GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי רוזנטל: אני חושב שאם בית החולים ידע להעניק ולהבין שבית החולים הוא בית חולים ממשלתי והוא צריך לתת לאדם את החניה חינם ואם לא חינם, לפחות שזה לא יהיה תשלום לחניון שאדם נכנס ליום מלא.
צבי רוזנטל: מדובר באנשים קשיי יום שאיבדו את מקום עבודתם באותם ימים ובמקום להיות בעבודה הם סועדים את משפחתם, צריך להתחשב בהם.
צבי רוזנטל: הנושא הנוסף, ראיתי את החברים כאן שהנהנו בראשם כשנאמר שצריך לפרסם מודעה בולטת, אני הייתי עשרות פעמים בבתי חולים ומעולם לא ראיתי מודעות, לא שלטים במחלקות, אני לא יודע על איזה שלטים מדברים.
צבי רוזנטל: נכון שבחוזר מינהל הרפואה מופיע גם תוכן השלט ומה צריך להופיע בשלט אבל עדיין הדברים האלה לא מופיעים.
צבי רוזנטל: לדעתי צריך לחדד את העניין הזה.
צבי רוזנטל: אני אבקש מחברי שיוסיף עוד כמה דברים בנושא הזה מטעם קוראי "המודיע".
אורי מקלב: אתה עורך ואתה לא יכול לחזור על זה, אנחנו מאוד מעריכים את מר מאיר גולד שכתב את הכתבה, גם אני קראתי אותה, זו באמת כתבת תחקיר מקיפה, כמו שהוא יודע לעשות.
אורי מקלב: אני חושב שגם עיתונים אחרים פרסמו כתבות וגם עדכנו את הוועדה שלנו על בעיית החניונים.
אורי מקלב: אבל ברגע שאתה מייצג כאן, אתה לוביסט, אתה מציג פוני ציבור וגם את האנשים שפנו מתוך ניסיון אישי.
אורי מקלב: היום עיתון מעריב כתב כתבה גדולה בעניין הזה, אני אומר, הפוך ובהערכה על מה שכתבתם.
אורי מקלב: אבל אתה מייצג ציבור משתמשים וגם יש לך ניסיון אישי כמתנדב ואתה בא לראות איך ניתן לעזור להם, חברך הוא ?
צבי רוזנטל: הוא , אבל הוא גם מיצג פונים.
אורי מקלב: אתם מתמקדים ב"תל השומר" או שאתם מדברים באופן כללי?
אורי מקלב: אתה רוצה לדבר על תל השומר?
נתנאל חג'בי: אנחנו נשמע קודם את תגובת , שמענו כרגע שיש חוזר מנכ"ל, נשמח לשמוע עד כמה מינהל הרפואה מחייב ואילו שיניים יש לו כרגע.
אורי מקלב: הוא מחייב את בתי החולים הממשלתיים, כמו שאמרה חברת הכנסת רחל אדטו ישנם שלושה סוגי בתי חולים, יש בתי חולים ממשלתיים, של קופות החולים ואת הפרטיים.
אורי מקלב: אני לא רוצה לדבר על תגובת שעדיין לא שמענו.
אורי מקלב: אם זה חוזר מנכ"ל הוא בוודאי מחייב את בתי החולים הממשלתיים, אני גם חושב שזה מחייב ציבורית, ואם בית חולים ממשלתי נוהג כך אנחנו כציבור יכולים לדרוש בוודאי מבתי החולים אחרים.
אורי מקלב: יש לזה משמעות גם אם זה מוחל רק על בתי החולים הממשלתיים.
אורי מקלב: בתי החולים הממשלתיים נותנים כ- 50% מהשירות, כל יום שעובר אנשים משלמים ואם ל- 50% תהייה היום דרך אחרת, דרך טובה יותר הרווחנו.
נתנאל חג'בי: חוזר המנכ"ל לא לפנינו, אמרו קודם שמעדיפים לא לפרסם אותו ולכן כדאי לשמוע את משרד הבריאות.
