GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דובר: תוחלת החיים שלהן יותר גבוהה.
תמר הומינר: הן מאריכות חיים.
תמר הומינר: כל אדם נבדק באופן אינדיבידואלי.
תמר הומינר: זאת אולי תשובה לסטטיסטיקאים.
סופה לנדבר: היה לנו די מוזר שנכון לספטמבר 2001 יש 106,300 מקרים של מקבלי ביטוח סיעוד, ומתוכם 29,110 גברים ו-77,190 נשים.
סופה לנדבר: היה לנו מוזר שהסטטיסטיקה הזו מצביעה על כך שבעצם נשים הן פי כמה.
דוברת: צריך לבדוק מה הוא האחוז של הנשים בגיל הזה באוכלוסיה.
תמר הומינר: אולי חשוב להגיד שנשים מתחילות בגיל 60, כלומר סף הכניסה הוא גיל 60, ואצל גברים זה גיל 65.
תמר הומינר: אינני יכולה לאשר או לשלול את הנתונים.
סופה לנדבר: אגף נכות, בבקשה.
סופה לנדבר: שולה מיטבסקי: אתייחס לפניה של מקסים ברקובסקי.
סופה לנדבר: אני חייבת להגיד, שקיבלתי את החומר רק אתמול בצהריים.
שלומית קואולמן: החומר נשלח ביום חמישי בבוקר.
שלומית קואולמן: מתי זה הגיע אליכם - זו כבר בעיה של המוסד.
חיים פיטוסי: האם זה נשלח ביום חמישי בדואר?
שלומית קואולמן: זה נשלח בפאקס ואושר בלשכת המנכ"ל.
חיים פיטוסי: האם כל החומר נשלח בפאקס?
שלומית קואולמן: כן.
דוברת: אבל, זה לא הזמן שאפשר להספיק להזמין את התיקים מהסניפים ולבדוק אותם לעומק.
חיים פיטוסי: האם זה מספיק זמן?
חיים פיטוסי: !
סופה לנדבר: האם יום אחד לא מספיק?
חיים פיטוסי: כן, להתקשר לסניף עפולה, לסניף חדרה ולסניף באר-שבע להזמין את החומר זה לוקח יותר מיום אחד.
שולה מיטבסקי: יותר מזה.
שולה מיטבסקי: התיק יכול גם להיות בגניזה מחוץ לסניף.
חיים פיטוסי: בטח שזה לוקח יותר במרחק.
חיים פיטוסי: זה לא רציני.
שולה מיטבסקי: להזמין תיק מגניזה, לפעמים זה לוקח למעלה משבוע.
שולה מיטבסקי: זה לא כל כך פשוט.
שולה מיטבסקי: אבל, לא זו הנקודה.
שולה מיטבסקי: גם אם הייתי מקבלת את החומר ביום חמישי, לא הייתי מגיעה לתיק.
שולה מיטבסקי: אינני רוצה להתנצל על התיק.
שולה מיטבסקי: הבעיה היא, שהתשובה שלי לא תהיה שלמה, ואני לא יודעת להגיד לךָ למה קבעו לך 60% דרגת כושר לאחר שקודם לכן היתה לך דרגת כושר זמנית של 75%.
מקסים ברקובסקי: אני יכול להגיד לך.
מקסים ברקובסקי: רשמו לי זאת כבעיה טכנית.
מקסים ברקובסקי: אני לא יכול להגיע ויש לי בעיה טכנית, ואני יוצא מתהליך שיקום.
מקסים ברקובסקי: ואז, הורידו לי דרגת כושר.
שולה מיטבסקי: האם אתה היית בתוך תהליך שיקום?
שולה מיטבסקי: האם לא סיימת אותו?
מקסים ברקובסקי: סיימתי.
מקסים ברקובסקי: עשיתי 12 שנות לימוד ואחר כך- - -
שולה מיטבסקי: אני צריכה לראות את התיק ואת הנימוקים ומה היה שיקול הדעת למה קבעו לך 60%.
שולה מיטבסקי: מה שקרה בתהליך הוא, שקבעו דרגה של 60% לצמיתות, ואחרי שהגשת ערר הוועדה לעררים כנראה, ממה שאני מבינה מתוך החומר, היתה סבורה כנראה שגם לא מגיעים לך 60%.
שולה מיטבסקי: התהליך הוא כזה שמי שמגיש ערר והוועדה לעררים סבורה שהיא הולכת להוריד באחוזים או בדרגה שנקבעה ע"י הדרג הראשון - היא עוצרת דיון, וזה גם מסביר את משך הטיפול, שזה מאריך את משך הטיפול, והיא שואלת את הנבדק האם הוא רוצה להמשיך בהליך הערר או למשוך את הערר שכן זכותו למשוך את הערר.
שולה מיטבסקי: במקרה הזה, אתה כנראה משכת את הערר ונשארת עם הדרגה של ה-60%.
שולה מיטבסקי: זה לגבי החלק של מה שקרה בתהליך.
מקסים ברקובסקי: ברגע ששאלתי בוועדה למה היה לי 75% ועכשיו 60%, אמרו לי: "אולי זו היתה טעות שהיו לך 75%".
שולה מיטבסקי: אמרו שאולי היתה טעות?
שולה מיטבסקי: אני לא יודעת.
שולה מיטבסקי: אינני יכולה להתייחס.
סופה לנדבר: שולה מיטבסקי, אנו נבקש ממך לבדוק בבקשה, בגלל שזה מוזר לנו שכן הוא קטוע רגל.
שולה מיטבסקי: אני אבדוק, ואני אזמין את התיק.
