GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אירית פורז: הילדים של היום חולים גם בסוכרת type 2.
אירית פורז: כשאני הייתי ילדה סוכרת כזאת היתה מחלה של סבא וסבתא.
אירית פורז: להורים של החברים שלי לא היתה מחלה כזאת, אלא מחלה שהתפרצה לקראת גיל 60 ומעלה.
אירית פורז: היום יש לנו ב"שניידר" ילדים בני 6-7 לא עם סוכרת נעורים, אלא עם סוכרת type 2 שהיא משנית להשמנה.
אירית פורז: זאת אומרת, לא נכון לומר שהילדים השמנים של היום יהיו חולים בעתיד, כי הם היום חולים במחלות של המבוגרים.
אירית פורז: מה יהיה כשהם יהיו מבוגרים?
אירית פורז: אין לנו כל דרך לצפות.
אירית פורז: לכן חייבים לעשות מעשה וברמה לאומית, לא ברמה של דיאטניות ובקופות-חולים, כי קצרה ידינו מלעמוד בפרץ.
אירית פורז: זה צריך להיות ברמה של חקיקה, ברמה של חינוך.
אירית פורז: אני מסכימה ולא מסכימה עם מה שאמרה לילית רומם.
אירית פורז: אני לא חושבת שצריך להתחיל בגיל בית-ספר, אני חושבת שצריך להתחיל קודם.
אירית פורז: אבל הדברים האלה צריכים לבוא כדי שמי שאחראי היום על בריאות העם ירים את הכפפה ויעשה את הדברים, אפילו עד רמה שבשר כחוש יהיה מסובסד בחלקו ויהיה יותר זול מהבשר השמן.
אירית פורז: שמוצרי חלב דלי שומן יהיו יותר זולים ממוצרי החלב עתירי השומן.
דורית קלוסקי-ניצן: זה כבר קיים.
דורית קלוסקי-ניצן: תוצרת החלב דלת השומן זולה מתוצרת החלב עתירת השומן.
אירית פורז: אם כך, צריך להביא את זה למודעות הציבור, שלאכול בריא זה גם כדאי מבחינה כלכלית.
אירית פורז: הדימוי הוא שאוכל בריא הוא תמיד יותר יקר מאוכל עממי.
2411: משרד הבריאות עומד בפני דילמה בכל הנושא הזה.
2411: היום יש הרבה אפשרויות לאדם ללכת באופן חופשי ולקנות דברים שבעבר היה אסור לו.
2411: היום יש נטייה של האדם לטפל בעצמו, ובעבר המדינה אמרה לאדם מה לקנות ומה לאכול ובאיזו תרופה להשתמש.
2411: היום הוא חופשי להיכנס לבית-מרקחת ולקנות הרבה דברים.
2411: הבעיה היא, שמשרד הבריאות לא הצליח להתמודד עם הנושא של טיפול אלטרנטיבי, שהיום העלות הכספית שלו היא יותר מתרופות רגילות באמריקה.
2411: מדובר במאות מיליוני דולרים.
2411: עד עכשיו למשרד הבריאות יש רק או תרופות או מזון, ומחוסר בררה הכניסו את כל הנושא של טיפול אלטרנטיבי לתוך מדור המזון, וזה לא המקום המתאים.
2411: לכן כשמשרד הבריאות עומד מול דבר שהוא לא תרופה, הוא יכול לבדוק שהחומר הפעיל שנמצא זה באמת מה שכתוב שם והוא יכול לאשר את זה, אבל אין לו הכלים להגיד אם זה כן מתאים לדיאטה או לא, או אם זה מזיק לבריאות.
2411: הפתרון, כמו שנעשה באמריקה ל-FDA, שהיום יש שלוש קטגוריות: יש מזון, יש תרופות ויש דבר שהם קוראים לו OTC, שזה מגוון גדול של מוצרים כגון הומיאופתיה, כגון דברים שהם לא באמת תרופות אבל יש להם השפעה פמקולוגית, ואז בא ה-FDA ובודק את זה.
אירית פורז: זה לא ה-FDA, זאת רשות נפרדת היום.
2411: לכן צריך להקים פה מדור, שיהיה אחראי.
2411: היום זה נמצא קצת באגף הרוקחות של טל לביא, אבל צריך להקים מדור שלם שתפקידו לאשר את כל ה"תרופות" ההומיאופתיות ותוספת מזון, וגם לעשות אכיפה הרבה יותר חזקה על חנויות הטבע.
2411: היום כל אדם יכול לפתוח חנות טבע, אבל בבית מרקחת אני לפחות יודע שיש מומחה שיכול להדריך.
2411: בחנות טבע כל אחד יכול להגיד מה שהוא רוצה ואין פיקוח.
2411: לכן צריך שתהיה מערכת אכיפה שתהיה דומה לרוקח מחוזי, אבל שתהיה אחראית על כל הנושא של טיפול אלטרנטיבי.
2411: אז יהיה צריך להחליט מה חל בתרופות ומה בתוך מזון.
2411: גם בננה יכולה להיות תרופה, כי מי שסובל מיתר לחץ דם יכול לאכול עשר בננות כל יום, אבל זה ברור שבננה היא לא תרופה.
2411: זה לא ברור אם ויטמינים זאת תרופה או תוספת מזון, ולא הצלחנו להגיע לזה.