אורי מקלב: זו עדיין טיוטה, הוא לא נכנס לתוקף.
אורי מקלב: אני בעצם לא יודע אם זו טיוטה אבל הוא מעוכב ב בגלל שתיים-שלוש בעיות שמיד נשמע עליהם.
נתנאל חג'בי: אני אומר שוב, מאחר וחוזר המנכ"ל לא לפנינו לכן עדיף שנשמע את משרד הבריאות.
צבי רוזנטל: אדוני היושב ראש אני רק רוצה להוסיף, אם אנחנו מדברים על בית החולים שיבא, העלאת המחירים שלהם היא באמת בלי פרופורציה, אנחנו מדברים כאן על התשלום החודשי, אני לא מדבר על התשלום היומי שהם העלו בסך הכל.
אורי מקלב: אני אפסיק אותך.
אורי מקלב: לפני שניתן ל"תל השומר" להגיב, נשמע ממך מהם השינויים שנעשו ואחר כך נדבר באופן כללי.
אורי מקלב: אני אתן ל את רשות הדיבור ולאחר מכן נשמע על השאר וגם על "תל השומר".
ניל פרלמן: מנהל מינהל ומשק במקום דוקטור אלי חזי שלנבצר ממנו להיות כאן מאחר והוא במשא ומתן בעניין השביתה.
ניל פרלמן: אדוני היושב ראש בישיבה הזאת שמענו דברים רבים ששמענו בישיבות הקודמות.
ניל פרלמן: דיברנו גם על דברים להם אנחנו לא מסכימים.
ניל פרלמן: לדעתי היה מוסכם בישיבות האחרונות שיש בעיה לא בעיה בתשלום היומי אלא בעיה במקרים של ביקורים רבים.
ניל פרלמן: אנחנו קיבלנו את ההבנה שיש להרחיב את הפטור ואת ההקלות ולקבוע מחיר מקסימאלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו גם על המחיר היומי ולא רק על המבקרים הקובעים אלא גם על מבקרים מזדמנים.
ציפי חוטובלי: גם מבקרים חד פעמיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת באילו ישיבות אתה היית, בישיבות שאני הייתי כן דיברנו על הכל.
ניל פרלמן: רוח הדברים היה שקביעת מחיר של 18 שקל ליום לאדם שמבקר פעם אחד הוא לא מוגזם, כך אני זוכר.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו מכם לטפל גם בזה.
אורי מקלב: אם זו נקודת ההנחה שלכם יכול להיות שלא נתווכח עליה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לשים לב מכאן והלאה שהדברים שהנציגים של הממשלה אינם סיכומים.
אורי מקלב: אנחנו קיבלנו שאתם אומרים לבחון, ואלה סיכומים, בכל אופן זה לא הסיכום שלנו.
אורי מקלב: דברייך נשמעו בקשב.
אורי מקלב: אנחנו דיברנו גם על המחיר היומי, אומנם לא בכל מקום המחיר הוא מינימום לכל היום ויש מקומות שאחרי יציאה אחת אתה צריך לשלם פעם שנייה.
אורי מקלב: אנחנו דיברנו גם שיש מקומות שאחרי שתי יציאות אתה צריך לשלם.
אורי מקלב: אני חושב שאתם כ צריכים גם לפקח על המחיר היומי של המבקרים המזדמנים.
אורי מקלב: אני חייב לציין, שהמבקרים האלה הם לא בהכרח מזדמנים ויתכן שהם מבקרים שמגיעים שבועיים, נחליט מהי ההגדרה לאשפוז מתמשך.
ציפי חוטובלי: צריך להפריד בין אדם שמאושפז שבוע וחצי ולבין אדם שמאושפז יום.
אורי מקלב: יכול להיות שתחליט שזה יום.
ניל פרלמן: אין כאן ויכוח.