שולה מיטבסקי: מקסים ברקובסקי הוא בחור צעיר, ובדרך כלל אנשים צעירים - אנו לא קובעים להם נכות לצמיתות.
שולה מיטבסקי: אנו מכניסים אותם להליך של שיקום.
שולה מיטבסקי: בתקופת השיקום אנו אומרים: "אין לך כושר השתכרות", ואנו מאפשרים לו ללמוד ולהתפתח כדי שיוכל להיקלט בשוק התעסוקה.
שולה מיטבסקי: לכן, הנכות היא גם זמנית וגם נכות מלאה.
שולה מיטבסקי: לגבי מה שקרה בהמשך, למה זה נפסק וכו', אני חייבת לבדוק את התיק לעומק.
סופה לנדבר: שולה מיטבסקי, אנו נבקש זאת ממך.
סופה לנדבר: הגיעה אלי פניה, אבל היה חבל לנו מאד לסחוב את האדם מנצרת עילית.
סופה לנדבר: מדובר על אדם עם גיבנת, עם נכות מסויימת, ששלחו אותו לקורס מחשבים.
סופה לנדבר: הוא סיים את הקורס, ובגלל התעסקות כל העולם במחשבים הוא לא התקבל לעבודה ולא מצא עבודה חדשה.
סופה לנדבר: שלחו אותו לעבוד כשומר.
סופה לנדבר: אחרי שבעצם עכשיו אנו יודעים מה קורה עם מובטלים, סגרו את המקום והוא נשאר בלי עבודה.
סופה לנדבר: הוא לא מקבל בחזרה את מה שמגיע לו.
סופה לנדבר: הוא כאילו הפך להיות בריא.
סופה לנדבר: לא נותנים לו נכות.
סופה לנדבר: לא מחזירים לו נכות.
סופה לנדבר: האדם נשאר בלי שום הכנסה.
שולה מיטבסקי: שוב, אני חייבת לבדוק את הסיבה מה קרה.
שולה מיטבסקי: תני לי את הפרטים, ואשמח לבדוק אותם.
סופה לנדבר: אני אפנה אלייך.
שולה מיטבסקי: רציתי להגיד משהו לגבי ההודעות וההסברים שאנו שולחים.
שולה מיטבסקי: לאחרונה, בשנה ובשנתיים האחרונות, אנו שולחים לכולם את הפרוטוקול הרפואי, את אחוזי הנכות הרפואית אנו שולחים לכולם.
שולה מיטבסקי: היות ואתה מבקש, אנו נשלח לך את פרוטוקול ועדת הנכות, הוועדה שקובעת את אי-הכושר, כי אנו בהחלט חושבים והנהלים שלנו הם כאלה שאנו חושפים את כל ההחלטות ואת כל הבסיסים להחלטות.
שולה מיטבסקי: ברצון אשלח לך את נימוקי הוועדה.
מקסים ברקובסקי: יש לי כזה דבר.
שולה מיטבסקי: האם יש לך את החלטת הוועדה?
מקסים ברקובסקי: רשום שאני הפסקתי תהליך שיקום בגלל בעיה טכנית, וזהו.
שולה מיטבסקי: אבדוק זאת, כי זה לא כל כך ברור לי.
סופה לנדבר: מקסים ברקובסקי, אנו נבדוק זאת אחרי הישיבה.
שולה מיטבסקי: דבר נוסף שברצוני להבהיר הוא, שבנכות זה מדריך הטבות וזכויות במוסדות שונים.
סופה לנדבר: האם זה ברוסית וגם בערבית?
שולה מיטבסקי: אני מכירה אותו בעברית.
חיים פיטוסי: הנה ברוסית, והנה בערבית.
סופה לנדבר: האם אנו יכולים לקבל זאת?
חיים פיטוסי: יש לכם את זה.
חיים פיטוסי: עשרים פעם מסרנו לכם את זה, וזו לא פעם ראשונה.
סופה לנדבר: לי אין.
חיים פיטוסי: את אומרת שאין הסברה ברוסית ואין הסברה בערבית, וזה לא נכון.
חיים פיטוסי: יש לנו חוברות ברוסית, בערבית.
חיים פיטוסי: תירגמנו את החוברות לרוסית בנושאים: הבטחת הכנסה, נפגעי עבודה וזיקנה.
סופה לנדבר: אם הן לא מגיעות לבני-אדם, אני חושבת- - -
חיים פיטוסי: הם מגיעים.
חיים פיטוסי: כדי להגיע לבני-אדם, אנשים צריכים להגיע.
חיים פיטוסי: אין לנו כתובות.
חיים פיטוסי: במחשב שלנו לא רשום שהאיש רוסי, יווני או צרפתי.
חיים פיטוסי: אנו לא יכולים לשלוח בדואר לכולם לפי השפות.
חיים פיטוסי: יש לנו סניפים.
חיים פיטוסי: יש לנו מידע לעולה.
חיים פיטוסי: יש לנו את זה במועדוני נוער ובמרכזי קליטה.
חיים פיטוסי: לעולים אנו מפיצים את חוברות ההסברה האלה במאות אלפי עותקים.
חיים פיטוסי: איפה שיש עולים אנו שולחים אליהם חוברות בכל מקום.
חיים פיטוסי: זו לא פעם ראשונה.
חיים פיטוסי: זה בכל סניף של הביטוח הלאומי.
דורון יהודה: רציתי לשאול שאלה.
חיים פיטוסי: מה נתווכח?
סופה לנדבר: אנו לא נתווכח, אבל אגיד לך: לא רציתי להיות בוטה.