2411: כמובן, זה גם תלוי בכסף.
2411: צריך לקבל כסף מהממשלה בכדי להקים כזה מדור, ולדעתי זה יכול לפתור הרבה מאוד בעיות.
סופה לנדבר: עוזרת המחקר של הוועדה בדקה ולא מצאה חוק שמדבר על איסור השפעה על ירידת משקל אצל ילדים.
דורית קלוסקי-ניצן: משרד הבריאות מאוד פעיל בנושא הזה, עם תמיכתו של השר ובעקבות הדיונים שהיו אנחנו היום בשלבים סופיים מאוד של תקנה.
סופה לנדבר: דיונים היו, אבל תוצאות לא היו.
דורית קלוסקי-ניצן: יש לנו תקנה שהיא בסוף דרכה, תקנה שמחלקת את המסרים למזונות בכמה רמות.
דורית קלוסקי-ניצן: יש לנו מסרים בריאותיים, שזה בקריטריונים מאוד ברורים למען מניעת תחלואה וקידום הבריאות, למשל כמה מנת שומן צריכה להיות במזון למניעת מחלות לב וכיו"ב.
דורית קלוסקי-ניצן: זאת קבוצה אחת מאוד מאורגנת.
דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה שנייה, שעליה דיבר יועץ השר, זאת הקבוצה של המזון הפונקציונלי, המזון עם המסרים התפקודיים, ובעניין זה יש ים שלם.
דורית קלוסקי-ניצן: מאחר שזה לא רק תוספי תזונה, זה לא רק כדור, אלא אנחנו עדים היום לסוגי תה שונים, לשיקויים, לחליטות, למזונות שונים, וכל אחד בא עם המסרים שלו להרזיה או להפחתת האין-אונות, המסרים האלה לא מסוגלים לקבל את הגושפנקה ולהיכנס לרוקחות – אלה יזכו למסר לפי בקשתנו שאומר: "מסר זה לא אושר על-ידי משרד הבריאות".
דורית קלוסקי-ניצן: שיהיה ברור שהמצב הזה נפרד מאלה שהמסר אושר על-ידי משרד הבריאות.
שלומית קואולמן: אבל בתקנה אתם לא רוצים לכתוב בכלל "באישור משרד הבריאות", אתם רוצים להוציא את זה.
דורית קלוסקי-ניצן: נכון.
דורית קלוסקי-ניצן: המושג של אישור משרד הבריאות יירד.
דורית קלוסקי-ניצן: כי האישור בלבל.
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו נותנים אישור על תהליך מסוים, על תהליך של איך שהמפעל מסודר, איך חומרי הגלם מאורגנים, ולא על כל מה שמתלווה.
סופה לנדבר: זה לא כל-כך ברור לי, כי בינתיים אנשים יודעים שזאת לא תרופה, או להפך, צריך כנראה חקיקה שאוסרת לפרסם את התרופות ואת תוספי המזון האלה באמצעות התקשורת ובאמצעות העיתונות.
דורית קלוסקי-ניצן: החקיקה הזאת קיימת כבר שנים.
שלומית קואולמן: אין אכיפה שלה.
דוד עידן: השאלה של אמת בפרסום קיימת, השאלה היא מי יבדוק את שאלת הנכונות של ירידה של שישה קילוגרם בשבוע.
דורית קלוסקי-ניצן: אני חושבת שכל התפיסה שלנו צריכה להיות מתאימה לאיפה שאנחנו חיים.
דורית קלוסקי-ניצן: להתחיל היום להשקיע הון עתק בצבא שילך כל יום לחנויות, יקרא את כל המודעות, ישמע כל מה שזבן בחנות אומר לקונה – אני לא יודעת אם כולנו רוצים להיכנס למצב כזה, וכנראה שנצטרך להשקיע באפיקים שונים.
דורית קלוסקי-ניצן: לדעתי אנחנו צריכים לתת כלים לצרכן לשקול את דעתו, להחליט החלטה נבונה ולא לעמוד כמו צבא ששומר.
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו צריכים את הצבא הזה למקרים שבהם לא כתבו את המסר הנכון, לא סימנו את זה כמו שצריך, אבל לא כצבא ששומע כל מלה שנאמרת ומטילה עונשים, כי לא נעמוד בזה.
דורית קלוסקי-ניצן: עובדה, יש חקיקה, יש משרדים שעוסקים בזה, יש לנו יועצים משפטיים נפלאים שעובדים בזה ואנחנו לא מצליחים לעמוד במשימה.
דורית קלוסקי-ניצן: לא מדובר במאה או באלף, אלא בהרבה יותר מזה.
דורית קלוסקי-ניצן: היום כל יוגורט וכל תה וכל גבינה מתיימרים לעשות עוד דברים חוץ מאשר להיות יוגורט ותה גבינה.
דורית קלוסקי-ניצן: אז איפה אנחנו חיים?
דורית קלוסקי-ניצן: זה מצב שקל לבוא ולהצביע עלינו שנעשה.
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו מנסים לסדר את התקינה, שיהיה לנו יותר קל להסתדר אתה ולבקש מהצרכן שייקח אחריות עליו, וכן היצרן עצמו צריך להיות מודע שכאשר הוא מסתבך הוא ישלם, הוא יעמוד לדין.