אורי מקלב: יכול להיות שנחליט, אני יודע שאתם ממליצים על 30 יום, אבל נניח שנחליט שאשפוז מתמשך זה חמישה עשר יום, מה קורה עם מי שמאושפז ארבעה עשר יום?
אורי מקלב: למרות שאצלנו הוא מוגדר מזדמן והוא לא מזדמן, מה יקרה שרק אחד מהמלווים מקבל הנחה באשפוז מתמשך ויש יותר מאחד במשפחה שמשתמש בחניה?
אורי מקלב: אתה תקרא לו גם כן מבקר מזדמן?
אורי מקלב: הרי לא כולם מגיעים לבקר יולדות, זה לא חלק גדול מהמבקרים.
אורי מקלב: מבקשים לציין את מה שאתה אמרת "לדברי מר פרלמן יתבסס על הפטורים והנחות כפי שקיים היום בבתי החולים הדסה ותל השומר, ואף ירחיב אותם בהתאם לצרכים כפי שזה יתבצע".
אורי מקלב: אתה באמת דיברת שהעיקר הם הורים לפגים, חולי אונקולוגיה, דיאליזה וטיפולים ארוכים.
אורי מקלב: בהחלט אתה מדבר ובעצמך קבעת להחיל על כל בתי החולים הממשלתיים מחיר מקסימום יומי שתקף 24 שעות ביממה וגם שתהייה וועדת חריגים עם קריטריונים.
ניל פרלמן: רציתי כהקדמה להגיד שאנחנו מקבלים את העניין שיש להרחיב את הפטורים, את ההקלות ולקבוע מחיר מקסימאלי שכולל כמובן מחיר יומי.
ניל פרלמן: המנכ"ל מרגיש שכדי להסדיר את הנושא בכל בתי החולים שבארץ שבהם קיימת בעיה, כמו שאמרת החוזר שלנו לא יכול לחייב את כל בתי החולים בארץ אלא רק בתי החולים הממשלתיים, לפי הבנתי והבנת היועצים המשפטיים של המשרד אנחנו לא יכולים לחייב בתי חולים לא ממשלתיים בכל השירותים עליהם הם גובים כולל שירותי חניית רכב.
ניל פרלמן: לכן דעתו של המנכ"ל היא שכדי להסדיר את הנושא יש צורך בחקיקה.
אורי מקלב: אם אתם לא יכולים לחייב כנראה נצטרך חקיקה.
אורי מקלב: אולי צריך שיתוף פעולה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בנושא הזה.
אורי מקלב: גם אני לא בקי גדול ואני גם לא משפטן, אולי אפשר להכניס לפיקוח דברים שלדעתנו מתנהלים שלא כראוי, יש מחירים מופקעים ואולי ניתן להכניס אותם לצו הפיקוח.
אורי מקלב: על מה שאתם לא יכולים להחיל בחוזר המנכ"ל שלכם אנחנו נריץ חקיקה בעניין.
אורי מקלב: בנושאים האחרים מה אתם כן יכולים לעשות?
אורי מקלב: אתם לא יכולים בכלל להשפיע בנושא הזה?
ניל פרלמן: כמו שאמרתי, אי אפשר לחייב מחירים מקסימאליים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נטפל קודם כל בבתי החולים הציבוריים ואחר כך נעבור לפרטיים.
אורי מקלב: מה אתם חושבים לגבי בתי החולים הממשלתיים?
ניל פרלמן: ההצעה שלנו בחוזר מונחת לפניכם והיא הרחבת הפטור וההקלות ולאפשר לאנשים להם יש בעיה לקבל כל מה שניתן.
ניל פרלמן: אי אפשר לכתוב חוזר שיפתור את כל הבעיה, אי אפשר דרך החוזרים לפתור את הבעיה של כל אחד שמגיע לבית החולים.
אורי מקלב: תאמר לנו בקצרה מהם הדברים שאתם כן חושבים שצריך לשנות, מה המשמעות של הרחבת הפטור, באילו מקרים, מה מוגדר אשפוז ממושך?