סופה לנדבר: אסביר לך.
סופה לנדבר: הייתי בביטוח לאומי עם מספר אנשים.
סופה לנדבר: נכנסתי ונשארתי בחדר.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד, שיחס כל כך מגעיל בחיים לא ראיתי.
סופה לנדבר: לא רציתי לעשות זאת מול טלויזיה.
סופה לנדבר: אל תבקש שאני 'ארד' עכשיו על הביטוח הלאומי.
סופה לנדבר: רופאים מאחרים ולא מגיעים בזמן - חצי שעה, ארבעים דקות.
סופה לנדבר: אף אחד לא מעיז לבקש סליחה, ולהגיד: "אנשים, אתם מחכים כאן".
סופה לנדבר: אבל, בן-אדם שמקבל בבית את הזמנה - אם, חלילה, הוא לא מגיע, אומרים: "מה העונש שהוא מקבל - מבטלים אצלו את הדברים".
סופה לנדבר: לכן, אני מבקשת ממך.
סופה לנדבר: אני לא רוצה עכשיו 'לרדת'.
סופה לנדבר: אני רוצה, שנסיים ברמה של חברות וידידות, ואתם תתקנו את הדברים שדיברנו עליהם.
חיים פיטוסי: הדברים, שאת דיברת עליהם, עולים כסף.
סופה לנדבר: הגעתי מאשדוד לרחובות, ורופא איחר ב-45 דקות, ולא ביקש סליחה מאף אחד כאילו עדר אנשים יושבים שם.
סופה לנדבר: זה ממש יחס מגעיל.
סופה לנדבר: אנשים מדברים איתם כאילו אלה לא בני-אדם.
סופה לנדבר: הייתי עם מישהו שהיה אחרי ניתוח לב פתוח וקיבל נכות 100%.
סופה לנדבר: הוא נכנס לשם, חזר אלי ואמר: "אני על ארבע אגיע למקום הוועדה".
סופה לנדבר: אמרתי: "איך אתה יכול?", והוא אמר: "יחס כזה בחיים לא ראיתי".
סופה לנדבר: זה רופא במקצועו, בן-אדם ששילם ביטוח לאומי ומשלם עד היום, והוא אומר: "זה יחס של בני-אדם לבני-אדם?".
סופה לנדבר: רבותי, אתם טובים, אבל לא עד כדי כך.
סופה לנדבר: כדי שאנו נסיים זאת ברמה שהתחלנו, אני מבקשת לא להרגיש אותי.
דורון יהודה: אני רציתי לשאול רק לגבי נכות כללית.
חיים פיטוסי: גם לך אסור להרגיז אותנו.
חיים פיטוסי: זה לא 'פייר'.
סופה לנדבר: מה זה "לא 'פייר'?
חיים פיטוסי: ככה.
חיים פיטוסי: את לוקחת מקרה מיוחד או מקרה ספציפי ומכלילה את כל- - -
סופה לנדבר: אבל, תסתכל כמה מקרים יושבים כאן.
חיים פיטוסי: כמה מקרים?
חיים פיטוסי: יש לנו חמישה מליוני פניות בשנה לביטוח הלאומי, וזאת ל-3,500 עובדים.
חיים פיטוסי: האוכלוסיה גדלה בשליש, וכמות העובדים בביטוח הלאומי לא גדלה בשליש.
חיים פיטוסי: אנו עובדים עם אותם עובדים.
סופה לנדבר: אנו עשינו תחקיר.
סופה לנדבר: אנו בדיוק יודעים מה שקורה בביטוח הלאומי.
חיים פיטוסי: מצויין.
חיים פיטוסי: אתם צריכים לדעת.
חיים פיטוסי: אבל, לא בשביל חוקים.
חיים פיטוסי: צריך שתדעו.
סופה לנדבר: אתה לא צריך לעשות כאן יחסי ציבור למוסד, שיש לו ליקויים בעבודה.
חיים פיטוסי: אבל, את לא צריכה להשמיץ מוסד--
סופה לנדבר: אני לא משמיצה.
חיים פיטוסי: --שמשרת את כל אוכלוסיית המדינה ושמשרת את העולים החדשים בצורה יוצאת מן הכלל.
חיים פיטוסי: אם יש כמה יוצאי דופן, ויש, אנו לא מושלמים.
חיים פיטוסי: הביטוח הלאומי לא מושלם.
חיים פיטוסי: פקיד שעובד מהבוקר עד הערב ומקבל מאות ומאות של אנשים ביום, ברור שיהיה חסר סבלנות אולי.
סופה לנדבר: תסביר לי למה זה ברור.
חיים פיטוסי: זה ברור.
חיים פיטוסי: אגיד לך למה.
סופה לנדבר: אני יושבת-ראש התאחדות יוצאי ברית-המועצות, ויש לי כמה עובדים, ואם עובד אחד הוא חסר סבלנות בקבלת בני-אדם - אני, סליחה על הביטוי, מסלקת אותו ממקום העבודה.
סופה לנדבר: הוא צריך לשרת את הציבור, ואם הוא לא מסוגל - אז מקומו לא בביטוח לאומי.
חיים פיטוסי: נורא קל לומר זאת.
חיים פיטוסי: נורא קל לומר את הדברים האלה מה שאת אומרת.
חיים פיטוסי: אנחנו מכשירים.
סופה לנדבר: זה לא נורא קל.
סופה לנדבר: אתה תשלח אותם לקורס יחסי ציבור.
חיים פיטוסי: הם לא צריכים.
חיים פיטוסי: בלי קורס יחסי ציבור, האנשים האלה משרתים את הציבור שנים רבות.