סופה לנדבר: מה אתם ממליצים?
דורית קלוסקי-ניצן: התקינה החדשה שלנו, שנעביר אותה ליו"ר הוועדה לחוות דעת, בעינינו היא אור.
דורית קלוסקי-ניצן: הוועדה שלנו להטעיית הציבור, שיושבים בה טל לביא, אילנה מישר ואני וכן חברים מארגוני הצרכנים שמאוד עוזרים לנו וחברים ממשרד התעשייה והמסחר, יושבים ביחד.
דורית קלוסקי-ניצן: זה הזמן לבקש מכולם להעביר תלונות אלינו.
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו לא יכולים לדעת על התלונות אם לא מפנים אלינו, אנחנו רשאים לפעול על-פי תלונות.
שלומית קואולמן: איך יודעים שאפשר לפנות אליכם?
דורית קלוסקי-ניצן: מי שפונה אלינו יודע.
שלומית קואולמן: האם זה מופיע באתר שלכם?
דורית קלוסקי-ניצן: כן, וזה מופיע גם בכל מקום שאפשר לדעת עליו.
דורית קלוסקי-ניצן: קופות החולים כן מעבירות תלונות, אם יש אשפוז, אבל בשש שנים ראיתי מקרה אחד.
סופה לנדבר: אחרי ששמענו שיש כל-כך הרבה מקרים שאנשים מתעלפים ואנשים מגיעים לאשפוז, אני חושבת שאילו אנשים היו יודעים הם היו נמנעים מלהשתמש במוצרים האלה.
דורית קלוסקי-ניצן: אני חושבת שזה לא מספיק לקחת את התלונות ולדבר על ההיבטים הבריאותיים, כי יש הרבה אנשים שזה לא מדבר אליהם.
דורית קלוסקי-ניצן: הם מוכנים לקחת על עצמם ולעשות את הדיאטה.
דורית קלוסקי-ניצן: אני מסכימה אתך שזה עניין של מסרים וחינוך הציבור, אבל לחנך את הציבור ממה שמדבר אליו.
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו חייבים לשווק להם את העניין הזה שזאת בעיה, הם ישמינו יותר ויותר.
דורית קלוסקי-ניצן: הם לא יודעים לייחס האם זה קרה בגלל התוסף, ומלבד זה יש פה ילדים שעדיין לא יודעים את שיקול הדעת הנכון ומחליטים להשתמש בזה, וזה לא יצליח.
סופה לנדבר: התקנות האלה מתייחסות למזון ולא לדיאטות, נכון?
דורית קלוסקי-ניצן: לתוספי תזונה.
אילנה מישר: במקביל לתקנות האלה, שיסבירו את מה שנכתב בצורה יותר הגיונית, יש תקנות שאנחנו מכינים שיסבירו על תכשירי מרפא, והם יהיו צמחי מרפא שיש להם הוכחות אבל יש בעיה לרשום אותם כתרופות היום.
אילנה מישר: אנחנו רוצים לצאת עם שתי התקנות ביחד, וזה יהיה חלק משינוי שילווה בהסברה לציבור, להסביר להם מה סוגי המסרים ומה סוגי המוצרים.
סופה לנדבר: משרד הבריאות ומשרד התעשייה והמסחר, לפני שנה וחצי קיבלתם את ההמלצות של הוועדה לפניות הציבור.
סופה לנדבר: מה היו ההמלצות?
דורית קלוסקי-ניצן: בין היתר, בעקבות הוועדה, הוקמה הוועדה שלנו ושתי תקנות שהן בשלבי סיום.
סופה לנדבר: אני רואה בחומרה רבה שעל שתי תקנות הייתם צריכים לעבוד במשך שנה וחצי.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה דבר חמור מאוד, כך לא עובדים.
טל לביא: התקנות הן כתובות והן בשלב האחרון במשרד המשפטים.
טל לביא: אני מניח שהן יאושרו עוד כמה חודשים.
טל לביא: בעניין זה התייעצנו עם כל הגורמים שעוסקים בתחום הזה.
סופה לנדבר: אתם מסכימים ששנה וחצי זה מוגזם?
אילנה מישר: לא, זה אפילו די מהר.
אילנה מישר: אנחנו צריכים לעצמנו לגבש את כל החומר, אנחנו מקבלים דעות מגורמים אחרים שעוסקים בתחום, ואנחנו רוצים לשמוע מהציבור.
סופה לנדבר: האם הציבור יידע למי לפנות?
טל לביא: יש אפשרות דרך אתר האינטרנט.
סופה לנדבר: ומי שאין לו אינטרנט?
טל לביא: אני מניח שהיו פרסומים.
דורית קלוסקי-ניצן: בכל לשכות הבריאות יש כל המידע.
סופה לנדבר: אני מבקשת שהוועדה לפניות הציבור תקבל את כל הדרכים של פרסום, איך הגעתם לציבור במשך שנה וחצי כדי שהציבור יידע לאן הוא צריך להגיע עם טענות או שאלות או המלצות.
יפעת שי: מהשיחה שלי עם עורכת הדין מישר הבנתי שהתקנות החדשות לא נותנות מענה לכל התחום של מוצרי דיאטה.
יפעת שי: הבנתי שמדובר בתחום די אפור שיש אתו בעיה, כי הוא לא מוגדר כמחלה.