אורי מקלב: אתה רוצה שאני אקריא את החוזר, אני נותן לך את הזכות לומר את הדברים בקצרה.
ניל פרלמן: אנחנו מדברים על הרחבת פטור במקרים שלא צוינו בחוזר הראשון: חולי IVF , פגים, משפחות שמבקרות קרובי משפחה המאושפזים בבתי החולים – זאת הייתה הבעיה שעלתה בישיבות האחרונות לגבי אנשים שנאצלים לשהות תקופה ארוכה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה זמן ארוך?
ניל פרלמן: קודם זה היה שלושה חודשים, בחוזר הנוכחי כתבנו חודש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה ששאלתי קודם לגבי אדם שמשלם, כשהוא שוהה 31 יום אתה תחזיר לו את הכסף?
ניל פרלמן: לא.
אורי מקלב: לגבי מי שאתה יודע מראש שהוא הולך להיות מאושפז 30 יום.
ניל פרלמן: לא יודעים.
ניל פרלמן: עמיתי יגידו מה קורה בכל בית חולים כי בכל בית חולים זה אחרת.
ניל פרלמן: פונים לצוות והצוות מסביר שמקרה כזה מגיע לרכב אחד של בני המשפחה פטור מתשלום.
אורי מקלב: השאלה עדיין עומדת במקומה.
אורי מקלב: ברוב האשפוזים אנחנו לא יודעים כמה זמן ישהה החולה בבית החולים, לכן אם תגדיר 30 יום והוא שילם, ויש כאלה שמאושפזים 31 יום, אני חושבת שלא צריך להגדיר את מספר הימים מראש.
אורי מקלב: אתה אומר שאשפוזים של משך כך וכך זמן, למשל אשפוזי פגים אפשר להעריך את הזמן, אני לא מתווכח איתכם כרגע על כך, אבל תאמר שחולה כזה מהיום הראשון של אשפוזו הוריו יכולים לקבל פטור לרכב אחד.
אורי מקלב: זה לא נאמר כך.
רחל אדטו: זה נאמר בחוזר.
אורי מקלב: נאמר שזה מעל 30 יום, אבל מראש אנחנו לא יודעים אם מדובר ב- 30 יום או לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא להגדיר שבוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם שבוע זה הרבה.
אורי מקלב: הוא אמר שזה היה שלושה חודשים ועכשיו קיצרו ל- 30 יום.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע את החברים, למה דווקא 30 יום?
יעקב חנינה: מה עם טיפול נמרץ?
יעקב חנינה: זה לא נמצא בפנים, טיפול נמרץ בוודאי זה ארוך.
אורי מקלב: ניל פרלמן יש כאן שורה שלמה של מתן פטורים, תוכל להמשיך.
אורי מקלב: מר פרלמן אתה רוצה שאנחנו נקריא את זה?
ניל פרלמן: אני חושב שזה מובן מאליו.
שלומית אבינח: מ ביקשו לא לחלק את החוזר והוא רק לחברי הכנסת, בגלל שזה משודר אולי כדאי להקריא.
אורי מקלב: מר פרלמן מהו ההבדל בין החוזר משנת 2008 לטיוטה הזאת?
אורי מקלב: אני לא אומר שצריך להיכנס לכל מילה בחוזר של שלושה עמודים, תאמר את הדברים המרכזיים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שנכים יכולים להיכנס ואני מניח שאתם לא משנים את זה לרעה, רכב ציבורי יכול להיכנס ללא תשלום חניה.
ציפי חוטובלי: עם כל הכבוד, זה גם לא רלוונטי לנושא שלנו.
אורי מקלב: בנושאים הרלוונטיים, הקשורים אלינו, מהם השינויים שיש ואיך אתם מתכוונים להתמודד איתם?
ניל פרלמן: כמו שאתה מבין זה לא סופי.