חיים פיטוסי: הם מקבלים חמישה מליוני פניות בשנה.
חיים פיטוסי: אם יש 350, 500 או 700 פניות לפניות הציבור ומתוכן 35% מוצדקות- - -
סופה לנדבר: אז, מה?
סופה לנדבר: האם אתה מזלזל במקרים האלו?
חיים פיטוסי: אני לא מזלזל בכלל.
חיים פיטוסי: אבל, תראי מה הוא היחס.
חיים פיטוסי: היו"ר סופה לנדבר: אני הייתי מול מצלמות הטלויזיה, ואני לא רציתי לספר.
חיים פיטוסי: גם אני לא רציתי להתבטא מול הטלויזיה.
סופה לנדבר: אבל, אספר מקרים, אם תבקש ממני.
חיים פיטוסי: אבל, גם לי יש מקרים הפוכים.
חיים פיטוסי: רוב המקרים הם הפוכים.
סופה לנדבר: אני אמרתי שאנו רוצים להבהיר את הדברים.
סופה לנדבר: אני חושבת, שניהלתי את הישיבה עם רצון ועם סבלנות.
חיים פיטוסי: כן, אבל התמונה היתה חד-צדדית.
חיים פיטוסי: כן.
סופה לנדבר: קודם כל, בן-אדם שפונה למוסד תמיד צודק.
חיים פיטוסי: נכון.
חיים פיטוסי: הלקוח תמיד צודק, ולכן אנו מתייחסים אליו כאל צודק.
סופה לנדבר: הוא תמיד צודק.
סופה לנדבר: אתם תצטרכו לענות לי על הדברים האלו, ואם תרצו - מול טלויזיה.
סופה לנדבר: אחרי המושב הזה, אחרי הפגרה, אתם תצטרכו להשיב על כל המקרים, ויש לי מקרים שזועקים לשמיים.
סופה לנדבר: תעשה יחסי ציבור.
סופה לנדבר: אני נותנת לך לעשות זאת.
סופה לנדבר: אני אעביר לך תוך שבוע ימים את כל המקרים שאנו, כוועדה לפניות הציבור, ממתינים בעניינם, בקוצר רוח כבר מספר שבועות אם לא חודשים, ואתם תעשו יחסי ציבור.
סופה לנדבר: בבקשה, אני נותנת לך ולמוסד שלך לעשות זאת.
חיים פיטוסי: של כולנו.
חיים פיטוסי: דורון יהודה: רציתי לשאול לגבי נכות כללית.
חיים פיטוסי: בתיקון החדש שהיה בהפגנה נאמר, שנכים יכולים לבחור בין זיקנה לבין נכות.
חיים פיטוסי: יש לי הרבה נכים, כולל נכים שנמצאים כרגע פה, שנפלטו ועברו לזיקנה.
חיים פיטוסי: הם לא הפסיקו להיות נכים, והשאלה היא מה קורה איתם.
חיים פיטוסי: האם אותם אלה שכבר עברו חוזרים?
חיים פיטוסי: האם הם יחזרו למערכת או שהם ישארו בחוץ?
חיים פיטוסי: דורון יהודה, לא.
חיים פיטוסי: בהסכם שהנכים חתמו עם האוצר כנראה שלא היתה דרישה או שהם עמדו על הדרישה שזה יהיה רטרואקטיבי.
חיים פיטוסי: בהסכם של הנכים זה לא רטרואקטיבי.
סופה לנדבר: עד השביתה הבאה זה יהיה רטרואקטיבי.
דורון יהודה: זו פגיעה בנכים.
אודי בן-דרור: זה אתם חתמתם.
חיים פיטוסי: אתם חתמתם.
סופה לנדבר: שולה מיטבסקי, סיימת?
שולה מיטבסקי: כן, אני סיימתי.
סופה לנדבר: אגף הבטחת הכנסה, בבקשה.
דובר: אף ארגון נכים לא חתם על ההסכם.
דורון יהודה: אף ארגון.
דורון יהודה: צריך, שלא תגיד שזה ארגון הנכים.
דובר: אף ארגון נכים לא חתם על ההסכם?
דובר: כי לא התעוררתם.
דורון יהודה: ארגון הנכים לא היה.
חיים פיטוסי: זו הבעיה - שלא הייתם.
אוגניה ישראלי: אולי אענה לילנה יגודוב בשם אגף נכות, כי אני ושולה מיטבסקי עובדות תחת אותה כותרת ורק אני מטפלת בשירותים מיוחדים ואני מבינה שילנה יגודוב הגישה תביעה לקיצבה למיוחדים, ותביעתה נדחתה.
אוגניה ישראלי: אני שוב מוכרחה לציין, שמאד הצטערתי שקיבלתי את הנתונים רק אתמול בשעה 13:00 בצהריים ולא היה באפשרותי לבדוק.
סופה לנדבר: רבותי, תשמעו.
סופה לנדבר: אני אפילו לא מבקשת סליחה, בגלל שהוועדה ועובדי הוועדה כל כך נאמנים לעניין של פניות הציבור.
סופה לנדבר: אנו העברנו את זה.
שלומית קואולמן: תעשו בדק בית אצלכם.
סופה לנדבר: תבדקו, בבקשה, מה קרה שם.
אוגניה ישראלי: צריך להבהיר, שגם יום חמישי לא היה עוזר לנו.
אוגניה ישראלי: אנו חייבים לפחות עשרה ימים מראש--
סופה לנדבר: אנו מבינים זאת.