יפעת שי: השאלה היא אם בתקנות החדשות כן תוכלו לתת מענה, כי זה נותן מענה לתחום המזון אבל לא לנושא שלנו.
אילנה מישר: התקנות החדשות יגדירו בצורה הרבה יותר טובה מה מותר ומה אסור, אבל בכל זאת בתחום של הדיאטה, זה תלוי.
אילנה מישר: אם פרסום אומר שהמזון יגרום להורדת שישה קילוגרם בשבוע, אז זה לא כל-כך אפור, זה בוודאי שחור.
אילנה מישר: אבל אם מדובר בהטעיה, זה יישאר בתחום המשפטי.
שלומית קואולמן: מה הבשורה של התקנות האלה?
שלומית קואולמן: מה יש בתקנות שלא היה קודם?
טל לביא: הבשורה היא שכל המידע שקשור בתוספי תזונה ובדיאטות ובמוצרים מהסוג הזה יהיה מידע שיהיה אפשר לשלוט עליו.
סופה לנדבר: נניח שתהיה פרסומת בעיתון, במה התקנה הזאת תועיל?
דורית קלוסקי-ניצן: על המוצר יהיה כתוב: "לא באישור משרד הבריאות".
דורית קלוסקי-ניצן: מבחינת משרד הבריאות החשיבות של זה היא להעביר מידע לצרכן, שיגיד שמה שנאמר על המוצר זה שטויות.
דורית קלוסקי-ניצן: מדובר במוצרים לא מזיקים, אבל הם שטויות.
דורית קלוסקי-ניצן: ואילו מוצרים שהם באישור משרד הבריאות הם לא שטויות.
זהבה קורנברג: אני מבקשת להפנות שאלה לד"ר דורית קלוסקי.
זהבה קורנברג: האם את יכולה להוציא, בשם משרד הבריאות, מודעה גדולה שאומרת שמשרד הבריאות לא מאשר ולא עומד מאחורי כל אותן פרסומות וכל אותם ממציאים וכל אותם תכשירים?
דורית קלוסקי-ניצן: לא ברמת התקציב שיש למשרדנו היום.
זהבה קורנברג: אז איך הציבור יידע שזה לא טוב?
דורית קלוסקי-ניצן: כולנו רצינו לצאת בקמפיין גדול בטלוויזיה, אבל זה יקר ולצערנו אין לנו התקציב הזה.
לילית רומם: אני חושבת שיש כאן עוד בעיה מסחרית שלא נוגעים בה.
לילית רומם: העיתונות היומית או מוספי סוף השבוע מתפרנסים בגדול מהמודעות האלו והם לא מעוניינים לפרסם כתבות שכביכול שוללות אותן.
לילית רומם: יש מאזן אימים בין הכסף שנכנס לתקשורת לבין הנכונות שלהם לפרסם כתבות על העניין.
דורית קלוסקי-ניצן: וגם קשר של אנשי מקצוע עם החברות האלה.
לילית רומם: אם אנחנו ממשיכים בנושא של סופחי השומנים, שניתנו דרך רופאים בקופות החולים עצמן.
לילית רומם: רק אתמול שמעתי על מישהי שקיבלה את זה ואף אחד לא אמר לה שהיא חייבת להיות עם תפריט דל שומן, כי אחרת יש כל מיני תופעות לוואי.
לילית רומם: אבל אני חושבת שהבעיה חמורה מאוד, מאחר שאם מסתכלים על אחוזי המרזים בשיטות הממוסדות, השפויות, אילו שאומרות לרדת 2-3 קילוגרם בחודש, הם נמוכים מאוד.
לילית רומם: אנחנו מדברים על פחות מ-15%.
זהבה קורנברג: כי זה לא קוסם לרדת 2 קילוגרם בחודש, קוסם לרדת 6 קילוגרם בשבוע.
לילית רומם: רוב האנשים מתחילים דיאטה לבד ואחר-כך הולכים לכדורים ולאבקות ולתה, שהאחוזים של המשתמשים בהם הרבה יותר גבוהים.
דורית קלוסקי-ניצן: עשינו סקר טלפוני כדי לברר למה אנשים פונים לדברים האלה.
דורית קלוסקי-ניצן: מתברר שהם יודעים שהם לא יצליחו, אבל הם חושבים שאולי הפעם יש סיכוי.
חני מונין: דיברנו על הנושא של השמנה ועל השמנה כמחלה, אבל אנחנו מתעלמים פה מנושא קריטי מאוד, שהרבה מאלה שמשתמשים בכדורים ובתה וכולי אלה בחורות ואנשים שלא צריכים דיאטה.
חני מונין: הפרסום שקיים כבר עשרות שנים והירחונים וכולי משדרים לנו מסר להיות אנורקסיים כמעט.
חני מונין: זה לא רק מסר של אנשים שצריכים את הדיאטה הזאת מבחינה בריאותית, אנחנו חייבים גם לתת לזה דגש בפרסום של משרד הבריאות מי זה שמן, כמה קילוגרם צריך לשקול אדם בגובה ובגיל מסוימים.
חני מונין: צריך להעביר בתשדירי שירות ובתוכניות אחרות את המסר שדיאטות הן למי שצריך את זה באמת, ואני מקווה שרובנו לא צריכים את זה.
