GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתן ארנשטיין: החלק השני, ואני באמת לא יודע במה אפשר לחייב את חברות התעופה ובמה לא, אבל הצד השני של הענין הזה הוא שגם למקרים כאלה, של צרכים מיוחדים צריך טיפול מיוחד וצריך להבין את המקרה.
נתן ארנשטיין: גם במקרה שלנו, התחלנו לגשת ל 99 והיה צריך להיות טיפול מיוחד אבל לא ידעו מה לעשות אתנו, לא יכלו לעשות צ'ק אין, כי לא ידעו את הפרטים וכן יש נכונות מצד "אל על" לטפל בדברים כאלה רק צריך לתת את האימון וללמד אנשים מה צריך לעשות.
אורי מקלב: ורעייתך היתה אחרי לידה והיה עליה לחכות עם המזוודות.
אורי מקלב: והיו קשיים כי גם הרופא נסע עם התינוק והיה כאן אוסף של דברים שהוא מיוחד אבל הוא מלמד על הכלל.
נתן ארנשטיין: זה לא רק הטיפול השוטף במקרים מיוחדים, אלא גם כשקורה משהו חריג וקורים דברים חריגים, גם עם הנושאים שהועלו פה שיכולים להיות יותר מסובכים וגם במקרה רפואי צריך את ההנחיות הברורות וזו הנקודה שאני לגביה עדיין בהתדיינות עם "אל על" ולא ברור, אני סובייקטיבי והם סובייקטיבים ואין עדיין הסכמה בינינו לגבי מה שהיה שם אבל, זה בבדיקה עכשיו.
אורי מקלב: אין לי ספק שלגבי הויכוחים, יש הנחיות ויש נוהלים אבל כמעט ואין גמישות, לא לדייל ולא לשאר, ויכול להיות שהם מפחדים לקחת אחריות על עצמם אז זה הנוהל, ואף פעם אי אפשר יהיה לקדם את זה כך, כי כל לימוד וכל הנחיה שתלמדו אותם וכל השקעה שתשקיעו בהכשרה, בסופו של דבר יש דבר שלא לומדים אותו והדבר הזה, של שיקול דעת שמשלב בין שכל ורגש ואני יודע שאם אֲת היית שם, למשל, אין ספק שזה לא היה קורה אבל אותו דייל או אותה דיילת צריכים באותו הרגע לשקול וזה מאד בולט, אולי בגלל התחלופה ואולי בגלל שקורים הרבה מקרים חדשים ואין שבלונה בעבודה הזו, כל פעם זה מקרה אחר, והאנשים בשעת לחץ ואין ספק שתעופה היא משהו שאינו בסטנדרט, בתעופה יש משהו שבו מתנהגים אחרת, האנשים לפני טיסה יש להם הלך רוח מיוחד שנוגע גם לטיסה עצמה אבל מה שכן, בסופו של דבר, כמו בהגשת עזרה רפואית, לעתים נדרש שיקול דעת שמסקנתו היא חריגה מן ההנחיות, כל כמה שהן מקצועיות ונכונות במקרים אחרים.
אורי מקלב: שמירה על הנחיות כפי שהן מביאה לפעמים תוצאות קשות.
אורי מקלב: ואני מדגים מלימודי עזרה ראשונה בהם מלמדים שלמרות כל ההנחיות לסטריליות, למשל, הלוא עדיף חי שהזדהם בגלל החלטה להציל את חייו מאשר לאבד אותם בגלל ההנחיות לסטריליות, כל כמה שהיא מצילה חיים בעצמה.
נתן ארנשטיין: הצעה מעשית: אני מבין שלא כולם יוכלו לטפל במקרים חריגים אבל שיהיה אדם אחד, שהוא אחראי, שיוכלו מיד להגיע אליו ושהוא יוכל לשבור את הנוהל במקום.
נתן ארנשטיין: לעשות שיקול דעת בזמן אמת ולפתור דברים.
שלמה מולה: בתחילת ספטמבר יש אליפות אירופה בכדורסל על גלגלים.
שלמה מולה: מגיעות לפה עשרים משלחות מאירופה, משהו כמו שבע מאות, שמונה מאות ספורטאים.
שלמה מולה: זו פעם ראשונה שיש אליפות.
אורי מקלב: כדאי שתהיה הידברות.
אברהם אסא: היתה הידברות, נקבע תהליך ולא סתם אמרתי כאן שהטיפול בנוסעים נעזרים מקבל חשיבות מאד מאד גדולה אצלנו.
אורי מקלב: הרצל, השאלה שנשאלת היא האם יש מקום למה שאמר כאן מר ארנשטיין: "אני לא רוצה לדרוש יותר מדי מחברת התעופה כי בסוף היא לא תרצה לבצע טיסות רפואיות".
אורי מקלב: כיום יש חברה אחת שמבצעת טיסות רפואיות אבל גם "אל על" עלולה לומר שהדרישות גבוהות מדי והענין גורם לה תדמית לא טובה אז היא מפסיקה לעשות טיסות רפואיות.
אורי מקלב: או אז האזרחים יקחו חברות פרטיות.
אורי מקלב: המדינה לא יכולה לטפל בחולה מסוים ויקחו חברות תעופה שמתמחות בנושא הזה.
אורי מקלב: האם זה חשש קיים?
אורי מקלב: יש לעדכן אותך, דיברנו על נושא התקנות.