אוגניה ישראלי: --כדי להגיע לתיק עצמו, כי המערכת הממוכנת שלנו, לצערי, אצלי מאד דלה, ואינני יכולה ללמוד ממנה רבע מהחומר שאני חייבת להתייחס אליו.
אוגניה ישראלי: לכן, התשובה חלקית.
סופה לנדבר: האם תוך עשרה ימים כל האנשים האלה יקבלו תשובה?
אוגניה ישראלי: אני לא יכולה להשיב לכולם.
סופה לנדבר: אני מדברת על אלו שקשורים לאגף.
אוגניה ישראלי: אני מקווה, שאפשר תוך עשרה ימים להגיע לכל תיק במוסד לביטוח לאומי.
סופה לנדבר: תודה רבה, וזאת עם העתק לוועדה לפניות הציבור.
אוגניה ישראלי: כן, להגיע לכל תיק במוסד.
דובר: אני מבקש סליחה.
דובר: אני חייב לצאת, ורציתי רק לומר תודה רבה לוועדה ולכולם.
אוגניה ישראלי: בקשר לילנה יגודוב, אני צריכה להסביר.
אוגניה ישראלי: קיצבה לשירותים מיוחדים ניתנת במדינת ישראל לקבוצה מאד קטנה של נכים קשים ביותר.
אוגניה ישראלי: אנו, כמוסד לביטוח לאומי, מאד היינו רוצים להרחיב את חוג הזכאים, אך ברור שזה לא מתאפשר בעיקר מסיבות תקציביות.
אוגניה ישראלי: די לומר, שכ-145 אלף נכים מקבלים קיצבת נכות ורק כ-18 אלף מקבלים קיצבה לשירותים מיוחדים.
אוגניה ישראלי: ילנה יגודוב נבדקה ולא נמצאה זכאית.
אוגניה ישראלי: מה שלי הפריע הוא, שאת לא הגשת ערר.
אוגניה ישראלי: יש לנו ועדות ערר לשירותים מיוחדים, והן כן מרחיבות באופן מתמיד חוג זכאים.
סופה לנדבר: היא אומרת, שארבע פעמים היא הגישה.
אוגניה ישראלי: לא הוגש ערר לשירותים מיוחדים.
אוגניה ישראלי: כבר הפסיקו להקליט, אך כדאי שגם אזרחים יידעו כי יש לנו מעט מאד עררים שמוגשים על ההחלטות של שירותים מיוחדים.
אוגניה ישראלי: מבחינת היחס, ברצוני להוסיף משהו אישי ולא מובן לי.
אוגניה ישראלי: אני רוצה להבין מדוע כך קורה, כי גם אני מרוסיה ובאתי ארצה ב-1968 כשעוד אף אחד עדיין לא בא ואף אחד לא דיבר רוסית כאן, והיה קשה.
אוגניה ישראלי: אבל, השתדלנו ללמוד עברית.
אוגניה ישראלי: השתדלנו לקרוא מסמכים, והוריי לא הבינו הרבה מאד שנים ואני קראתי עבורם.
אוגניה ישראלי: אני דוברת רוסית, והיו תקופות שבמוסד לביטוח לאומי לא עשיתי את תפקידי אלא כל הזמן תירגמתי לעולים מרוסיה את הזכויות.
אוגניה ישראלי: אבל, אני לא יכולה להרשות זאת לעצמי כי לא עבור זה משלמים לי משכורת.
אוגניה ישראלי: כל מבוטח מקבל מאיתנו מכתב כתוב בעברית, ובכל מכתב כתוב שזכותו לערער.
אוגניה ישראלי: זה לא יתכן שלאנשים לא יהיה כלל חברים בסביבה.
אוגניה ישראלי: קיבלתם מכתב מביטוח לאומי.
אוגניה ישראלי: אני מסבירה זאת גם לפונים: "תפנה לשכן, תפנה לילד שעולה במדרגות".
אוגניה ישראלי: כך אנחנו היינו.
אוגניה ישראלי: מה לעשות?
אוגניה ישראלי: שפה עברית היא שפה קשה, וזה לוקח זמן.
אוגניה ישראלי: אבל, לומר "אנו לא ידענו.
אוגניה ישראלי: לא קיבלנו הודעה" זה ממש מוגזם.
אוגניה ישראלי: אני חושבת שהיום אנו מוכרים הרבה דברים ברוסית, ומאד כיף לי לראות את הגבינות והעופות וכל מיני מוצרים בסופרמרקט שמסבירים פנים לעולה ומתרגמים עבורו.
אוגניה ישראלי: יחד עם זאת, אנו במדינה שרוסית בה איננה השפה השלטת.
אוגניה ישראלי: אני משיבה למכתבים ברוסית בקלי קלות, ואני עונה בעברית כי אני עובדת מדינה.
אוגניה ישראלי: אני כותבת ברוסית, ואני לא כותבת ברוסית.
אוגניה ישראלי: לגלגל רק לפתחנו את כל האחריות - אני מבקשת בכל מכתב רישמי ישנה הודעה על זכות ערר ועל כל הזכויות.
אוגניה ישראלי: אנא, פנו לתירגום.
אוגניה ישראלי: תודה.
דוברת: אני מתנצלת.
דובר: זו היתה היא.
סופה לנדבר: עתה, הבטחת הכנסה ונפגעי עבודה.
בתיה כהן: היא התחילה מהבטחת הכנסה - נכון?
בתיה כהן: אענה לגברת יוליה דרוינסקי.
בתיה כהן: גברת יוליה דרוינסקי, קודם כל, אני מאד הצטערתי לשמוע שנפגעת בין אם מגיעה לך גימלה ובין אם לא מגיעה לך גימלה.