ניל פרלמן: כמו שאמרתי יש פטור נוסף שלא הופיע בחוזר הראשון כמו למשל של חולה עייף, הורים של פגים או של מאושפזים לתקופה מעבר לתקופה של 13 יום או 21 יום – על זה יש ויכוח כרגע, והארכת זמן ללא תשלום מ- 20 ל- 30 דקות שגם על זה יש כרגע ויכוח.
ניל פרלמן: אלו בעצם הדברים העיקריים.
אורי מקלב: יש לכם מידע לציבור, יש לכם מסקנה או הוראה בנוגע ליידוע הציבור?
ניל פרלמן: יידוע הציבור היה גם בחוזר הקודם.
אורי מקלב: מה עם האכיפה בנושא הזה?
ניל פרלמן: זה משהו אחר.
אורי מקלב: את הסעיף שנוגע למידע לציבור אני אקריא "על בית החולים לנקוט בצעדים במטרה ליידע את הציבור באשר למחירים והנחות, באמצעות שילוט בכניסה לבית החולים ומהיציאה ממגרשי החניה הפנימיים.
אורי מקלב: זכאות קבלת פטורים תפורסם במחלקה או במרפאה המטפלת.
אורי מקלב: המידע על פטורים או הנחות בחניה יופיעו גם בדפי המידע הכלליים המחולקים למטופלים ומשפחותיהם עפ פרטי הגורם האחראי בבית החולים בנושא.
אורי מקלב: מנהל בית החולים יקבע מיהו הגורם האחראי למתן פטור והנחות וידאג לפרסם את זה ברבים" אלו דברים חשובים מאוד.
אורי מקלב: "שבתות וחגים כמפורט בחוזר מינהל - - -
ציפי חוטובלי: אם זה הופיע בחוזר הקודם למה זה לא מתבצע?
אורי מקלב: נקריא על מה מדובר.
אורי מקלב: מר פרלמן בישיבות הקודמות דיברנו שהמידע חייב להיות מפורסם, אבל לא הייתה הוראה ברורה איפה צריך לפרסם והאם זה באמצעות שילוט או בדפי מידע לחולים.
אורי מקלב: אני מניח גם בנוגע לשבתות וחגים יש החלטה.
אורי מקלב: בשורה התחתונה הדבר הזה חשוב ואנחנו חושבים שצריך לאכוף אותו.
אורי מקלב: חלק מהבעיה היא שלא מיישמים את ההנחיות ואנחנו רואים את הקשר הישיר בין תלונות הציבור לחוסר המידע.
אורי מקלב: דברנו גם על מי צריך להיות הגורם האחראי.
אורי מקלב: לדעתי גם אם מדובר רק על בתי החולים הממשלתיים צריכה להתבצע כאן עבודה יותר עמוקה גם בנושא המחירים הכלליים.
אורי מקלב: אני חושב שלא דומה בית חולים אחד שנמצא במרכז ערים לכאלה שנמצאים במרחקים או בערים בפריפריה.
אורי מקלב: להתייחס לבתי חולים שהשקיעו בחניון תת קרקעי או חפור עם קומות גם זה צריך לקבל התייחסות שלכם.
אורי מקלב: לדעתי אתם צריכים לתת את הדעת גם לבתי חולים שבהם אין מקומות חניה מוסדרים- קיבלנו מידע על בתי חולים שאין בהם מקומות חניה או שיש מספר קטן של מקומות חניה שאינם מספיקים לכל המבקרים.
אורי מקלב: הדבר החושב ביותר הוא להגדיר לאילו מאושפזים, אילו מחלות ואת האשפוזים הארוכים.
אורי מקלב: לדעתנו לא נכון להיכנס ל- 30 יום, ראשית לא יודעים את זה מראש.
אורי מקלב: כמו שאתם יודעים ההסדרים הקיימים היום בין בתי החולים לקופות החולים הם מחירים לפי סוג הניתוח או המחלה.
אורי מקלב: חברת הכנסת רחל אדטו זה נכון שיש סוג מחלות או טיפולים שהתשלום הוא גלובלי ויודעים להעריך ידעו את המחירים, על בסיס אותו מידע יידעו גם להעריך את הימים לגבי החניה.