אורי מקלב: ושאלנו גם מי אחראי על האכיפה?
אורי מקלב: מי אחראי על היישום?
אורי מקלב: איך אתם רואים את זה?
אורי מקלב: איך אתם רואים את הסנקציות?
אורי מקלב: איך התהליך מתבצע?
הרצל רבניאן: תקנות הנגישות לשירות התחבורה הציבורית כוללות מערך הוראות הנגשה שחלות גם על חברות התעופה ועל שדות התעופה.
הרצל רבניאן: מי שאחראי על האכיפה הוא רשות התעופה האזרחית ורש"ת.
הרצל רבניאן: אם יש תלונות על שירות והנגשה אז באופן טבעי הן צריכות להיות מוגשות לרשויות האלו.
הרצל רבניאן: מבחינתי צריכות להיות שתי פעולות במקביל, במישור אחד, אם רת"א או רש"ת חושבות, שהבסיס המשפטי או הבסיס הפרקטי לתלונה כמו תקציב, למשל, לא מאפשר להן לתת מענה לאותה תלונה או לסידרה של תלונות, עליהן לפנות אל משרד התחבורה, למנכ"ל משרד התחבורה ולשר התחבורה, שהם, למעשה, אחראים ישירות.
אורי מקלב: בשדה דב אין, למשל, שום אפשרות להעלות נכה ומה שיש הוא כנראה לא בטיחותי, או כשרשות שדות התעופה רואה שחברה מסויימת לא עומדת בתקנים, איפה אתם נמצאים כרגולטור?
הרצל רבניאן: עליהן להעלות את הבעיות האלו.
הרצל רבניאן: רגע, תנו לי להשלים, כי אני מתייחס לאחריות.
הרצל רבניאן: במישור השני, האנשים בעלי המוגבלויות והארגונים שמייצגים אותם, ככל שהם חושבים שהמענה לא מספיק, ראה המענה של רת"א או של רש"ת, יכולים וצריכים לפנות אל מנכ"ל משרד התחבורה ושר התחבורה וצריך להציף את הבעיות האלו בכל פעם כדי שלא יווצר צואר בקבוק כי המידע מגיע רק מכיוון אחד.
הרצל רבניאן: ככל שהמענה ידרוש תיקון של התקנות אז נצטרך לעשות את זה.
הרצל רבניאן: יש מערך של תקלות שקיבלנו מן הנציבות והיה כבר סבב דיונים אחד עם רש"ת ועם רת"א, ועם שלוש חברות הגדולות כדי לתקן את התקנות.
הרצל רבניאן: אם זה משהו שהוא דורש מענה ספציפי אז רת"א ורש"ת צריכות לתת אותו.
אורי מקלב: קודם כל, את התקנות אנחנו רוצים לראות.
אורי מקלב: אני מבין שנעשו דברים.
הרצל רבניאן: יש תקנות שכבר נקבעו.
הרצל רבניאן: הנציבות העבירה טיוטה עם מכלול של תקנות חדשות, בכל מה שקשור לתעופה או בעצם תיקון לתקנות.
אילן גילאון: תיקון לתקנות שעדיין אין להן תוקף.
הרצל רבניאן: אנחנו, בצעד ראשוני של היוועצות העברנו את התיקון לרת"א, לרש"ת ולחברות התעופה.
שרון מידן: למי אנחנו פונים?
שרון מידן: אין לנו מוקד פניות.
שרון מידן: יש תחושה של נפילה בין כל הכסאות.
שרון מידן: אפילו הנציגים פה לא יודעים לתת תשובות.
שרון מידן: הנציבות עשתה עבודה נפלאה אבל גם היא אחר כך לא ידעה למי לפנות כי כל אחד זורק את הכדור לשני.
שרון מידן: צריך להקים גוף או מוקד פניות שיהיה משותף לשלושת הרשויות ולכם ולתת לנו מענה.
שלומית אבינח: אפשר וצריך לפנות אל מנכ"ל משרד התחבורה.
ישראל אבן זהב: האזרח לא יודע את זה, מבחינתו יש לו נציבות והנציבות היא משרד ממשלתי שעליו לפנות למי שצריך לפנות אליו.
שרון מידן: איפה המקום אליו אני יכול לפנות עם המידע?
ישראל אבן זהב: אף אחד לא מרכז את זה.
שרון מידן: הנציבות היא כתובת ואפשר לפנות אליה.
שרון מידן: ל"אל על" יש מוקד תלונות פנימי ב"אל על" אבל אני מדבר על גוף שיתן לנו מענה.
שרון מידן: אני לא מרגיש שיש לי למי לפנות.
שרון מידן: משרד התחבורה הוא משרד מאד רחב.
שרון מידן: למי לפנות?
אורי מקלב: כשמישהו מבקש להתלונן על חברת תעופה או על רשות שדות התעופה, למי הוא פונה?
הרצל רבניאן: להעביר את זה למנכ"ל משרד התחבורה.
אורי מקלב: מנכ"ל זה רחב מדי, יש הרבה פניות.
הרצל רבניאן: לדווח לרשות שדות התעופה על פעילות שהיא אחראית עליה.
הרצל רבניאן: ברור שבשלב הראשון הוא צריך לפנות לרשות כדי לקבל מענה.
הרצל רבניאן: ככל שהמענה שם לא מספק אז עליו להעלות את זה.
אורי מקלב: אני מציע לך לבדוק.