סופה לנדבר: היא לא מבינה עברית.
בתיה כהן: יסבירו לך, ואני אדבר לאט.
בתיה כהן: לשמחתי הרבה, הורי באו מרוסיה ב-1948, ואני לא הגעתי למצב של העולים שהיום באמת קשה להם.
בתיה כהן: אני מאד מזדהה ומבינה.
בתיה כהן: קודם כל, אם נפגעת מאחד הפקידים, אני מתנצלת בשם הפקיד הזה ובתור עובדת המוסד.
בתיה כהן: אני אומרת זאת מכל הלב.
בתיה כהן: אני כבר נכנסת לעניין עצמו.
בתיה כהן: כמו שאמרו חברותי, קיבלנו את החומר אתמול בצהריים, ואי אפשר היה להזמין תיק הבטחת הכנסה, לפשפש ולראות את כל הניירות.
בתיה כהן: אני בתפקידי באגף הבטחת הכנסה אחראית על כל פניות הציבור שמגיעות ישירות לאגף הבטחת הכנסה.
בתיה כהן: כל פניה כזו - אני מזמינה ישירות את התיק, בודקת אותו לעומקו ועונה בצורה עניינית.
בתיה כהן: המעניין הוא, שהסטטיסטיקה של התלונות המוצדקות מתאים לסטטיסטיקה הכללית של מבקר המדינה וגם של אגף פניות הציבור במשרד - 35%.
בתיה כהן: זה הרבה, ואני אומרת שאם אנשים מהבטחת הכנסה פונים ותלונותיהם נראות מוצדקות אז מה עם אלה שלא פנו.
בתיה כהן: לכמה אנשים אין את היכולת לפנות?
בתיה כהן: כך אני מתייחסת לזה.
בתיה כהן: מצד שני, אני גם מודעת לקשיי הפקידים שלנו.
בתיה כהן: אינני אומרת שצריך להתנהג בגסות, חס וחלילה וחס ושלום.
בתיה כהן: עבדתי חמש-עשרה שנה בסניף, ואני יודעת מה עובר על פקידים.
בתיה כהן: אני לא מצדיקה התנהגות כזו, אבל כמו שאמרנו, כבני אדם אל בני אדם, גם הם בני-אדם וגם הם טועים.
בתיה כהן: החוכמה היא לבוא ולהגיד: "טעינו - נתקן" ולהתנצל.
בתיה כהן: אלה הדברים שאנו עושים בהבטחת הכנסה.
בתיה כהן: לגבי לגברת יוליה דרוינסקי, מה שהצלחתי להבין מסניף חדרה אתמול בטלפון ומהחומר שהוצאתי מתוך קבצי המחשב הוא שהגברת יוליה דרוינסקי עלתה לארץ והגישה תביעה להבטחת הכנסה ביולי 1999, אחרי שמלאה שנה להיותה בארץ.
בתיה כהן: מכיון שהיתה מעל גיל 55 ומכיון שבשנה שהיא היתה בארץ כעולה חדשה, שנה ראשונה, לא היה לה עבר תעסוקתי, אנו, כאגף הבטחת הכנסה, הרחבנו את חוק הבטחת הכנסה ואמרנו: "גילאי 55 לנשים ו-60 לגברים - לא נחייב אותם במבחן תעסוקה.
בתיה כהן: לא נתנה את הגימלה במבחן תעסוקה.
בתיה כהן: אם הם יעבדו - מה טוב, אבל לא נתנה".
בתיה כהן: כך הגברת התחילה לקבל הבטחת הכנסה בסניף נתניה.
בתיה כהן: במהלך התקופה, אחרי איזה 3-4 חודשים היא התחילה לעבוד עבודה חלקית.
בתיה כהן: היא הודיעה בזמן לסניף נתניה, וזה היה בסדר גמור.
בתיה כהן: יוליה דרוינסקי: אני עשרה חודשים בלי אוכל.
בתיה כהן: אני יודעת.
בתיה כהן: אני עונה לך עכשיו.
בתיה כהן: אני מסבירה את הסיפור.
בתיה כהן: האם אתם רוצים לשמוע את ההשתלשלות?
בתיה כהן: כשהיא הגיעה במהלך חודש מרץ לסניף חדרה ושינתה את כתובתה, היא הודיעה שהיא הפסיקה לעבוד.
בתיה כהן: ואז, אמרו: "רגע.
בתיה כהן: אומנם הגברת כבר בת 59, אך כבר יש לה עבר תעסוקתי.
בתיה כהן: היא הוכיחה שהיא מסוגלת לעבוד אפילו קצת.
בתיה כהן: נפנה אותה לשירות תעסוקה.
בתיה כהן: אם ימצאו לה עבודה שמתאימה למצבה הבריאותי - טוב, ואם לא ימצאו לה - נמשיך לשלם הבטחת הכנסה".
בתיה כהן: מה שהבנתי מהפקידה בחדרה אתמול הוא, שהגברת סירבה לפנות לשירות תעסוקה ולא המציאה אישורים ולא טענה בכלל לבעיות רפואיות.
סופה לנדבר: אבל, היא פנתה לשירות תעסוקה.
בתיה כהן: היא אפילו לא לקחה- - -
יוליה דרוינסקי: אני חולה.
יוליה דרוינסקי: זה רק שקל אחד זה עשרה חודשים.
בתיה כהן: חברת-הכנסת הנכבדה, לפי בדיקותינו היא לא לקחה בידה הפניה לשירות תעסוקה, היא לא פנתה לשירות תעסוקה והיא לא טענה לבעיות רפואיות.
