמו מועבר למשרד התחבורה.
דוד קשני: כבוד יושב הראש, זו התעודה.
אורי מקלב: השאלה היא מי - - -
אריה אלדד: אתם בסך הכל מעבירים את הקובץ.
אורי מקלב: כמה נמצאים היום בקובץ שלכם?
דבורה יפת: הכמות שנשארה, אלה שעדיין זכאים מ 2003 ולא הפסיקו להיות במערכת ששה חודשים, הם כ 41,000 איש.
דבורה יפת: מדובר בזכאים להבטחת הכנסה.
אורי מקלב: 41,000 איש שהיו זכאים להבטחת הכנסה מ 2003.
דבורה יפת: כן.
אורי מקלב: יש כאן ירידה דרמטית במשך שבע השנים האחרונות.
אורי מקלב: מאיזה תקציב זה?
אורי מקלב: האם מתוך ה 14 מליון?
דבורה יפת: לא התקציב אצלנו.
שלומית אבינח: כל הפניות אומרות אותו הדבר.
שלומית אבינח: עד עכשיו האדם קיבל הנחה.
שלומית אבינח: התעודה היא לשנה או לשנתיים.
שלומית אבינח: פתאום הוא הפסיק.
שלומית אבינח: הוא מתחיל לפנות ויש כאן את המכתבים, הוא פונה למשרד התחבורה ושם לא יודעים, הוא פונה לבטוח לאומי ואף אחד לא יודע והנה דוגמה, הפונה הזה פנה לבטוח הלאומי ואמרו לו שיצא חוק חדש לפיו רק מי שקיבל גימלה באופן רצוף מ 2004 זכאי.
שלומית אבינח: הוא כותב: "אבל לא קיבלתי גימלה מספר חודשים לכן לא קיבלתי השנה כרטיס זכאות.
שלומית אבינח: חזרתי למשרד התחבורה וקיבלתי תשובה שהמוסד לבטוח לאומי לא רואה בי זכאי.
שלומית אבינח: וכך טורטרתי מאחד לשני כשכל אחד זורק את האשמה על השני".
שלומית אבינח: פניה נוספת: "השנה לא קיבלתי תעודת זכאות, פניתי לברר למה לא קיבלתי ונאמר לי שרק מי שהיה זכאי אחרי 2002 מקבל תעודה.
שלומית אבינח: אמרתי שתעריפי התחבורה הציבורית עלו..." וכו'.
שלומית אבינח: אגב, אף אחד מן הפונים לא הסכים להגיע בגלל העלות של הנסיעה.
שלומית אבינח: עוד פניה "התקשרתי לשאול למה לא קיבלתי תעודה חדשה ואמרו לי לפנות אל הבטוח הלאומי כי אצלם רשום שאני לא זכאי.
שלומית אבינח: פניתי לבטוח הלאומי ואמרו לי שיש תקנות חדשות ומי שלא קיבל הבטחת הכנסה ברציפות מ 2002 לא זכאי להנחה בתחבורה הציבורית".
שלומית אבינח: אני שואלת לגבי המידע, גם אם אדם לא זכאי, מדוע אי אפשר לכתוב להם מכתב?
שלומית אבינח: למה לבזבז את זמנם ואת כספם?
דבורה יפת: היו לנו המון פניות.
דבורה יפת: אני יודעת שאני ושאר אנשי האגף שלנו ענו לכל אחד.
דבורה יפת: אנשים שפנו אלינו קיבלו תשובה.
דבורה יפת: יכול להיות שהיתה צריכה לצאת הודעה.
אורי מקלב: היתה אמורה לצאת הודעה למבוטחים לפיה האדם איבד את זכאותו בגלל החלטת הממשלה.
דבורה יפת: כשאנשים פנו אלינו נתנו להם את התשובה.
דבורה יפת: פקידי הביטוח הלאומי עונים את התשובה הנכונה.
אריה אלדד: זה קצת בעייתי.
אריה אלדד: יש פה קריטריון, משרד התחבורה קיבל קבצים ואנחנו ממשיכים לקבל קבצים.
אריה אלדד: אכן יש פה ירידה דרסטית.
אריה אלדד: אנחנו מקבלים קובץ ומפיקים את הכרטיסים.
אריה אלדד: זה כואב.
אריה אלדד: אלו משפחות משכבה סוציו אקונומית מאד נמוכה.
אריה אלדד: דיברתי עם הלשכה המשפטית אצלנו ונאמר לי שכיוון שהם קיבלו עד היום אז עכשיו זה קצת בעייתי.