אורי מקלב: לנו יש פניות אל משרד התחבורה בנושאים אחרים.
אורי מקלב: מוקד פניות הציבור של משרד התחבורה מטפל בנושא של תחבורה ציבורית.
אורי מקלב: אני לא מכיר את האנשים אבל קשה לי להניח שיש להם נסיון בנושא התעופה, צריך מישהו שיהיה אחראי על כך.
אורי מקלב: ואם יש כזה אז יש לפרסם את זה, משרד התחבורה לא מפרסם את זה שבנושא תלונות על שדות התעופה או על רשות שדות התעופה, יש מישהו שנותן מענה.
אורי מקלב: לגבי התקנות, מי מטפל בזה במשרד התחבורה?
אורי מקלב: האם אתה אחראי על זה?
אורי מקלב: מהי הערכת הזמן שלך?
הרצל רבניאן: קיבלנו עד עכשיו הערות לטיוטה שהעבירה הנציבות.
הרצל רבניאן: אני חושב שהם עושים עבודה טובה.
יצחק הנאו: הנציבות חיברה את התיקון לתקנות.
יואב קרים: ככה עוברות תקנות לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, קודם כל אומרות - - -
אורי מקלב: הארגונים יכולים לפנות אל הנציבות שהיא מקבלת את המידע וההערות.
ישראל אבן זהב: לא ראינו התיקון לתקנות.
ישראל אבן זהב: יש להעבירן גם דרכנו.
ישראל אבן זהב: מטרתנו לעזור.
הרצל רבניאן: הנציבות היא זו שניסחה, היא העבירה את זה אלינו.
הרצל רבניאן: קיבלנו את נוסח התיקון לתקנות.
הרצל רבניאן: קיבלנו הערות של רש"ת, רת"א ו"אל על" לפני מספר חודשים.
הרצל רבניאן: טרם קיבלנו את של "ארקיע" ושל "אישראייר", ברגע שנקבל את ההערות שלהן, ואנחנו לוחצים עליהן להזדרז, נצא לארגונים שמייצגים את בעלי המוגבלות כדי לקבל את ההערות שלכם.
הרצל רבניאן: ישראל יודע ואנחנו עושים עבודה די דומה - - -
אורי מקלב: צריך לקבוע מועד סופי למתן התגובות.
אורי מקלב: אנחנו קודם כל רוצים להודות לכולם.
אורי מקלב: ראינו שיש שיפורים בהרבה נושאים, שיש מודעות, הנושא מקבל האצה מסויימת, יש גם דברים טובים.
אורי מקלב: אין ספק שזיהינו שבכל הקשור לנכים המוגדרים הגעתם פה להישגים, אפשר לציין את "אל על" באופן מיוחד כי אנשיה עושים עבודה טובה.
אורי מקלב: עדיין אין לנו דרך לגבי הנכות הלא מוגדרת והנסתרת מן העין.
אורי מקלב: הליווי, תהליך הזיהוי שלה ויש כמה תחנות יש בנושא הזה.
אורי מקלב: עליכם לשבת, לזהות, כמו שעשיתם עבודה טובה מול הארגונים, תעשו עבודה טובה גם מול אלה שמייצגים אותם ושמתנדבים במקרה הזה.
אורי מקלב: המקרה הפרטני מלמד על הכלל, הפונים שכאן תורמים כדי לשפר עבור אחרים כמו יצחק שהקים ארגון שמייעץ לאנשים בחינם, לא מולכם אלא מול ביטוח לאומי, קופות החולים, הוא התחיל את כל הדברים בעשר אצבעות, היה הראשון גם בנסיון האישי, כי המחלה היתה מאד נדירה וגם בתהליך.
אורי מקלב: אנחנו לא פעם דנים בישיבות על נכויות נדירות.
אורי מקלב: ילד עם תסמונת דאון, למשל, התהליך שלו מול בטוח לאומי הוא מובנה והכל ידוע אבל ילד עם תסמונת אנגלמן, שהיא תסמונת הרבה יותר קשה, עם משמעות הרבה יותר קשה בה ההורים נתקלים ביותר קשיים, לגביה לא קבעו שום דבר אפילו שמדובר בהפרעות התנהגות, ובקשיים נוספים, עדיין, המוסד לבטוח לאומי מתנהג עם הילד כאילו משהו לא ברור, והוא צריך לעבור שוב הליך מול ועדה ושוב ועדה ולאט לאט אנחנו מנסים וזה חלק ממה שאנחנו פועלים בו בסבלנות רבה בנושאים האלה וגם בנושא הזה.
אורי מקלב: יפה שיש נכונות ויפה האומץ שיש לכם להיות מבוקרים אבל עם רצון אמיתי להשתפר.
אורי מקלב: אני מודה לכם בענין הזה.
אורי מקלב: יש דברים שעלו תוך כדי הישיבה ואני מקווה שהם יקבלו את שימת הלב המקצועית שלכם.
אורי מקלב: אנחנו נשב שוב בעוד תקופה.
אורי מקלב: התקנות מאד מאד חשובות.
אורי מקלב: בוקר טוב, אני מקבל בברכה את כל המוזמנים והנוכחים.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו לקיים את הישיבה הזאת בעקבות פניות שהיו לוועדה לפניות הציבור, בהבנה שלנו וגם מתלונות הציבור, על צורת ההתנהלות וההתדיינות והטיפול ברכב שיורד מהכביש, או שנדרש לבדיקה בטיחותית כזו או אחרת.