בתיה כהן: לו היא היתה טוענת לבעיות רפואיות, הפקידה היתה אומרת לה: "תביאי לי בבקשה את האישורים הרפואיים.
בתיה כהן: נעביר אותם לרופא המוסד, ורופא מוסד יקבע אם את פטורה".
סופה לנדבר: היא העבירה את כל האישורים הרפואיים.
בתיה כהן: אין.
בתיה כהן: אתמול בדקו בתיק.
סופה לנדבר: היא העבירה.
בתיה כהן: ודאי שאני אזמין את התיק.
סופה לנדבר: אני אבקש ממך, שתקחי את המקרה הזה כמקרה אישי ותטפלי בו, בבקשה.
סופה לנדבר: בתיה כהן: אני מבטיחה לך.
סופה לנדבר: עשרה חודשים אדם בלי אוכל במדינת ישראל זה דבר - - -
בתיה כהן: יתירה מזאת, במכתב התשובה שכתבו לה עכשיו מאגף פניות הציבור אצלנו, כלומר שכתב לה המנכ"ל, ביקשו ממנה להמציא עוד היום שוב את האישורים הרפואיים, והנה הם מוכנים לבדוק רטרואקטיבית.
בתיה כהן: היא לא המציאה.
בתיה כהן: למי היא המציאה?
שלומית קואולמן: היא לא ידעה שהיא צריכה להביא.
דוברת: כי היא לא הבינה.
סופה לנדבר: חבר-הכנסת דהאמשה, האם אתה רוצה לומר כמה מלים?
עבד אלווהב דהאמשה: לא כל כך ראיתי את הנושא.
עבד אלווהב דהאמשה: מדובר על אנשים שמתקשים מבחינת השפה.
שלומית קואולמן: יש הרבה מהמגזר הערבי שפונים.
עבד אלווהב דהאמשה: כן.
עבד אלווהב דהאמשה: אני צריך ללכת להצביע עכשיו.
סופה לנדבר: חבר-הכנסת דהאשמשה, תדבר לפני שאנו מסיימים.
עבד אלווהב דהאמשה: לעתים, אנו שוכחים לשם מה נמצא המוסד לביטוח לאומי ומה מטרתו.
עבד אלווהב דהאמשה: זהו מוסד שנועד לסייע לעניים, לנזקקים ולאנשים שלא מסתדרים.
בתיה כהן: על-פי חוק.
בתיה כהן: עבד אלווהב דהאמשה: תנאי ראשוני לכל סיוע הוא, שאנשים יוכלו לפחות לדעת במה מדובר, יוכלו לדבר את השפה ויוכלו להבין מהן זכויותיהם.
בתיה כהן: אני מדבר פה על שני המגזרים: המגזר הערבי והמגזר הרוסי.
בתיה כהן: במגזר הערבי הבעיה היא אולי קצת פחותה, כי יש אנשים בגיל צעיר שיודעים עברית.
בתיה כהן: אבל, עדיין יש גם במגזר הערבי כאלה.
בתיה כהן: אבל, יש לנו הרבה עובדים ערבים.
בתיה כהן: במקרה, אני רפרנטית של סניף נצרת ורק בהבטחת הכנסה יש חמישה-עשר עובדים ערבים.
עבד אלווהב דהאמשה: אבל, התושבים הערבים הם לא רק בנצרת.
עבד אלווהב דהאמשה: יש סניפים אחרים שמטפלים באוכלוסיה ערבית, כאשר אין שם גם פקידים ערבים.
עבד אלווהב דהאמשה: לכן, הבעיה היא בעיה של האוכלוסיה.
עבד אלווהב דהאמשה: היא גם בעיה של המוסד עצמו.
עבד אלווהב דהאמשה: למה שלמוסד לא יהיו פנים שמופנות לאזרחים?
עבד אלווהב דהאמשה: אפשר לשים בכל סניף פקיד אחד על תקן מתורגמן, שתפקידו לתרגם לאנשים ולהסביר להם.
עבד אלווהב דהאמשה: אפשר להדפיס דבר כזה או לשלוח את המכתבים.
עבד אלווהב דהאמשה: הרי אנו לא רוצים לעשות את הדברים קשים.
סופה לנדבר: אתה עכשיו מכעיס את דובר ביטוח לאומי.
חיים פיטוסי: זה כאילו שאתם בפלנטה אחרת.
חיים פיטוסי: מתורגמן לכל סניף ועובד לכל סעיף זה תקנים.
חיים פיטוסי: משרד האוצר לא מוכן לתת לנו ולו תקן אחד.
עבד אלווהב דהאמשה: אם כך, מה אתם רוצים מהמתלוננים?
חיים פיטוסי: הרי אנו משוועים לכוח-אדם.
חיים פיטוסי: אנו תמיד מבקשים כוח-אדם.
חיים פיטוסי: אין לנו, ולא נותנים לנו כוח-אדם.
חיים פיטוסי: היום, יש לנו נפגעי איבה בעשרות, מאות ואלפים.
חיים פיטוסי: עובדות השיקום שלנו רצות מבית-חולים לבית-חולים אחר ולמשפחה אחת ולאחרת, והן לא עומדות בלחץ.
חיים פיטוסי: אין לנו תקנים.
חיים פיטוסי: אין לנו כוח-אדם מספיק.
עבד אלווהב דהאמשה: זו מגבלה אחרת.
חיים פיטוסי: זה מה שהסברתי.
עבד אלווהב דהאמשה: אבל, זו לא תשובה.
סופה לנדבר: אנחנו באמת מפלנטה אחרת, אבל אנו בכנסת בוועדה לפניות הציבור.