אריה אלדד: יכול להיות שהיו צריכים להוציא הודעה מסודרת ודברים כאלה אבל צריך לחשוב מה לעשות כי יש פה בעייתיות.
אריה אלדד: לתת לאדם הנחה במשך שמונה שנים ועכשיו פתאום להפסיק אותה זה - - -
אורי מקלב: האם אתם מפחדים שמישהו יתבע אתכם על זה?
אורי מקלב: למה עד היום נתתם לי - - -
אריה אלדד: לא, לא, אני לא מפחד.
אורי מקלב: איזו בעיה משפטית?
אורי מקלב: מה הבעייתיות?
אריה אלדד: עד היום נתת ואתה פתאום מפסיק.
אורי מקלב: האם יוצא שצריך להמשיך את ההנחה?
אריה אלדד: מי שלא זכאי לא הפיקו לו.
אורי פנסירר: אם ב 2009 הפיקו עבורו לתוקף של שנתיים - - -
אורי מקלב: מה שקורה הוא שב"רב קו" הוא רשום אבל הוא לא מסוגל לקבל אותו.
אורי מקלב: הזכיינית של "רב קו" לא קיבלה את השם.
אריה אלדד: ההפקה האחרונה היתה ב 2010.
אורי מקלב: כל מי שיש לו היום תעודת זכאות – האם הוא לא יכול לממש אותה?
אריה אלדד: היום הכל קדימה.
אריה אלדד: ההפקה האחרונה היתה לפי המספר המדויק ב 2010.
אורי מקלב: זאת אומרת שלא קיימות היום תעודות זכאות.
אריה אלדד: נראה לי כך, אפשר לבדוק את זה.
דבורה יפת: יש כרטיסיות שאנשים קנו כשהיתה בידם תעודה ועכשיו הם נשארו עם כרטיסיות בלי תעודה.
דבורה יפת: הם יכולים לקבל החזר.
אריה אלדד: זה ניתן לפתרון.
אורי מקלב: מבקשים שאפשר יהיה להמיר אותן בצורה הכי פחות בירוקרטית והכי קלה.
אריה אלדד: או.
אריה אלדד: קיי.
אריה אלדד: , אקח לתשומת לבי.
אריה אלדד: משרד התחבורה מפיק לפי קבצים שאנחנו מקבלים מהמשרד לבטוח לאומי.
אורי מקלב: תעודות זכאות שהופקו לפי מספר הזכאים - הסיבסוד, האם הוא קבוע?
אורי מקלב: האם הוא מראש?
אריה אלדד: לפי מקבלי הקיצבה.
אריה אלדד: אנחנו מסובסדים - - -
אורי מקלב: האם יש דבר כזה שמישהו זכאי ולא הופקה על שמו תעודה?
אריה אלדד: לכל הזכאים הופקו תעודות על שמם.
אריה אלדד: אנחנו שולחים את התעודות.
אורי מקלב: זאת אומרת שמופק מספר תעודות גדול יותר ממספר זכאים.
אורי מקלב: ואנשים, לא רק שמאבדים אלא שלמשל, נאמר שאדם לא קיבל תעודה אל הכתובת שלו ואז הוא פונה - - -
דבורה יפת: עושים שאילתא במשרד הפנים.
אריה אלדד: יש אפוטרופוסים וכל מיני מקרים כמו למשל אדם שהוא חולה במחלקה סגורה משך עשרים שנה וקיבל הבטחת הכנסה, הוא לא מקבל את זה.
אריה אלדד: גם נכים, בכלל.
אורי מקלב: האם זכאים הם רק ראשי המשפחה?
אורי מקלב: מתוך הזכאות, למי יש הנחה, האם היא גם לילדים?
אריה אלדד: זה כרטיס אישי.
אורי מקלב: נניח שמשפחה זכאית, האם הכרטיס האישי הוא לשני בני הזוג?
אורי מקלב: מה קורה כשיש שני בני זוג, האם רק אחד מקבל?
דבורה יפת: תיתכן גימלה זוגית או גימלה משפחתית.
דבורה יפת: אני מתארת לעצמי שהקובץ מכיל את כל מי שזכאי.
דבורה יפת: הכרטיס יהיה אישי לאותו אדם.
דבורה יפת: אם שני בני הזוג זכאים הכרטיס יהיה לכל אחד מהם.
אורי מקלב: אם היום יש 113,000 זכאים לכרטיסיה, אז בעצם, האם יש היום ירידה בכלל בזכאים להבטחת הכנסה?