זהבה קורנברג: כל זמן שניתנת במה לכאלה פרסומות, לא יעזור דבר מסביב.
חני מונין: אי-אפשר להוריד את הפרסומים האלה, אבל צריך לדאוג לחינוך ולמודעות.
סופה לנדבר: לא הבנתי מה הבשורה החדשה שעליה עבדתם שנה וחצי.
רונית אנדוולט: אם הבנתי נכון את מה שנאמר כאן על-ידי משרד הבריאות, אז כל האישורים האלה שניתנו אוטומטית על כל מזון שהוא לא ציאניד ושהיה כתוב עליו "באישור משרד הבריאות" ירד, שזה מבחינתי ההישג הכי גדול.
רונית אנדוולט: אם גם זה נעשה, אז זה מאוד חשוב, כי היום כשאדם קנה מבית המרקחת תכשיר שכתוב עליו שהוא יוריד במשקל 30 קילוגרם, ולמטה כתוב "באישור משרד הבריאות", אותו אדם לא מבין שאישור משרד הבריאות אומר שאין בזה רעל, אלא הוא מבין שמה שכתוב על הקופסא זה המסר שיקרה לו.
רונית אנדוולט: אם המלים "באישור משרד הבריאות" יירדו, זה כבר הישג גדול.
רונית אנדוולט: אפילו אם לא נעשתה תקנה, זה שהורידו את התקנה הקודמת זה כבר טוב.
רונית אנדוולט: לשאלה איך מביאים לכך שהציבור ייחשף לכמה שיותר מידע אמין.
רונית אנדוולט: לדעתי אפשר לחייב את החברות האלה, שרוצות אישור על זה שהחומרים שלהם לא רעילים, שנוסף לכל הצהרה שיש להם שיצרפו הוכחות מדעיות.
דורית קלוסקי-ניצן: זה בדיוק מה שהתקנה אומרת.
רונית אנדוולט: שיהיה איסור על הצהרה שקרית לא רק בעיתונות, אלא גם על המוצר עצמו.
רונית אנדוולט: זה נכון שהחברות אומרות מה נמצא במחקרים בבריטניה, והם מצרפים דעה של רופא שהלך לעולמו לפני 20 שנה.
רונית אנדוולט: אבל משרד הבריאות יכול לכתוב האם ההצהרות האלה נכונות.
שלומית קואולמן: איך האדם יידע מה מוצר טוב ומה מוצר לא טוב?
רונית אנדוולט: אם ההצהרה היא באישור משרד הבריאות, זה מוצר נכון.
רונית אנדוולט: צריך אישור גם על אמיתות ההצהרה.
דורית קלוסקי-ניצן: יש לנו פה התקנות, שהועברו אליכם.
דורית קלוסקי-ניצן: התקנות עושות מבחינתנו צעד גדול מאוד קדימה, עם לימוד ממדינות אחרות שעשו את זה נכון.
דורית קלוסקי-ניצן: אגב, ארצות-הברית זה מקום לא ללמוד ממנו איך לעשות את הדברים האלה, כי שם אין פיקוח.
דורית קלוסקי-ניצן: שם האחריות היא על היצרן ועל הצרכן שצורך.
דורית קלוסקי-ניצן: בתקנות האלה אנחנו מחלקים את העניין של מחלות, של מסר בריאותי, מסר ייעודי, מסר תפקודי, ובתקנה אחרת מתייחסים לצמחי המרפא, שזה נכנס לרוקחות.
דורית קלוסקי-ניצן: התקנות האלה מסדרות מה יהיה זכאי לעמוד בתקן, אילו דברים הם צריכים להעביר אלינו כדי לזכות בהכרה שלנו, בהיתר שלנו, וכל השאר לא יזכה.
דורית קלוסקי-ניצן: הצרכן צריך לעשות פעילות חינוכית ממוקדת מאוד, כדי שהוא לא יהיה מבולבל מהמלים "באישור משרד הבריאות".
דורית קלוסקי-ניצן: זה שינוי אחד.
דורית קלוסקי-ניצן: דבר שני, יש משהו שמקבל את המסר שהוא באישור משרד הבריאות, זאת אומרת המזון הזה יכול לסייע למניעת אוסטיאופורוזיס, ולעומתו מישהו אחר שמתיימר לגרום לעצמות חזקות ובלתי שבירות יהיה כתוב "מסר זה לא אושר במשרד הבריאות", בגלל שלא היו לו ראיות מדעיות מוצקות ומסודרות ובגלל שהמזון עצמו לא עמד בתנאים.
שלומית קואולמן: זה חדש.
דורית קלוסקי-ניצן: נכון, זה חדש.
דורית קלוסקי-ניצן: זה יהיה גם בכתב וגם בעל-פה.
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו נעבור על כל האישורים והאדם יוכל לבחור אם הוא משתמש או לא.
אירית פורז: צריך לחייב אותם לכתוב.
דורית קלוסקי-ניצן: חלק מהתקופה הארוכה שעברה היא בגלל שהתאחדות התעשיינים, שעבדה אתנו באופן מאוד הדוק, כמו הרבה ארגונים אחרים, מתנגדת לתקנה הזאת, וזה ברור למה.
שלומית קואולמן: מי יאכוף את התקנה?
דורית קלוסקי-ניצן: אנחנו, בתנאים המאוד עצובים שלנו.