אורי מקלב: הבנו מתוך הדברים, גם מתוך המסמך של מרכז המחקר והמידע, שיש סך של 38,000 רכבים שמורדים במשך שנה.
אורי מקלב: הם מחולקים לכמה קטגוריות, יש ליקויי בטיחות קלים כמו פנס, צמיג.
אורי מקלב: אדם נעצר כשהפנס שלו לא עובד, או שהצמיג לא תקין, הוא נדרש לתקן אותו ולהגיע ולהוכיח לבוחן תנועה שהליקוי תוקן.
אורי מקלב: הבעיה היא בחלק שהוא צריך להוכיח.
אורי מקלב: ההרגשה שלנו שזה משהו כמעט פיראטי; קובעים ברחובה של עיר, זה מקום המפגש בין בוחן התנועה לנבדק, אומרים בין שעה זאת לשעה זאת, אין גם את מי לשאול, אין עם מי לברר לפני זה, אחרי זה.
אורי מקלב: אדם קיבל דוח או גם דוח וגם הפניה לתיקון, הוא באותו רגע קיבל את זה, לא ידע מה הוא צריך לברר, לאחר חמש דקות, או אחר כך, כשהוא מתחיל להתעורר, הוא לא יודע מה הוא צריך לעשות.
אורי מקלב: לא חס וחלילה שאנחנו רוצים לרפות את ידי המשטרה בלבדוק קלקולים כאלה ברכבים, אנחנו בעד זה, אבל גם המשטרה חייבת לעמוד בפרמטר של שירות לאזרח.
אורי מקלב: אני אביא לכם למשל מקרה אחד ואני אקריא לכם---
יצחק שגב: שהוא היחידי.
יצחק שגב: בשיחה מקדימה עם יושב הראש, שש שנים אני בתפקיד, וזו לא הפעם הראשונה שנפגשנו, בכל מיני הזדמנויות, ולמשרד בתחום תלונות הציבור לא הגיעה אפילו תלונה אחת.
יצחק שגב: בדקתי את עצמי גם כלפי המשטרה וגם אליהם זה לא הגיע.
יצחק שגב: בדיון זוטא שהיה פה, שמענו מגב' קטי מורלי שבעצם יש המון תלונות שמגיעות אליהם כלפי המשטרה והמשטרה לא יודעת בכלל שיש תלונה כזאת.
יצחק שגב: עד לרגע זה לא ראיתי תלונה אחת שאני יכול לעיין בה ולדעת איפה הבעיה.
יצחק שגב: חבר הכנסת, אני מבקש לא להקריא לנו, כי אני רוצה לקחת את התלונה הזאת, ללמוד אותה, אי אפשר ככה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שזה מראה אם זה נכון או לא נכון, גם אם זה מקרה אחד שהיה, השיטה.
רוני לוינגר: מקרה אחד לא מראה על שיטה.
יצחק שגב: מקרה אחד זה שיטה?
יצחק שגב: ממתי זה?
יצחק שגב: איזה מן דבר זה?
אורי מקלב: מר שגב, אנחנו נמצאים בוועדה שלא תמיד אנחנו נגד וזה רק ביקורת, זו לא ועדת ביקורת, זה הוועדה לתלונות הציבור שמציפה נושא ואנחנו מבקשים ללמוד מהפרט לכלל, מהעובדות שידועות לנו אפילו בלי פונה, שאנחנו רוצים ללבן, איך נעשים הדברים, מה שאנחנו שומעים מאזרחים שפונים אלינו, או מציפים תהליך מסוים, או התנהגות מסוימת, ואנחנו רוצים לדון ובאמת לשמוע ממכם איך נעשים הדברים.
יצחק שגב: אפילו אין מסמך מסודר---
אורי מקלב: אבל בסדר, בוא תשמע מה אנחנו שמענו כדי שתוכלו.
אורי מקלב: .. אם תגידו, 'אין לנו תשובה עכשיו, אנחנו צריכים לבדוק את זה', אני אכבד את זה מאוד.
יצחק שגב: אז בוא אומר לך מראש, מבחינתי אני מוכן לשמוע, את התשובות - תן לנו לבדוק, גם מול המשטרה.
אורי מקלב: נשמע ביחד על מה אנחנו מבקשים לשמוע.
יצחק שגב: תשובה שלו זו תשובה של מפקח כללי.
אורי מקלב: מה הסיפור, מה אנחנו רואים, איפה יכולה להיות באמת בעיה אזרחית, צרכנית אפילו, בעיה של שירות.
יצחק שגב: על כמה תלונות מדובר?
אורי מקלב: מר שגב, זה לא קשור לכמות, כמה וכמה.
אורי מקלב: אבל זה לא קשור לכמות.
אורי מקלב: אין שום תלונה, אני בא ואני שמעתי ואני ראיתי דבר כזה ואני מציף , בנוסף מספר אזרח, פונה אליי, לכבוד הוועדה לתלונות הציבור, הוא מספר את תמצית השתלשלות העניינים.
אורי מקלב: הוא אומר; 'ב-21.2.11 נעצרתי בנסיעתי על ידי שוטר תנועה בירושלים.