דבורה יפת: הממוצע של 2010 היה 109,000 והיום 107,000.
אורי מקלב: מיהם זכאים?
אורי מקלב: האם זכאי הוא משפחה?
דבורה יפת: כן, משפחה.
אורי מקלב: אם כך, במשפחות האלו יש תעודות זכאות.
אורי מקלב: נאמר שהופקו 145,000.
אורי מקלב: אם נניח שכולם נעזרו בתעודה זאת אומרת שיש רק 122,000 זכאים ומתוכם - כמה תעודות מפיקים?
אורי מקלב: איך זה עובד?
אריה אלדד: אני יכול להכריז שאין היום זכאות להנחה, זה משהו ממש בשוליים.
קריאה: 41,000 הם אנשים ולא משפחות.
אורי פנסירר: זה מה שמצאתי באתר שלכם.
דבורה יפת: זה יותר עדכני.
דבורה יפת: 41,000 תעודות של אנשים ולא של משפחות.
דבורה יפת: זה עדכני מהיום בבוקר.
דבורה יפת: מתוך 138,500 זכאי הבטחת הכנסה.
אורי פנסירר: היא אומרת שיש יותר אבל באתר כתוב מספר אחר.
אורי מקלב: איך זה יכול להיות?
אורי פנסירר: אתמול באתר ראינו 110,000.
דבורה יפת: אני נותנת לך נתון מאגף המחקר של הבטוח הלאומי.
דבורה יפת: אלה נתונים שיצאו היום בבוקר.
דבורה יפת: מקבלי אבטחת הכנסה, נכון לפברואר 2011 138,500 אנשים פרטניים.
אורי מקלב: כשאת אומרת לאדם שהוא זוג, שהוא זכאי להבטחת הכנסה, איך אתם סופרים אותו, כיחיד או כשניים?
אורי מקלב: איך אתם סופרים את 138,000 האנשים?
דבורה יפת: אוכל לומר כמה משפחות מקבלות הבטחת הכנסה והיום מדובר על 107,500 נכון לפברואר 2011.
אורי מקלב: למעשה זה 138,000 אנשים וזה אומר שרוב מקבלי הבטחת הכנסה הם בודדים.
אורי מקלב: לא סביר שמתוכם רק 107,000 משפחות.
דבורה יפת: יש גם חד הוריות.
אורי מקלב: בסדר, עדיין זה לא סביר.
אורי מקלב: אם נאמר שהחלוקה היתה 50% בודדים ו 50% נשואים או בעלי משפחות היה זה יותר סביר.
דבורה יפת: אבל יש גם חד הוריות.
דבורה יפת: חד הורית נקראת משפחה.
דבורה יפת: לכן אנחנו אומרים 107,000 זכאים.
דבורה יפת: משפחות וגם יחידים.
אורי מקלב: בעקרון זה לא מפריע לנו עכשיו להמשיך הלאה אבל הדבר לא ברור לי.
אורי מקלב: אורי, 113,000 מהיכן הנתון הזה?
אורי פנסירר: מן האתר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אורי מקלב: אז יכול להיות שזה פחות נכון.
אורי פנסירר: כל שאר הנתונים הם מן האתר של המוסד לבטוח לאומי.
דבורה יפת: ב- 2010 הממוצע היה 109,500 משפחות.
דבורה יפת: לגבי שנת 2009 אין לי את הנתון.
אורי פנסירר: רשמתי 2009 ו- 2010 כדי שנוכל להשוות את מספר התעודות.
אורי מקלב: כמה זכאים בודדים?
דבורה יפת: אני יכולה להגיד לגבי משפחות, הממוצע ב 2010 היה 109,500.
אורי מקלב: למה ממוצע ולא מספרים מוחלטים?
דבורה יפת: לא כל הזכאים נשארים במערכת.
אורי מקלב: אם חלק היו חודשיים וחלק ארבעה חודשים אז בסדר אבל זה מספר שולי.
אורי מקלב: לעומת זאת הירידה בזכאים להנחה היא דרמטית.
אורי מקלב: כמה תעודות הופקו ב 2010?
אריה אלדד: מבחינת הקבצים שאנחנו מקבלים - - -
אורי מקלב: האם אתה יכול לפלח את זה?
אריה אלדד: זה יכול להיות אצלם.
אריה אלדד: כעקרון, בקונטקסט שאנחנו מקבלים אז לגבי 2009-2011 היו 125,000 ואחר כך בשוטף, נכנסו - - -
אורי מקלב: איך ידעת שבהתחלה הם היו כאלה שהם רק מקבלי הבטחת הכנסה?