אורי מקלב: למשל אשפוזו של פג מקנה מיידית חניה חינם מבלי לתלות האם מדובר באשפוז של 30 יום או ב- 14 יום.
רחל אדטו: מאחר והחוזר הזה הוא חוזר להערות והוא עדיין לא חוזר סופי, אני חושבת שאתה כיושב ראש הוועדה צריך לעלות על הכתב את הדברים שאמרת כרגע ולהעביר אותם ל לראש מינהל רפואה כהערות של הוועדה שדנה בנושא, בין מה שאמרת על 30 יום ובין אם צריך להחיל על כלל בתי החולים ולא רק לבתי החולים הממשלתיים.
רחל אדטו: לדעתי כלל בתי החולים צריכים להיכנס ולאו דווקא רק הממשלתיים כי ל יש בהחלט את היכולת לאכוף הוראות על כולם, בוודאי שהוא אוכף את ההוראות שלו על כולם בין אם הם רוצים ובין אם לא רוצים.
רחל אדטו: לכן נראה לי שנכון שאתה תוציא את הערותייך ואת ההערות שהצטברו כאן למינהל רפואה כהערות לחוזר.
אורי מקלב: חשוב לציין שהנציגות שרצתה להגיע לוועדה שמטפלת ביום יום בנושא כמו דוקטור אלי חזי וגם המנכ"ל שדיבר איתי, גם סגן השר שכבר דיבר איתי לפני תקופה בנושא הזה, להם יש שם נכונות והבנה שצריך להסדיר את העניין.
אורי מקלב: אנחנו לא כל כך מסכימים עם מה שנעשה בחוזר, לי זה נראה מקל מדי ושהצד האזרחי לא בא מספיק לידי ביטוי.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שמהיבט הצרכני של הסועדים את החולים זה לא יספק.
אורי מקלב: לדעתנו צריך להרחיב ולפרט ולעשות אותו קל יותר.
אורי מקלב: ברור שמתחילה נושא האכיפה הוא חשוב ביותר.
ציפי חוטובלי: גם הגבלת המחיר.
ציפי חוטובלי: יש אומנם את הפטורים, אבל זה לא הכל או כלום.
אורי מקלב: אפשר להטיל גם קנסות על בית החולים שלא עומד בזה.
אורי מקלב: אם צריך להשלים את החוק אנחנו נפעל בכיוון אם אתם לא יכולים לעשות את זה בחוזר, אבל צריך להחיל את זה על כולם.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שחקיקה תיתן עוצמה לאכיפה אם החוזר כרגע לא מספק, לדעתי ככל שזה יהיה ידוע לציבור, בעצם הציבור כרגע משלם כי זה מה שידוע לו והוא לא יודע על משהו אחר.
ציפי חוטובלי: אני מבינה שהפטור בכלל לא מגיע לאותו ציבור שמגיע לו פטור.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שככל שנגבה את זה בחקיקה וניתן לזה תהודה ציבורית נגביר את המודעות בציבור.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לשנות יחד עם ואני חושבת שגם האכיפה של העניין יהיה יותר משמעותי.
אורי מקלב: אני חושב שעד סוף מאי זה זמן מספיק שנוכל לשבת על הדברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קצת חוששת מחקיקה כי החקיקה יכולה לגרום לאוזלת יד, אנחנו יודעים שהליך חקיקה הוא כשנה-שנתיים.
אורי מקלב: את צודקת אבל דיברנו על חקיקה משלימה.
אורי מקלב: מ אומר שלא את הכל הם יכולים לעשות.
אורי מקלב: ל אין בחוק את האפשרות להטיל קנסות והוא גם לא יכול לתת הוראות והנחיות לבתי החולים הפרטיים ולבתי החולים של קופות החולים, את זה מבינים את.
אורי מקלב: לישיבה נזמן גם יועצים משפטיים כדי שנוכל להבין למה.