אורי מקלב: בוחן התנועה שהיה במקום בדק את רכבי ומצא שני ליקויים, תאורה לא תקינה בפנס האחורי וצמיג שהיה לדעתו בלוי ושאלתי 'כיצד ייתכן שהצמיג עבר טסט במכון הרישוי לפני כשלושה חודשים?', ענה שהבוחנים במכון נמצאים מתחת לרכב ולכן הם לא רואים את הצמיג כפי שהוא רואה.
אורי מקלב: ובאמת בדוח כתוב, 'נמצא יבש בדופן'.
יצחק שגב: למה לא רלוונטי?
יצחק שגב: הוא אומר שאמרו לו שיבש, ומישהו היה צריך לומר לו שיחליף גם את הצמיגים שם.
אורי מקלב: לא, לא אמרו לו.
יצחק שגב: גם לי אמרו 'יבש' והחלפתי.
אורי מקלב: זה לא העיקר, זה לא הנושא העיקרי.
אורי מקלב: הוא מספר את הסיפור, הוא אומר 'אני שאלתי איך יכול להיות שאתה אומר לי שהצמיג לקוי, לפני שלושה חודשים זה עבר טסט', אז יכול להיות שהתשובה שבתוך השלושה חודשים זה קרה, ויכול להיות, הוא ענה לו מה שהוא ענה לו, זה לא הנושא.
אורי מקלב: אני יכול להגיד לך מקרה אחר שפנו אליי.
אורי מקלב: הוא אמר שזה היה במחסום על יד כביש המנהרות, שוטר עוצר אותו, אומר לו 'תשמע, אתה צריך איזון גלגלים'.
אורי מקלב: הוא אומר לו 'למה?', הוא אומר 'אני ראיתי שאתה צריך איזון גלגלים.
אורי מקלב: תביא, תבוא מחר ל...'.
אורי מקלב: הוא לא פנה אליי על החלק הזה, איך שוטר ראה ועל סמך מה הוא עשה, הוא סיפר שהוא גר בבית"ר ואיפה המקום שהוא היה צריך להגיע כדי להוכיח את זה?
אורי מקלב: באיזה שהוא מקום בים המלח.
אורי מקלב: הוא נסע שעה ורבע נסיעה כדי להוכיח.
אורי מקלב: זה לא משנה למשל אם היה שוטר או לא, ואיפה, איפה, לא במקום מסודר.
אורי מקלב: הנקודה שאנחנו רוצים להציף, האם ההוכחה נעשית בצורה מסודרת, בצורה שיש טלפון, שיש מישהו שאפשר לפנות אליו, יש שעה, יש פקידה, יש משהו.
אורי מקלב: זה דבר שיכול לקרות גם אם זה נכון---
שלומית אבינח: והשעות.
אורי מקלב: הבוחן פסל לאלתר את רישיון הרכב עד תיקון הליקויים.
אורי מקלב: 'זומנתי להגיע יומיים אחר כך, ב-27.2.2011 למגרש בגבעת התחמושת.
אורי מקלב: שום פרטים נוספים לא קיבלתי מהשוטר.
אורי מקלב: ניסיתי להתקשר כדי לקבל מידע ליחידת המשטרה הקשורה לעניין, למספרי הטלפון שקיבלתי ממוקד 100 והם 5391328 ו..., אך איש לא טרח לענות לטלפון.
אורי מקלב: בסוף הגעתי ביום שנקבע בשעה 12:50'.
אורי מקלב: להזכיר שהשוטר הזמין אותו בין 13:00 ל-14:00.
אורי מקלב: 'הגעתי ב-12:50, ואיתרתי על ידי תשאול עוברים ושבים את המקום ששם מדובר'.
אורי מקלב: הוא שאל אנשים שמכירים שם, איפה השוטר הזה, אתם מכירים איזה מקום?
אורי מקלב: הוא בא ולא מצא את המקום.
אורי מקלב: דרך אגב, אני מאוד מזדהה איתו, כשאני הייתי צריך איזה משהו, להגיע לאירוע אחר לפני שבועיים באזור הזה, קשה מאוד להתמצא, זה על קו התפר בין ירושלים המערבית לירושלים המזרחית, אבל נעזוב את זה רגע.
אורי מקלב: 'מדובר במגרש חנייה ללא שום סימון הקשור למשטרת התנועה, בו מחכים הנהגים לבדיקת בוחן התנועה.
אורי מקלב: הזמן שנקבע לי היה בין השעות 1 ל-2, כאמור.
אורי מקלב: חיכיתי מהשעה 12:50 ועד השעה 14:30, יחד עם עוד אנשים שהיו במקום.
אורי מקלב: מצורף בזה מספרי טלפון.
אורי מקלב: בני, חייל שחיכה עם אופנוע לבדיקה', זה מספר הטלפון של החייל.
אורי מקלב: 'משה, ידיד, שהתלווה אליי.
אורי מקלב: הבוחן לא הגיע, אפשר לאמת זאת על ידי תשאול כל הנהגים שזומנו למקום ביום זה ובשעה זאת.
אורי מקלב: בלית ברירה נסעתי ליחידת המשטרה בבניין כלל ברחוב יפו בירושלים.
אורי מקלב: שם נשלחתי מחדר לחדר, עד שהופניתי לחדר שנקרא עתודה'.
אורי מקלב: אני מקריא מהמכתב.
אורי מקלב: 'בחדר דיברתי עם שוטרת, מאוד לא אדיבה, שבתגובה לסיפור שלי אמרה 'מדוע רק אתה הגעת?'.