אריה אלדד: מהבטוח הלאומי.
אריה אלדד: בתחילת הדרך קיבלנו את זה מחולק אבל בשנתיים האחרונות אנחנו לא מקבלים את זה מחולק אלא ברשימה.
אורי מקלב: כמה זכאים מופיעים אצלך?
אריה אלדד: 125,000 .
אריה אלדד: זה ב 2010.
אורי מקלב: יש פער לא קטן בין הנתונים שהיא אומרת לגבי אלה שאתה מקבל.
אורי מקלב: היא אומרת 109,000 - - -
דבורה יפת: יכול להיות שמבוטח הפסיק להיות זכאי אחרי ששה חודשים.
דבורה יפת: אם היתה לו הפסקה בזכאות אז הוא לא יופיע בקובץ.
אורי מקלב: אבל זה יותר.
אריה אלדד: יכול להיות שיש קצת יותר.
אריה אלדד: הפקתי 125,000 תעודות.
אריה אלדד: אנחנו יודעים רק כמה הופקו.
אריה אלדד: זה בשנת הבסיס 2009.
אריה אלדד: בין 2009-2010 קיבלנו קבצים מן הבטוח הלאומי, שהתווספו.
קריאה: עוד 40,000.
אורי פנסירר: עדיף להתייחס לנתון הבסיסי.
אורי פנסירר: לפי מה שהבנתי מרוזה יש השלמות ותיקונים.
אורי פנסירר: לא יודעים כמה באמת.
אורי מקלב: לשנת 2011 הפקתם 45,000, על זה אין סתירה ביניכם, נכון?
אריה אלדד: : נכון להיום או אלה שהיו זכאים אז ב 2003?
אורי מקלב: יש פערים בכל התקופות, פערים בין מספר התעודות שהופקו לבין מספר הזכאים ואמרנו שזה נובע מתוך איבוד תעודות או כתובות לא נכונו אבל, לפעמים האלו יש הסבר, גם לפי מחלקת המחקר של הכנסת וגם לפי מה שנאמר פה, אנחנו רואים את זה גם מכאן, את הפערים שיש בין הזכאים לבין מקבלי תעודת הזכאות.
אורי מקלב: הפערים הם גדולים, יש שנים שהפער הוא 20% ויש שנים שהוא גדול יותר.
אורי פנסירר: בשורה התחתונה מה שחשוב זה הפער.
אורי פנסירר: : בשנת 2010 יש לנו המספר של יחידים והוא כ-140,000 איש.
אורי מקלב: המשפחות הן שליש?
אורי מקלב: וזה אומר שרוב מקבלי הבטחת הכנסה הם יחידים או חד הוריות.
אורי מקלב: מעל 70% הם לא זוגות.
אורי מקלב: האם השלמת הכנסה והבטחת הכנסה הן יחד? : כן לצורך הענין.
אורי מקלב: יש גם גימלת שארים.
דוד קשני: גם השלמת הכנסה מגיל 65 ומעלה.
דוד קשני: : לשאלת יושב הראש, לאו דוקא תלמידי ישיבה, אני מדברת על הבטחת הכנסה לאלה שהם זכאים להבטחת הכנסה והם בגיל עבודה זאת אומרת מגיל עשרים עד גיל פנסיה.
אורי מקלב: והם מקבלים כיוון שלמשל, הם עובדים שמונה שעות ולא מקבלים את המינימום שצריך.
אורי מקלב: : כולם ביחד בנתון פה.
דוד קשני: בקשר להשלמת הכנסה יש בעיה.
שלומית אבינח: מי שאין לו בכלל הכנסה כמו רווק בן 28 שלא מוצא את עצמו מקבל משהו מינימלי.
שלומית אבינח: : השלמת הכנסה היא להכנסות קיימות.
שלומית אבינח: השלמה.
אורי מקלב: משרד התחבורה ימשיך את שהתחיל.
אריה אלדד: כפי שאמרתי, קיבלנו נתונים והצענו הצעה.
אורי מקלב: מהי התשובה שאתם נותנים לאנשים שפונים אליכם?
אריה אלדד: התשובה היא שיש קריטריונים מאד ברורים שאנחנו, כולנו, - - -
אורי מקלב: מה התשובות שאתם נותנים?
אריה אלדד: שאנחנו פועלים לפי קריטריונים שאין לנו בהם שום אמירה, שאנחנו מקבלים את הקבצים מן הבטוח הלאומי ועל סמך הקבצים מפיקים תעודות.