שלומית אבינח: משירותי בריאות כללית נמצאים כאן והם אמרו בישיבות הקודמות - - -
אורי מקלב: שירותי בריאות כללית אמרו, שהם מוכנים להתיישר בקו ש יקבע.
ניל פרלמן: כמו שחברת הכנסת דר' רחל אדטו אמרה, האם נוכל לקבל את ההתנגדויות שלכם ואת הנקודות עליהם אתם רוצים שנדון?
אורי מקלב: יתכן שגם נקיים ישיבה משותפת אפילו שלא במסגרת הוועדה של כל מי שירצה להשתתף כדי לעלות את הנושאים בפירוט.
צבי לשץ: תודה ליושב הראש ולחברי הכנסת.
צבי לשץ: אני ראש היחידה לפיתוח עסקי בשירותי בריאות כללית ואני רוצה להתייחס לכמה נקודות.
אורי מקלב: כמה בתי חולים יש לכם?
צבי לשץ: יש לנו 14 בתי חולים, 8 כלליים והשאר מיוחדים, לא בכולם יש חניונים ואני אתן כמה דוגמאות כדי שזה יקל על כולנו.
צבי לשץ: יש היום מדיניות של פטורים גם לחולי דיאליזה, חולים אונקולוגים פגים ואחרים.
צבי לשץ: גם היום הם מקבלים פטורים ולא גובים אגורה אחת.
צבי לשץ: אנחנו משתדלים גם שבמקומות שיש מצוקת חניה כמו בבית החולים שניידר להכניס את בני המשפחה לחניון של הנהלת בית החולים.
צבי לשץ: במתחם שניידר את מרכז דוידוף ואת בית חולים בלינסון שם יש לנו 300 מקומות חניה למבקרים, אין לנו חניות והעירייה סגרה את כל הסביבה.
צבי לשץ: נכון שמול בית החולים בלינסון יש חניון אבל הוא חניון פרטי והוא לא של שירותי בריאות כללית, ולנו ויש מגבלה.
צבי לשץ: כל החניות שלנו הן 300 חניות של בית החולים בלינסון והן לכל המרכז הזה בתוך העיר פתח תקווה.
צבי לשץ: בבית חולים לוינשטיין ברעננה, שם מדובר בחולים שמאושפזים הרבה מאוד חודשים, עד היום לא היה חניון בבית החולים.
צבי לשץ: היום הוקם מרכז מסחרי בצמוד לשטח בית החולים, למעשה הייתה לנו רצועת שטח שהגענו להסדר עם עיריית רעננה שעליה נקים חניון שיעלה לנו 5 מיליון שקל כדי להקים אותו.
צבי לשץ: למה עשינו את זה?
צבי לשץ: למעשה, במרכז המסחרי הזה משתמשים תושבי רעננה והם השתלטו על מקומות החניה של בית החולים לוינשטיין, כך שלמבקרי בית החולים וגם לסגל לא הייתה חניה, היינו צריכים להקים חניון שיופעל מחודש יולי.
צבי לשץ: מאז ועד לרגע זה, אין חניה לאורחי בית החולים ולאנשים שצריכים לקבל טיפול.
רחל אדטו: זה כרוני, וזה הרבה יותר חמור.
צבי לשץ: מדובר באנשים שמאושפזים שישה-שבעה-שמונה חודשים ועד שנה.
צבי לשץ: הלכנו והשקענו את הכסף בהקמת חניון כדי לדאוג למבקרים, מישהו הרי צריך לממן את זה.
אורי מקלב: ואתם מפעילים אותו לבד?
צבי לשץ: אנחנו עדיין לא מפעילים אותו, אנחנו בשלבי הקמה של התשתית.
צבי לשץ: ברור שאין לנו ניסיון בהפעלת חניון, זאת לא המדיניות של הקופה להפעיל.
צבי לשץ: אנחנו ניתן את זה לזכיין הוא ייהנה מהכנסות באותה מידה, ואותנו זה ישמש כהחזר הוצאות.