אורי מקלב: בסוף נשלחתי על ידה, שוטר בשם מיכה ברק, חזרה לגבעת התחמושת, בגלל שלטענתה השוטר נמצא במקום.
אורי מקלב: לשאלתי מה יקרה אם הוא לא יהיה שם, אמרו לי 'אז תחזור אלינו' ולא הסכימו למסור שום מספר טלפון לבירור באופן אישי', דהיינו תתקשרו אליו להגיד לו שאני בדרך, שום דבר.
אורי מקלב: 'הגעתי בשעה 15:50, אינני זוכר בדיוק, השוטר לא היה.
אורי מקלב: עובר אורח שהיה במקום סיפר לי שאכן היה בוחן תנועה שהלך לפני כרבע שעה.
אורי מקלב: נמצא שהבוחן שהיה אמור להגיע בין השעות.
אורי מקלב: .. לא הגיע.
אורי מקלב: כמובן שהיות ולא היה לי רישיון רכב בידי, חזרתי לביתי ללא אפשרות להמשיך לנוע בדרכים, מכיוון שלא יכולתי לסדר.
אורי מקלב: במצב זה פניתי למשרדכם ואז נקבעה לי על ידכם פגישה עם בוחן במשרד של בניין כלל, בה הוחזר לי רישיון הרכב, שבוע לאחר שנלקח ממני'.
אורי מקלב: יש כאן עוד כמה דברים, אבל אנחנו רוצים לדעת, לשמוע ממכם, איך זה פועל כשנהג מקבל הודעה על ליקוי, הוא צריך להגיע לפני בוחן תנועה להוכיח ש...
אורי מקלב: האם זה אמת שבוחן התנועה מגיע על אופנוע באיזה מקום שקובעים אותו?
אורי מקלב: אתה מכיר עוד סיפור שהיתה פנייה לבית שמש?
יאיר אייפרמן: היתה פנייה לבית שמש.
יאיר אייפרמן: בן אדם שהורד מהכביש, שיש לו עגלה נגררת.
יאיר אייפרמן: מצאו ליקוי בעגלה, אמרו לו 'אדון יקר, תוך 24 שעות אתה נמצא.
יאיר אייפרמן: ..
יאיר אייפרמן: תעמוד על הכביש הראשי, 38, תעמיד את הרכב, תחכה לבוחן תנועה שיגיע בשעה מסוימת'.
יאיר אייפרמן: אל"ף, זה לא מקום מוסדר, בי"ת, זה על כביש ראשי---
יצחק שגב: אתה היית שם?
יאיר אייפרמן: אני לא הייתי שם, אני מדבר איתך מפונה.
אורי מקלב: שגב, אם אתה יכול, תוכיח אחרת.
יאיר אייפרמן: כשאתה שואל למה אנשים לא פונים, אנשים לא רוצים להתעסק עם---
אורי מקלב: עזוב, יאיר.
אורי מקלב: מר שגב, אנחנו מאוד מעריכים, אתה יודע שאנחנו ממש מעריצים שלך, זו פנייה שהיתה לנו, אתה צריך לברר את זה.
יאיר שגב: אז תנו לנו לבדוק את עצמנו.
אורי מקלב: תשמע מה אתה צריך לבדוק.
יאיר אייפרמן: אבל זו התנהלות.
אורי מקלב: בוא תשמע מה אנחנו רוצים שתבדוק.
אורי מקלב: אנחנו נגיד לך מספר מקרים---
יצחק שגב: תאמין לי שכשאני מקבל תלונה, אני יודע מה צריך, האינטליגנציה שלי היא מספיק שאני אדע לנתח את המכתב הזה ולשאול את השאלות הקשות למשטרה, אבל תנו לנו לעשות שיעורי בית.
אורי מקלב: מר שגב, אנחנו מעריכים ומעריצים.
אורי מקלב: אחד המבקרים שנמצא במשרדים ממשלתיים המוצלחים ביותר, אתה מאדיר את מוסד הביקורת, אני מלא הערכה.
אורי מקלב: אנחנו מקבלים בברכה את חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ’.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מכבדים.
אורי מקלב: רק סדר הדיון לוועדה, אנחנו לא קובעים דברים, אנחנו מציפים את הנושא, זה נרשם בפרוטוקול.
אורי מקלב: אני כבר יודע את הסוף, שאתה אומר שאתה תבדוק את הדברים, אבל עוד לפני הבדיקה אנחנו רוצים גם לשמוע ביחד איך זה עובד.
אורי מקלב: נשמע ביחד.
אורי מקלב: זה שיש לך את המוסד שלך ואתה יכול לשמוע, זה בסדר, אבל תן לנו לשמוע גם אנחנו, מבחינה ציבורית, ואחרי זה מבחינה ציבורית יישמע פה מה הביקורת עשתה.
אורי מקלב: אנחנו לא עושים את זה על כל פנייה, אתה יודע שאני גם מפנה אליך לא מעט פניות, אני לא עושה את זה, אבל כשיש משהו עם פן ציבורי, לא משהו פרטי, שזה לא נגמר רק במישהו אחד שמתלונן, 'מישהו פגע בי', 'מישהו לא התנהג איתי טוב', על זה אני לא אעשה ועדה, אבל כשאנחנו אולי מזהים, אני אומר את זה ב'אולי', איזה התנהלות, אני קראתי לזה משהו כאילו פיראטי, תפקידי לא רק להגיד את הדברים, אלא לשמוע ושאתם תוכלו להשמיע ולבירור העניין.