חיים פיטוסי: אבל, אתם ממליצים וההמלצות שלכם- - -
עבד אלווהב דהאמשה: זו לא תשובה לאנשים עניים.
חיים פיטוסי: אתם המחוקקים - נכון?
עבד אלווהב דהאמשה: אנו המחוקקים.
עבד אלווהב דהאמשה: אתה הממשלה.
חיים פיטוסי: אנו מבצעים.
עבד אלווהב דהאמשה: אתם מבצעים.
עבד אלווהב דהאמשה: אתם הממשלה.
עבד אלווהב דהאמשה: אתם חלק מהממשלה.
עבד אלווהב דהאמשה: תלך לשר שלך ותגיד לו: "אני רוצה דברים כאלה".
עבד אלווהב דהאמשה: תלך למר ישי שממונה עליכם היום, ותגידו לו.
דובר: זה השר בניזרי.
עבד אלווהב דהאמשה: בסדר, זה השר בניזרי או מי שלא יהיה.
חיים פיטוסי: האוצר לא מקצה לנו.
עבד אלווהב דהאמשה: הבעיה היא בתוך המגזר הביצועי, בתוך הממשלה, בתוך המוסד ובתוך הפקידות.
עבד אלווהב דהאמשה: זו בעיה שלכם.
עבד אלווהב דהאמשה: אנו מחוקקים נכון.
עבד אלווהב דהאמשה: את החוקים שלנו אתם לא מכבדים.
עבד אלווהב דהאמשה: אבל, זה נושא לחוק.
חיים פיטוסי: את החוקים שלכם אנו לא מכבדים?
עבד אלווהב דהאמשה: תאמין לי, שאולי אתם מכבדים, אבל הרבה חוקים לא מכבדים אותם ולא מבצעים אותם.
עבד אלווהב דהאמשה: אבל, לא כאן הבעיה.
חיים פיטוסי: עכשיו, מאשימים- - -
עבד אלווהב דהאמשה: הבעיה היא לא שיש חוק או שאין חוק.
חיים פיטוסי: עכשיו, אתה זורק האשמות בצורה- - -
עבד אלווהב דהאמשה: תעזוב זאת.
עבד אלווהב דהאמשה: האם סתם להתווכח?
עבד אלווהב דהאמשה: הבעיה היא לא במישור החוקי.
חיים פיטוסי: אני לא מתווכח.
חיים פיטוסי: אתה זה שמתווכח.
עבד אלווהב דהאמשה: זה לא שיש חוק או שאין חוק.
עבד אלווהב דהאמשה: הבעיה היא במישור הביצועי.
עבד אלווהב דהאמשה: תנו לאנשים להבין אתכם.
עבד אלווהב דהאמשה: תנו לאנשים לדעת מה מגיע להם ומה לא מגיע להם.
עבד אלווהב דהאמשה: תנו לאשה הזו, כשהיא מגיעה לסניף, לדעת שהיא יכולה להגיש ערעור.
עבד אלווהב דהאמשה: הבעיה נמצאת כאן.
עבד אלווהב דהאמשה: אם אין לך פקידים - אני מבין, אבל הבעיה איננה אצלי.
עבד אלווהב דהאמשה: אין לך פקידים - תפנה לשר, לממונה, ותגיד לו: "אני רוצה תקנים.
עבד אלווהב דהאמשה: אני רוצה עוד יותר אנשים.
עבד אלווהב דהאמשה: אני רוצה עוד יותר עוזרים".
עבד אלווהב דהאמשה: כאן הפתרון.
עבד אלווהב דהאמשה: על מה אנו מתווכחים?
עבד אלווהב דהאמשה: תודה רבה.
בתיה כהן: אם אפשר, יש לי הצעת יעול.
בתיה כהן: אני יודעת שאתם כנראה עובדים לפי נהלים, אבל אולי יתכן שהפניות שלכם, שעוברות למוסד לביטוח לאומי, יועברו ישירות לתוך האגף המקצועי.
שלומית קואולמן: אנו מקבלים, ואנו מעבירים ללשכת המנכ"ל, ולשכת המנכ"ל מעבירים זאת--
בתיה כהן: --לסניף.
בתיה כהן: אני מכירה את הפרוצדורה.
סופה לנדבר: אגף נפגעי עבודה, בבקשה.
אולגה ברוך: לשמחתי הרבה, לא שמעתי אף תלונה על נפגעי עבודה.
אולגה ברוך: אני חושבת, שהיחיד שנפגע עבודה הוא מר חלפין, והוא אמר שהטיפול היה- - - חיים פיטוסי: אבל, הוא היה בעניין ניידות.
אולגה ברוך: התאונה שלו היתה בניידות.
אולגה ברוך: אני אומרת, שהוא נפגע העבודה היחיד שכשהוא נשאל הוא אמר שמבחינת הוועדות הכל היה תקין למעט הנושא של ניידות.
אולגה ברוך: אין לי מה להוסיף, אלא אם כן יש שאלות ותלונות אחרות.
סופה לנדבר: מה אנו עושים עם אדון חלפין?
סופה לנדבר: למי אנו מעבירים זאת?
ברוך בן-פזי: כרגע, הורידו לו את אחוזי הנכות בוועדה של משרד הבריאות.
ברוך בן-פזי: מה שכן אנו טיפלנו זה לגבי החוב שנוצר.
ברוך בן-פזי: אנו הקפאנו את החוב, וזה עובר לוועדה לביטול חובות.
ברוך בן-פזי: הרי היתה תקופה שהוא המשיך לקבל.