אורי מקלב: הסעיף התקציבי שלכם נגזר מ 14 מליון.
אריה אלדד: זה כולל גם את הנכים.
אורי פנסירר: יש תקנה נוספת לנכים.
אריה אלדד: אני יודע תכל'ס.
אריה אלדד: הסעיף בצו מתייחס גם לנכים לפי הגדרתם בבטוח הלאומי וגם למקבלי הכנסה.
אריה אלדד: כל הנושא הזה כלול בתוך התקציב של 14 מליון שקל, שכולל גם את הנכים.
דבורה יפת: יש הנחה נוספת לנכים לפי הצגת תעודת נכה אבל זה משהו אחר.
דבורה יפת: לשאלת יושב הראש, 12% הנחה.
אורי מקלב: האם יכול להיות שאין ירידה בגלל שאחוז הנכים עולה?
דוד קשני: עדיף להיות נכה כי בנכים לא פוגעים בכלל, אין דבר כזה לפגוע בנכים אבל במקבלי הבטחת הכנסה כן פוגעים.
דוד קשני: צריך חקיקת חוק בקשר ל 33%.
דוד קשני: אולי צריך לחוקק חוק.
דוד קשני: שכל מקבלי אבטחת הכנסה יהיו זכאים לקבל הנחה בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, שמשתתף כאן למרות העומס שמוטל עליו, ונאמר כך: מה שמתברר לנו שכיום ירדו שני שליש מאלה שקיבלו עד השנה תעודת זכאות להנחה בתחבורה ציבורית והם הפסיקו לקבל כיוון שהובא בפני הבטוח הלאומי שיש החלטת מממשלה משנת 2003 לפיה מי שזכאי להבטחת הכנסה מ 2003 ואילך לא זכאי להנחה בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: ממילא מתברר לפי המספרים שיש ירידה דרמטית במספר התעודות שהופקו ואם בשנה שעברה הופקו 125,000 תעודות אז השנה הופקו רק 45,000 או בצורה אחרת: יש ירידה מ 110,000 מקבלי אבטחת הכנסה ל 40,000.
אורי מקלב: מי שלא היה זכאי לפני אוגוסט 2003 לא מקבל וצריך כמובן גם רצף של קבלת אבטחת הכנסה ומתברר שהיום כבר כנראה 20% אחוז מכל הזכאים בכלל, שהם כ 168,500 איש, מתוכם יש בסך הכל 41,000 זכאים להנחה בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: הוותיקים יותר.
אברהם מיכאלי: האם החלטת הממשלה לא חלה על ותיקים?
אורי מקלב: כמו שאנחנו מכירים את האוצר, הוא שם את זה בסעיף - - -
אברהם מיכאלי: כמה כסף?
אברהם מיכאלי: כמה שווה ההנחה?
אורי מקלב: הנחה היא 33%.
אברהם מיכאלי: נניח, נחשב בגסות.
אברהם מיכאלי: הרי מה עושים באבטחת הכנסה, מחשבים 200 שקל לאחד ומכפילים.
אברהם מיכאלי: מורידים אחד על חשבון השני.
אורי מקלב: משרד התחבורה, איך אתם מסבסדים?
אורי מקלב: לפי מה אתם קובעים?
אריה אלדד: כעקרון יש תחזיות רב שנתיות.
אריה אלדד: לוקחים תחזית ומעבירים אותה למשרד האוצר, עדיין, אתה אף פעם לא יכול לדעת כמה פעמים זכאי יסע באוטובוס.
אברהם מיכאלי: אז בעצם אדם שנוסע בשווי של מאה שקל בחודש מקבל שלושים שקל בחודש.
אברהם מיכאלי: האם נכון?
אברהם מיכאלי: לכן אני שואל, אם נניח היום צריך לקבל החלטה להחזיר לאוצר, אז כמה הורידו?
אברהם מיכאלי: כמה זה עולה?
אברהם מיכאלי: הרי בסוף תמיד ישאלו כמה זה עולה?
אורי מקלב: אני לא רואה את התעריף בסעיף התקציבי.
אורי מקלב: לכאורה, הסעיף התקציבי היה צריך לרדת דרמטית מן השנה שעברה לשנה זו ואני לא יודע - - -
אורי פנסירר: מסוף 2010 זה הוקצב לפי מספר הזכאים.
אריה אלדד: מתוקצב לפי 45,000.
אורי מקלב: אנחנו באמצע הבדיקה, אנחנו לא בטוחים.
שלומית אבינח: אם האוצר העבירו וגם הם העבירו אז זה הפער.