אורי מקלב: היתה שעה והוא קבע?
יאיר אייפרמן: בגדול בסוף הוא המתין וכן הגיעו.
יאיר אייפרמן: השאלה היא למה זה לא מוסדר, איך זה נראה כלפי חוץ.
יאיר אייפרמן: בן אדם צריך להגיע בשעה ספציפית באמצע יום, ואם יש לו יום עבודה?
יאיר אייפרמן: הוא בעצם איבד יום עבודה בגלל שנותנים לו זמן נתון באמצע יום, תבוא לשם, תמתין עד שייצא אליך בוחן, יבדוק את הרכב.
יאיר אייפרמן: הוא טען שהבדיקה היתה, 'טוב, מה רשום בטופס?
יאיר אייפרמן: אוקי, נעשה לך וי, תיסע הלאה'.
יאיר אייפרמן: אם אנחנו עושים בדיקה שהיא בדיקה מקצועית, אז זה צריך להיות מקום מוסדר---
אורי מקלב: כן, זה צריך להיות משהו עם גוף, משהו שהוא לא פיראטי.
אורי מקלב: בבקשה, קודם תחבורה.
קריאה: לא היו תלונות למשרד התחבורה בינתיים.
קטי מורלי: אני לא הייתי במהות של הדיון, אני העליתי סוגיה אחרת לגמרי שהיא לא קשורה לסוגיה הזו.
קטי מורלי: היא קשורה, אבל לסוגיה אחרת, לכן אני לא חושבת שזה רלוונטי.
קריאה: התלונות היו כנגד המשטרה בינתיים.
קריאה: יש לנו ממשקי עבודה איתם, אנחנו עובדים איתם בשוטף.
קטי מורלי: אני מנהלת תחום תיאום נהלים ורישוי באגף הרישוי במשרד התחבורה.
קטי מורלי: למעשה אני אחראית על כל נושא תחום הרכב.
קטי מורלי: הממשק שיש לנו לכל נושא בדיקות הרכבים זה ההורדה.
קטי מורלי: כלומר אם נמצא רכב לא תקין, המשטרה מוציאה הודעת הורדה.
קטי מורלי: מעבר לזה שהיא מוציאה את ההודעה, היא גם מקלידה במחשב שיש ממשקים ישירים אלינו והיא מכניסה הערה של 'הורדה משטרה'.
קטי מורלי: המשמעות היא שאם למחרת אתה צריך לחדש את רישיון הרכב ואתה רוצה לחדש, אנחנו לא נותנים לך חידוש רישיון, אתה לא יכול לעשות שום פעולה עם הרכב הזה.
קטי מורלי: זה בעצם כדי להכריח---
אורי מקלב: למעשה לחשק את ה---
קטי מורלי: לאלץ את האנשים לבוא ולתקן את הליקויים הבטיחותיים, שזה מאוד מאוד---
אורי מקלב: שאם יש ליקויים, שלא יסתובבו עם הכבישים ללא...
קטי מורלי: זאת הסנקציה, כדי שהם באמת יבואו לתקן את הליקויים.
קטי מורלי: לכן אני, כשאני נכנסתי, אני דיברתי יותר על הפן שקורה, שאנשים מגיעים למשרדי הרישוי והמשטרה עדיין לא הורידה את ההערה הזו למרות שבעצם התיקונים תוקנו והם הציגו כבר את האישורים למשטרה, ואז הם פונים אלינו---
אורי מקלב: שהממשקים שיהיו בהורדה, לא רק בכניסה.
אורי מקלב: אני מבין שזה נושא אחר.
שלומית אבינח: אבל זה גם נושא ש...
אורי מקלב: את צודקת שזה נושא, אבל אם הם מודעים לזה לבד, אני מבין שאתם מנסים עכשיו---
איציק סרור: ההורדות שאתם מדברים עליהן, שצריכים לבוא ולהציג את הליקוי, רכב כזה, המשטרה לא מורידה אותו במסוף, זו הורדה זמנית ואם הנהג לא חוזר תוך 48 שעות, אז הוא יורד מהכביש.
שלומית אבינח: ואז הוא צריך לפנות למשטרה ולחפש, זה מה שהם אמרו.
שלומית אבינח: ..
אורי מקלב: זה בשלב השני, אנחנו דיברנו על הליקויים הקלים יותר, על הקבוצה הזאת שתוך 48 שעות הוא צריך להוכיח...
אורי מקלב: גם מאפשרים לו לנסוע עם הרכב, רק לצורך התיקון.
אורי מקלב: גם בליקויים יותר חמורים אני חושב שמאפשרים לו לנסוע עם הרכב עד המקום שהוא גר---
רוני לוינגר: למחרת היום.
אורי מקלב: יש שלוש דרגות, בדרגה האמצעית גם מאפשרים, אבל רק לזה ולא... בכל אופן, אנחנו רוצים להתמקד בחלק העיקרי של העניין הזה וזה המפגש השני שלו, להוכיח שהוא תיקן את הליקוי, בירור של הדברים, כל מה שאנחנו דיברנו.
אורי מקלב: אז בואו תגידו מבחינת
אורי מקלב: כם איך זה עובד.
רוני לוינגר: אני יועץ משפטי באגף התנועה.