יפעת שי: לפי מה שהבנתי, זה הולך להיות לפי קהלי יעד, המסר הייעודי.
יפעת שי: השאלה היא אם אפשר לכתוב שזה מיועד לירידה במשקל.
דורית קלוסקי-ניצן: בהחלט כן.
דורית קלוסקי-ניצן: המסר הייעודי יכול להיות למען ירידה במשקל.
שלומית קואולמן: האם יש שינוי בענישה?
דורית קלוסקי-ניצן: לא, אנחנו לא מסוגלים לזה.
אילנה מישר: אבל יש לנו הצעת חוק אחרת, שאושרה בוועדת שרים לחקיקה, לעונשים הרבה יותר קשים.
אילנה מישר: מדובר על תחום של מזון, שכולל את התקנות האלה, אבל לא הטעיה.
אירית פורז: אני חושבת שיש גם דברים טובים ללמוד מהגויים.
אירית פורז: בריטניה, למשל, הם העבירו חוק כבר לפני חמש שנים, שאוסר על כל פרסום שרומז לאיזשהו עידוד להרזיה, בגלל הבעיות של הפרעות אכילה.
אירית פורז: אין פרסום כזה בעיתונות היומית.
אירית פורז: מי שרוצה לפרסם צריך לפרסם בעיתון מסוים שנרכש דרך מנוי.
אירית פורז: הקהל הייעודי שמתעניין מאוד בהרזיה צריך לחתום מנוי ובצורה אקטיבית להגיע למידע הזה.
סופה לנדבר: אם פוליטיקאים ינסו לעשות דבר כזה, יהרגו אותם.
דורית קלוסקי-ניצן: הציבור יכריע בסופו של דבר.
דורית קלוסקי-ניצן: אם תהיה היענות לרכוש את המוצרים האלה ויתחילו להפנים את זה, דיון כזה הוא מאוד חשוב.
דורית קלוסקי-ניצן: אני חושבת שלך יש עוצמה חשובה להוביל את זה החוצה, שאנשים יבינו שתעשיית השטויות ממלאת כמה כיסים ומרוקנת המונים.
אירית פורז: לא רק מרוקנת כיסים, אלא גם גורמת לנזק מעבר לזה.
אירית פורז: כי בפעם הבאה הוא לא יעשה את מה שכן צריך כדי לעזור לעצמו מבחינה בריאותית.
סופה לנדבר: משרד התעשייה והמסחר, מה הבקשה שהיתה כלפיכם מהוועדה לפניות הציבור ומה עשיתם במשך שנה וחצי?
ראומה אופק-ששון: אני רוצה להתנצל על כך שעורך-דין קמחי לא יכול היה להגיע, כי יש לו דיון של ועדת חוקה בתל-אביב.
ראומה אופק-ששון: נכנסתי לנושא ברגע האחרון.
שלומית קואולמן: בישיבה הקודמת אמרה תמר פינקוס, התובעת, שיש חקירה שאתם מנהלים נגד חברות.
ראומה אופק-ששון: נמסר לי על-ידי תמר פינקוס שיש איזשהו תיק שמחכה לחוות הדעת של משרד הבריאות, ובלי חוות הדעת שלהם אנחנו לא יכולים לפעול.
דורית קלוסקי-ניצן: אלינו לא הועבר התיק.
דורית קלוסקי-ניצן: עורך-דין קמחי נמצא אתנו בוועדה והוא לא העביר שום תיק.
ראומה אופק-ששון: בכל מקרה, בשביל לאכוף הטעיה בפרסום אנחנו חייבים חוות דעת של הגורם המקצועי המוסמך.
סופה לנדבר: כחמש שנים, מאז שהוקמה הוועדה לפניות הציבור, עסקנו בעניין של הזרקת מים לבשר.
סופה לנדבר: איזה מן דבר זה?
סופה לנדבר: האם אנחנו מדינה של צבים?
דורית קלוסקי-ניצן: אני מצטערת שעורך-דין קמחי לא נמצא פה כי הוא מאוד מעורב אתנו בזה, אבל אם יש משהו שעשינו טוב והיינו צריכים לקבל עליו טפיחת עידוד זה הדבר הזה.
דורית קלוסקי-ניצן: בתקופה קצרה עשינו מגוון פעילויות בבתי-ספר, בציבור, ואנחנו כן עובדים עם מכלול ארגונים.
דורית קלוסקי-ניצן: זה לא פשוט, צריך להבין שגם לנו זה תהליך חדש.
דורית קלוסקי-ניצן: בוועדה אנחנו לומדים את הנושא ואנחנו עושים המון.
סופה לנדבר: אני מאוד כועסת על הבירוקרטיה של מדינת-ישראל, על חוסר האכפתיות במדינה, על חוסר ההתייחסות לעתים קרובות של פקידים בכירים.
דוד עידן: אני יושב עם הרבה אנשים גם מפה, גם מאירופה וגם מארצות-הברית, והם מרגיעים אותי שמצבנו פה הוא בדיוק כמו באירופה ובארצות-הברית.
סופה לנדבר: אם על המדפים של מוצרים ללא סוכר יש דברים עם סוכר, יש בעיה.
סופה לנדבר: מכיוון שלא הבנתי את התקנות של משרד הבריאות, לא נסכם היום את הישיבה.