אורי מקלב: אנחנו לא חושבים שיש ירידה דרמטית גם בנושא הזה כך שלא בטוח מה זה אומר לגבי האפשרות של החזר, מה יקרה.
אורי מקלב: הם שילמו לפי - - -
אברהם מיכאלי: יוצא שהרוויחו לקופה.
אברהם מיכאלי: הוציאו מהקופה כסף, השאלה כמה כסף, זו נקודה, בכמה כסף מדובר כי אם אנחנו מדברים פה רק על 2011 או על 2010,כמה ?
אברהם מיכאלי: זה בעצם - - -
אורי מקלב: כשכולם קיבלו אז זה לא ירד אבל, אני לא משוכנע עכשיו שצריך להוריד את התקציב, צריך להשאיר אותו, אם משאירים אותו אז יש כסף לכולם, כל זה מדובר על משהו כמו 10 מליון ואם משרד האוצר ילך מול משרד התחבורה ויוריד את התקציב שלו -על סמך זה שמספר הזכאים ירד דרמטית, אני גם לא יודע איך מחשבים לפי מספר הזכאים.
אורי מקלב: אני לא בטוח שהמספרים מוחלטים בענין הזה, אני מבין שהכל נעשה בערך.
אברהם מיכאלי: אם הולכים לעשות מלחמה על משהו אז שגם הזכאים יגידו אם אנחנו מקבלים את זה בדרך אחרת זה משהו אחר.
אברהם מיכאלי: תמיד שואלים באוצר מאיפה נביא כסף.
אברהם מיכאלי: כי אם נתעקש דוקא על זה אז יגידו: זה לא כי צריך החלטת ממשלה ולפעמים יגידו: כמה כסף זה שווה?
אברהם מיכאלי: ניתן את זה ממקום אחר.
אברהם מיכאלי: ה"משהו אחר" הזה, צריך לדעת כמה הוא עולה.
אורי מקלב: מדובר על מכסימום 10 מליון.
אברהם מיכאלי: ומי יחזיר את הכסף הזה חזרה לקופה?
אורי מקלב: למנוע מהכסף הזה מלחזור לקופה.
אורי מקלב: אם זה 14 מליון אז זה הסכום הגבוה.
אורי מקלב: יבוא עכשיו משרד האוצר למשרד התחבורה ויאמר לו שהתקציב ירד בשני שליש ועליו להחזיר שני שליש מתוך 14 שזה בערך 9.
אורי מקלב: האם הפוך?
שלומית אבינח: רק שליש הוא נותן.
אורי מקלב: אז 9 מליון חוזרים לקופה ואנחנו מבקשים שתשעת המליון לא יחזרו לקופה, זה הכל.
שלומית אבינח: מי שקיבל יקבל.
אברהם מיכאלי: לא, זה לא "מי שהיה" כי מ 2003 הכסף הזה לא צריך היה להשתלם.
אברהם מיכאלי: כך לפי הממשלה.
אברהם מיכאלי: הממשלה תיגיד: עד עכשיו קיבלו?
אברהם מיכאלי: הרוויחו.
אברהם מיכאלי: עכשיו אני שולל ואני רוצה להגיד לממשלה לא לשלול.
שלומית אבינח: מה שהיה הוא שיהיה.
אברהם מיכאלי: נכון אז על כמה מדובר, 10 מליון שקל?
דבורה יפת: יהיה צורך בתיקון הצו.
אברהם מיכאלי: לבטל החלטת ממשלה יותר קל מאשר לבוא ולחפש חקיקה.
אברהם מיכאלי: מצד שני, השאלה היא, הכסף הזה מסתובב במערכת.
אברהם מיכאלי: הכסף הזה – עד עכשיו הוצאתם אותו, מ 2003 הוצאתם אותו.
אורי מקלב: ישירות כבר בתוך הדברים.
אורי מקלב: הם צריכים בסך הכל לתת את הרשימות.
אורי מקלב: לעמוד מול האנשים האלה ואני מניח שמי שזכאי לבטוח לאומי הוא לא יודע מי אחראי.
אורי מקלב: הוא מקבל תעודה ממשרד התחבורה אבל אני מניח שרוב האנשים פונה אל הבטוח הלאומי.
אריה אלדד: מאחר ויש הרבה נקודות הנחה לפיהן זה לא תוקצב ובכמה זה תוקצב, אני מבקש, על מנת שלא נהיה חשופים תקציבית, שנבדוק את זה.
אריה אלדד: נעשה שיעורי בית מול ביטוח לאומי.
אריה אלדד: אין פה ערכים מוחלטים.