רוני לוינגר: קודם כל אני מקדים ואומר שכמובן שהמשטרה פועלת לפי תקנות התעבורה ולפי נהלים שנמצאים כאן ומשתדלת לעשות הכל באופן חוקי, מסודר, תוך גישה שירותית.
רוני לוינגר: יכולים להיות מקרים נקודתיים שבהם יש איזה כשל שצריך לבדוק, לפעמים שוטר טועה, לפעמים אזרח טועה, כל דבר אפשר לבדוק וצריך לבדוק.
רוני לוינגר: אני לא יכול להתייחס למקרים הספציפיים כיוון שהם לא הובאו לידיעתנו קודם, אז זה לא יהיה רציני אם אני אתייחס.
רוני לוינגר: אני יכול לתאר במדויק את השיטה, איך היא עובדת ואיך היא מתבצעת ומיושמת ב-90% או 99% מהמקרים, ברוב המקרים.
רוני לוינגר: ישנם, כמו שפירטתי במסמך, כמה סוגי הורדות.
רוני לוינגר: יש בדיקות יזומות, ויש כתוצאה מתאונות דרכים.
רוני לוינגר: בהורדות שנובעות מבדיקה יזומה זה, בגדול, מתחלק לשניים; יש ליקויים קלים וליקויים חמורים.
רוני לוינגר: בנוהל המשטרתי, שכמובן אפשר לראות, השוטרים מונחים ומוסבר להם מה זה נקרא ליקוי קל ומה זה נקרא ליקוי חמור.
רוני לוינגר: למשל סיכון מיידי, מערכות בלמים, מערכות הגה, מתלים, שינוי מבנה.
רוני לוינגר: מכלולים לאישור שימוש ל-48 שעות.
רוני לוינגר: ליקוי שאינו מסכן את המשך הנסיעה, מחייב תיקון מיידי, אורות, מראות, צמיגים, דברים שלפי התקנה רכב על אביזריו, ציודו, תקנה 306, חייב להיות תקין בכל עת, כמובן זה לבטיחות הנוסעים.
רוני לוינגר: אם יש צמיג לא טוב, מראה לא טובה, לפעמים הנעילה לא טובה, המראה יכולה ליפול, חס ושלום יכול להידרדר לתאונת דרכים.
רוני לוינגר: המנגנון הזה של הורדה ל-48 שעות---
אורי מקלב: אתה יכול לראות רכב מרחוק ולהגיד לו שצריך איזון גלגלים?
רוני לוינגר: אני לא בוחן, אני לא יודע.
אורי מקלב: זה חלק מהדברים---
רוני לוינגר: זה מה שהיה שם?
רוני לוינגר: אני לא יודע.
אורי מקלב: היה עוד מקרה?
אורי מקלב: היתה פנייה שאתה---
יצחק שגב: שוטר שאמר 'ראיתי תוך כדי נסיעה שלך שהגלגל ככה מסתובב לו'?
רוני לוינגר: זה דבר שצריך לבדוק אותו.
רוני לוינגר: אז אני מבקש כאן, יש לנו קצין תלונות הציבור במשטרה, יש משרד לביטחון פנים---
אורי מקלב: לא ניכנס לפרטים, ננסה לראות את השיטה.
יצחק שגב: זאת נקודה חשובה מאוד כדי לוודא שאמנם השוטר הזה שאכן כך נהג, ש---
רוני לוינגר: אנחנו צריכים לבדוק את זה, זה דבר שחייב לבוא לידיעתנו, כדי שנוכל לבדוק את זה באופן---
שרה צוובנר: האם איזון גלגלים רשום ברשימת הליקויים הקלים?
שרה צוובנר: הרי יש רשימה מסודרת, האם זה נמצא ברשימה?
רוני לוינגר: לא ראיתי פה איזון גלגלים.
רוני לוינגר: לא יודע מה זה איזון, אני לא יודע מה הוא אמר לו, אלא אם זה כתוב.
רוני לוינגר: צריך לראות את טופס ההורדה, מה הוא כתב בהורדה.
שרה צוובנר: אני רק רוצה לדעת אם זה נמצא ברשימה.
רוני לוינגר: צריך לראות.
רוני לוינגר: אני רוצה לחזור בבקשה.
רוני לוינגר: המנגנון של ההורדה ל-48 שעות הוא מנגנון שנועד להקל על האזרחים.
רוני לוינגר: רישיון הרכב לא נפסל, לא מדווח למשרד הרישוי, אלא מה?
רוני לוינגר: יש ליקוי שחובה לתקן אותו, אז אומרים לאזרח 'קח לך יומיים, בזמנך, תתקן, תלך למוסך, תתקן ותבוא להציג את זה בכל תחנת משטרה שאתה רוצה'.
רוני לוינגר: בכל יחידת תנועה.
רוני לוינגר: הרי לא יעלה על הדעת שאם מישהו גר בבאר שבע ונסע לטיול ברמת הגולן ושם מצאו את הליקוי, לא יחזירו אותו לרמת הגולן.
אורי מקלב: מה זה נקרא נקודת משטרה?
רוני לוינגר: יחידת תנועה, איפה שיש בוחנים.
רוני לוינגר: בכל הארץ יש.
אורי מקלב: ניקח ירושלים, אתה יודע איפה---
רוני לוינגר: בוודאי, בבניין כלל.
אורי מקלב: ממה שאני יודע, זה לא המקרה הזה.