אילנה מישר: יש התקנות בתחום של תוספי התזונה, שאושרו על-ידי משרד המשפטים, אבל חלק מהחבילה עדיין נמצא במשרד המשפטים ואנחנו מחכים להביא את זה לאישור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
שלומית קואולמן: מה יכללו התקנות?
דורית קלוסקי-ניצן: התקנות האלה יסדירו ארבע קבוצות של תוספי תזונה.
דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה אחת היא המזון שיקדם מסר בריאותי, זה המזון הבריא יותר.
דורית קלוסקי-ניצן: זה אומר שהוא דל שומן וכיו"ב, יש לו מאפיינים שהם מקדמי בריאות.
דורית קלוסקי-ניצן: הוא מזון שיצטרך לעמוד בהחמרה בשאלה מה הוא מכיל, כמה הוא מכיל ומה הוא יכול לומר על עצמו.
דורית קלוסקי-ניצן: זה יהיה באישור משרד הבריאות.
דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה שנייה היא הקבוצה של מזון תפקודי, וזה אומר שיפור המערכת החיסונית וכל מיני שטויות שאנשים מוכרים.
דורית קלוסקי-ניצן: בעניין זה יהיה כתוב "מסר זה לא אושר על-ידי משרד הבריאות.
דורית קלוסקי-ניצן: קבוצה שלישית היא של מסר ייעודי, וזה לקבוצה של מה שנכלל ברשימת המחלות או הסימפטומים למחלות, וכאן זה מיועד לאנשים שצריכים דיאטה מיוחדת, וכאן אנחנו אומרים מה צריך להיות תוסף תזונה.
סופה לנדבר: האם דרך התקנות האלה אנחנו יכולים לדרוש שבכל פרסומת יהיה כתוב אם יש תופעות לוואי של התרופה או תוספת המזון או אין תופעות לוואי?
דורית קלוסקי-ניצן: מה תגידי על התה?
דורית קלוסקי-ניצן: האם יש לו תופעות לוואי או לא?
רונית אנדוולט: יש תה שהוא מייבש, למשל.
דורית קלוסקי-ניצן: הרבה מהם הם עלים שאין להם כל תופעות לוואי.
סופה לנדבר: אני חושבת שהבעיה של הצרכן היא שהוא לא קורא מה תופעות הלוואי לפני שהוא קונה את המוצר.
דורית קלוסקי-ניצן: בעניין תופעות לוואי זה נכון, וזה לא צריך להיות מאושר בכלל כי זה לא מזון.
סופה לנדבר: לדעתי צריך להוסיף את זה בתקנות.
עזרה זוהר: מניסיון רב שנים, אני לא מאמין שאנחנו נצליח.
עזרה זוהר: בשום מקום בעולם לא הצליחו לעצור את הדברים האלה, וגם אנחנו לא נצליח.
עזרה זוהר: אבל יש דברים שהם לא כל-כך כלליים שניתן לעשות.
עזרה זוהר: אחד מהם, משרד הבריאות צריך לאסור לכתוב "ברשיון משרד הבריאות".
עזרה זוהר: משרד הבריאות מאשר שהתרופה לא גורמת נזק, ודבר שני משרד הבריאות מאשר שהתרופה מועילה.
עזרה זוהר: זה היום ה-FDA דורש, הוא דורש לא רק הוכחה שזה לא מזיק אלא הוכחה שזה מועיל.
עזרה זוהר: הם היום מאשרים תרופה לצורך מסוים.
אילנה מישר: אבל זה קיים גם אצלנו.
עזרה זוהר: אז צריך לתרגם את זה למודעות.
עזרה זוהר: דבר שני, לדעתי דבר שיכול להיות מועיל מאוד הוא תוכנית בבתי הספר של לימוד בקשר להשמנה.
עזרה זוהר: אני בטוח שאפשר להשיג את זה אם תבוא מהוועדה דרישה כזאת.
עזרה זוהר: אין כל קושי, ובוודאי אף אחד לא יתנגד.
דורית קלוסקי-ניצן: היום אין דיאטנית בבתי הספר, והיום קופות החולים מסייעות למשרד הבריאות והחינוך לבצע את זה.
סופה לנדבר: אנחנו ממליצים שבתקנות הללו תהיה דרישה לכל פרסום.
סופה לנדבר: אנחנו לא יכולים לקחת על עצמנו לאסור את המודעות האלו, אבל יחד עם זאת אני חושבת שאם בתקנות הללו תהיה דרישה שבכל מודעה יהיה כתוב באותיות גדולות אם יש תופעות לוואי או אין, אז עשינו משהו.
סופה לנדבר: הוועדה פונה לשרת החינוך עם ההמלצה של פרופסור עזרה זוהר.
סופה לנדבר: כבר פנינו אליה בעניין שעות של הסברה בעניין תזונה.
סופה לנדבר: כמה זמן לוקח לרפורמה הזו?
יהודית וייס: ארבע שנים.
נחמן שכטר: נציב תלונות הציבור במלד"ן, שלמה רובינשטיין, הרים ידיים לפני חודשיים, לצערי הרב קרה לו אסון משפחתי והוא לא יכל להגיע לכאן היום.
נחמן שכטר: הוא אמר לי לפני שלושה חודשים שהוא מוכן לטפל אבל לא בהרבה.