אריה אלדד: שלא נעמוד מול שוקת שבורה ושלא יסתבר שאם הדברים יעברו בחקיקה יקרה שאנחנו חשופים תקציבית.
אורי מקלב: בעצם כדי שנוכל לבוא לממשלה בתביעה או עם בקשה יותר מסודרת, אנחנו מבקשים, גם מכם, הבטוח לאומי וגם ממשרד התחבורה, נתונים, יחד עם השנים שהיו, עם ההבדלים, נתונים יותר מדוייקים, מה הזכאים ומה המשפחות?
אורי מקלב: האם זה משפחות או יחידים?
אורי מקלב: הזכאות שיש למשפחה אחת או לכל משק בית אחד ויש בו שתי נפשות אז הם מקבלים שתי זכאויות.
אורי מקלב: לבטוח לאומי יש נתונים של פילוח.
אברהם מיכאלי: זוג שיש להם חמישה ילדים, האם כל הילדים מקבלים?
קריאה: ההורים.
אורי מקלב: עד גיל 18 הוא מקבל בתור נער.
אורי מקלב: אין כפל הנחות.
אורי מקלב: אין כפל הנחות ובעצם זה רק להורים, רק לראשי משק הבית.
אורי מקלב: מתברר שרוב הזכאים, או נאמר אחרת: בהתאם ל 38,000 זכאים 108,000 הם משקי בית.
אורי מקלב: שרק 30,000 מתוך ה 107,000 הם זוג.
אורי מקלב: רק שלושים אלף בערך מתוך המאה ושבעה.
אורי מקלב: דהיינו, פחות משליש, החלק שפחות משלושים אחוז הוא משפחות.
אורי מקלב: השאר הם בודדים.
קריאה: כשאני אומרת בודדים אני כוללת חד הוריות.
אורי מקלב: חד הוריות הן משק בית.
אורי מקלב: הרי לא מדובר על קשישים כי לקשישים יש את ההנחה שלהם, זאת אומרת מגיל פרישה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן על הטווח שבין גיל 18 עד גיל 60.
אורי מקלב: אם ראש המשפחה היא עד גיל 60 והיא חד הורית אז זו עוד דוגמה לכך שזה מעצים את הבעיה.
אורי מקלב: הקריאה מכאן, מן הועדה, היא כך: הנושא הזה של הסיבסוד, הרי מדובר כאן במשפחות ברובד הכי נמוך של הכנסה, לא מדובר כאן על מספרים גדולים מאד, מדברים כאן על מספרים שהם –בתוך מדינה של שבעה מליון, אנחנו מדברים על מספרים שהם מתחת לשני אחוז אבל, הצורך שלהם והחלק הערכי בחשיבות לקבל הנחה בתחבורה ציבורית הם מאד מאד חשובים, ההנחה חשובה להם כדי להתפרנס, כדי לחיות, להחזיק את עצמם, בגלל שכשאדם - - -
אברהם מיכאלי: נאמר כך, רכב אין להם, נכון?
אורי מקלב: רכב לא יכול לעזור להם.
אברהם מיכאלי: אז הם צריכים רגלים והרגלים שלהם הם התחבורה הציבורית.
אורי מקלב: יש כאלה שיש להם הבטחת הכנסה ויש להם גם רכב ויש גם אופנוע ויש סוגיות שם.
קריאה: יש כאלה שעובדים ואז הם משתכרים 25% מן השכר הממוצע ויש להם רכב מסוים אז הם עדיין זכאי להחזיק רכב אבל אלה הם ממש בשוליים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על כאלה שההוצאות לתחבורה ציבורית יוצאות להם מן הלחם ומן המחיה.
אורי מקלב: זה שהתחבורה הציבורית יקרה - אנחנו שומעים על זה גם מהם והם נמנעו מלהגיע לכאן כי אין להם את הכסף.
אורי מקלב: היתה לנו ישיבה כאן על זכאים למשרד השיכון שלא יכלו לממש את הזכאות והמדינה יצאה עבורם במבצע אז הם היו צריכים לרוץ עם מתווכים ולראות דירות, ומה הם אמרו בתוך הדברים?
אורי מקלב: "ההוצאות על הנסיעות".
אורי מקלב: אני שמעתי אותם, שמעתי איך הם השחילו את הדבר הזה, שהם דיברו על זמן, על הקושי בשעות הערב לצאת עם המתווך והם דיברו על הזמן אבל בתוך הדברים הם דיברו על ההוצאות בגין הנסיעות.