נחמן שכטר: הוא יו"ר המוסד לבוררות, מתעסק בבוררות ומתווכים אבל כשאין ברירה הוא אולי תיקח גם כמה דברים בין הלקוחות.
נחמן שכטר: אנחנו מוכנים לקחת את המשימה הזו עלינו, ולעשות סדר בין המתווכים, בקולגות שלנו.
נחמן שכטר: אנחנו לא מתביישים לזרוק מתווך, שבמילה גסה "הסריח".
שולמית קואלמן: רק אלף מתוך ה- 7,000, רק אצל החברים שלכם.
נחמן שכטר: לא חברי מלד"ן, במלד"ן כל מתווך שעובר...
נחמן שכטר: אנחנו לא גוף סטטוטורי, אם היינו גוף סטטוטורי היו כולם בפנים, הלוואי והיינו גוף סטטוטורי, שהמדינה תחליט שאנחנו גוף סטטוטורי אין לי בעיה, אבל כרגע אני מייצג 1100, אבל אנחנו במלד"ן פועלים גם נגד אלה שאינם חברים.
אלכסנדר צינקר: כמה יש שאינם חברים?
נחמן שכטר: 90% מהתלונות זה אלה שאינם חברים בארגון.
יצחק קמחי: כמה מתווכים יש?
נחמן שכטר: סך הכל 6200 עם רשיונות ובלי רשיונות עוד כ- 2000, ויש עוד מה שמלכתחילה לא הוציאו רשיונות, לא רצו להוציא רשיונות.
יהודית וייס: אותם אי אפשר לאתר.
נחמן שכטר: אז אני מודיע לפרוטוקול שנכנסתי לפני שבוע למשרד תיווך ברמת גן, לבחור שעובד שם משנת 66, שהיה יכול להוציא רשיון.
נחמן שכטר: כששאלתי אותו למה אין לו רשיון הוא ענה לי, עזוב אותי, אחרי 25 שנה אני אוציא רשיון?
נחמן שכטר: מי אתה שתלמד אותי את המקצוע?
נחמן שכטר: והוא עובד ללא רשיון.
נחמן שכטר: אז אפשר לאתר אותם.
נחמן שכטר: אם ייתנו את הכוח, אנחנו נאתר.
יהודית וייס: אנשים עובדים בבית ללא משרד.
נחמן שכטר: יש למלד"ן 51 חברי הנהלה ב- 51 אזורים וערים בארץ.
נחמן שכטר: אם היינו נותנים לנציג חצור הגלילית לטפל בקריית שמונה, בקצרין בטבריה, בצפת, היינו נותנים לאיש מנהריה ולאיש מהוד השרון ולאיש מרמת גן, הרצליה ותל-אביב עד אילת לטפל, יש לנו 51 חברי הנהלה ואין לי שום בעיה שכל אחד מחברי ההנהלה יקבל משימה לעשות מבצע הקש בדלת, לעבור תוך העיר, מדלת לדלת ממשרד למשרד ולבקש רשיון.
נחמן שכטר: צלצלתי ליהודית יום אחד מראשון לציון ושאלתי על שלושה משרדים בראשון לציון, ברחוב הראשי, משרדים מפוארים ואף אחד ללא רשיון.
נחמן שכטר: הם עוד אומרים לי, וסליחה על ביטוי "נא באוזן".
נחמן שכטר: מי אתה?
נחמן שכטר: מה אתה עושה לי חשבון?
נחמן שכטר: אני בכלל לא שואל אותך.
נחמן שכטר: אני טוען שאם למדינה יש היום מיליוני שקלים, קחו את מליוני השקלים, תפעילו חוליות אכיפה, תנו כוח למשטרה, תנו לקמחי כוח, תנו לי את הכוח, נהיה ביחד כוח, אחרת תדמית המתווך - - - היו"ר סופה לנדבר: קמחי, אין לך כוח?
נחמן שכטר: אין לו כוח.
יצחק קמחי: את מודעת לכל המטלות שיש לנו היום?
יצחק קמחי: או איזה מטלות הוטלו עלינו בנוסף בחקיקה החדשה?
יצחק קמחי: היא מכפילה בערך פי עשר את כמות העבודה שאנחנו אמורים לפקח עליה.
יצחק קמחי: היו"ר סופה לנדבר: אתה יודע בדיוק שצריכים לפקח, כוועדת פניות ציבור היינו כמה פעמים בבתי קברות, והייתה לנו ישיבה כאן בקשר לבית קברות שגם שם העסק פרוץ.
נחמן שכטר: קבלת קומפלימנטים על מה שעשית בישיבה הקודמת שלך.
נחמן שכטר: היו"ר סופה לנדבר: אני אומרת שאצלנו הכל עסק פרוע.
נחמן שכטר: הכל עובר.
נחמן שכטר: על מה שקורה אחר כך עם בני האדם אף אחד לא חושב.
נחמן שכטר: אני רוצה לסכם, פנינו לחבר הכנסת פורז שלקח על עצמו להיות יו"ר ועדת הלובי של המתווכים בכנסת ואתו עוד כמה חברי כנסת.
נחמן שכטר: חבר הכנסת פורז פנה בשאילתה אחת ושאילתה שניה ושלישית לאוצר, למשרד המשפטים - - -
שולמית קואלמן: והאוצר אמרו שזה לא קשור אליהם.