אורי מקלב: אני מניח שכולם אנחנו יודעים שהדבר הזה חשוב ואנחנו גם יודעים שיש ירידה דרמטית במספר הזכאים בשנת 2011, התברר מן הרשימה של הזכאים, ואני מציג את זה עכשיו כך אבל הנתון הוא אמיתי, 80,000 מתוך 125,000 שהיו זכאים בשנה שעברה, בערך, נפלטו מן הרשימה.
אורי מקלב: 80,000 מתוך 125,000 נפלטו מן הרשימה ב 2011.
אורי מקלב: הם מלינים על כך, זו פגיעה מאד קשה, והם אולי לא הרגישו בה כשקיבלו את ההחלטה אבל עכשיו היא מורגשת, המדינה לא הרגישה כשקיבלה את ההחלטה אבל חובה עכשיו על הממשלה לראות - - -
אברהם מיכאלי: הממשלה קבעה פיצוי בזמנו, כשהיא קבעה את קיצוץ הזה.
אורי מקלב: אני לא יודע מה הם נתנו, אני כן מריח מפה, מן הנתון להלן, משהו בפני עצמו: ההחלטה התקבלה נתקבלה ב 2002 והביצוע התחיל באוגוסט 2003 דהיינו, האוצר נמצא בחזקת "הרוצה שקר מרחיק עדותו".
אורי מקלב: ההחלטה התקבלה ב 2002 ולא הראו את זה מיד כי אז יקום קול זעקה, אז הם אומרים: אנחנו נחיל את זה.
אברהם מיכאלי: 2003 היתה שנת הגזירות.
אברהם מיכאלי: הגזירות חלפו כבר, יש כסף בקופה, אפשר לבוא לקראת המסכנים והזכאים.
אברהם מיכאלי: למה שאלתי כמה כסף, הרי אם מדובר פה בשליש ממאה שקל לחודש, והגורם של האזרח, האזרח מקבל שיפוי קטן מאד.
אורי מקלב: ברור שיש לזה חשיבות מאד גדולה לאותן המשפחות האלו.
אברהם מיכאלי: או שיגידו לנו מה במקום או שיאפשרו לומר שהגזירות חלפו והמצב יותר טוב, אפשר להחזיר חזרה.
אורי מקלב: מן הצד השני, בנגטיב, אם הממשלה לא תתקן תקנה שתחזיר לתוך מעגל הזכאים גם את החדשים אז הממשלה יכולה להכריז שהיא יִקְרָה את השימוש בתחבורה הציבורית והיא יכולה להכריז שבשנת 2011 היא גרמה לכך או ביצעה את ההחלטה הזו שכל מקבלי אבטחת הכנסה לא מקבלים הנחה בתחבורה הציבורית, וזה בא עם הייקור שיש לנו.
אורי מקלב: משרד התחבורה יבדוק אם גם מי שלא זכאי ל"רב קו" ויש לו את הזכאות, שאנשים היום מקשרים את הזכאות רק אם אתה מפיק "רב קו", הפניה היא למשרד התחבורה.
אריה אלדד: מדינת ישראל -במסגרת הנחות שהיא נותנת בתחבורה הציבורית, באה לקראת סקטורים מסויימים והמדינה חייבת לבוא ולהכיר באוכלוסיות האלו -שאכן זכאיות כלומר, אנשים מקבלים אבטחת הכנסה, אנחנו מקבלים מבטוח לאומי ואנחנו מפיקים תעודות זכאות.
אריה אלדד: כיוון שהתחבורה הציבורית הולכת לקראת כרטיסי "רב קו" בכל הארץ, שזה כרטיס חכם, יקבל כל נוסע שצריך לקבל הנחה, גם נוער, גם ותיקים וגם זכאים, מקבלים כרטיס חכם והם חייבים בפרסונאליזציה, זו הנחיה ברורה של משרד התחבורה - - -
אורי מקלב: מה הוא יהיה חייב?
אריה אלדד: הוא חייב להציג את הכרטיס הזה.
אריה אלדד: בכרטיס הזה מוטבע "פרופיל זכאי" -או נוער או ותיק ובכל נסיעה, כלומר, כל פעם שהוא מכניס את הכרטיס הזה למכשיר, המכשיר קורא אוטומטית 33% הנחה.
אריה אלדד: גם בכרטיסיה הוא קיבל הנחה.
אריה אלדד: סליחה, במקום תעודות זכאות שהוא היה צריך להציג, דבר שגרם לבושה, קיבלנו משוב מהרבה מאד נוסעים לפיו זה מבייש אותם.