צבי לשץ: לא החלטנו כמה נגבה כי יש שם בעיה אדירה מאוד של אנשים שמתאשפזים תקופה ארוכה.
אורי מקלב: הפעלתם את שיטתה ה- RFI?
צבי לשץ: הכל נעשה במכרז.
צבי לשץ: לא עשינו את זה בשיטת BOT כי חברות לא הסכימו.
צבי לשץ: זה 200 חניות.
אורי מקלב: חשוב שתגידו את זה, כי הוועדה רוצה לשמוע את שני הצדדים.
צבי לשץ: בהחלט, אני אתן לך עוד דוגמה, למשל בית החולים יוספטל באילת שבו אנחנו מנסים להקים - - -
אורי מקלב: אנחנו מדברים למשל כמו שכביש 6 שמי שסלל אותו הוא גורם פרטי שקיבל את הזכיינות לזמן של 15-20 שנה ובתקופה הזאת הכביש שלו וההכנסות שלו, וממילא הוא מכסה את ההשקעה וגם מרוויח.
אורי מקלב: השיטה הזאת היא כדי לעודד גופים שאין להם את הכסף להשקיע ושהם לא רואים את זה כחלק המפעילות היום יומית שלהם ושהחניה היא לא חלק מהמומחיות שלהם.
אורי מקלב: אתה אומר שהחברות לא הסכימו?
צבי לשץ: לא היו מעוניינות, כי זה לא משתלם להם כלכלית.
אורי מקלב: תכף נשמע אם בבית החולים הדסה זה כך.
צבי לשץ: בבית החולים יוספטל, אנחנו מנסים מזה שנתיים להקים חניון בשיטת ה- BOT ואנחנו לא מצליחים לממן את ההקמה.
אורי מקלב: סליחה, אני מסביר כאן גם שאלות שנשאלות בשקט ואני מעלה אותם בקול.
אורי מקלב: מתברר היום שיש חברה גדולה שמחזיקה ארבעה עשר בתי חולים, ועוד אחד עשר בתי חולים בבעלות של שזה כבר עשרים וחמישה בתי חולים.
אורי מקלב: שמונה ועוד אחד עשר, ויש את הפרטיים שהם ארבעה: "הדסה", "שערי צדק", "ביקור חולים "מעייני הישועה" ששם אין בעיה ידועה של חניה.
אורי מקלב: הפניות היו על בית החולים שערי צדק ובית החולים הדסה.
אורי מקלב: בעצם כל נציגי בתי החולים נמצאים כאן.
צבי לשץ: אני חוזר, בבית החולים יוספטל אנחנו מנסים להקים ולא מצליחים כי אף אחד לא מוכן להקים את החניון שם בשיטת ה- BOT, בסופו של דבר אנחנו נצטרך להקים אותו.
צבי לשץ: המדרכות שם נצבעו בכחול לבן וכולם חונים בבית החולים יוספטל שיש לו 60 מקומות כולל לפרסונל.
צבי לשץ: יש לנו שטח מסביב אותו אנחנו מנסים להכשיר אבל אין אף אחד שמוכן לעשות את זה כי העלויות הן אדירות.
ציפי חוטובלי: צריך למצוא פתרון לניצול חניון בתי החולים, זה באמת חלק מאוד קטן של בתי החולים.
ציפי חוטובלי: כמה בתי חולים יש לנו במרכזי ערים?
אורי מקלב: אני רוצה להגיד משהו שאולי ירגיז את בתי החולים ואולי גם את חברתי חברת הכנסת רחל אדטו.
אורי מקלב: אתה אומר שבבית החולים שניידר ובלינסון יש רק 300 מקומות חניה, צריך לזכור שבית החולים בלינסון עד לא לפני הרבה זמן היה מחוץ לעיר, כלומר השטחים סביבו היו פרדסים, זה שהוא במרכז העיר פתח תקווה זה לאחרונה וברוך ה' העיר מתפתחת.
אורי מקלב: פיתוח בית החולים נעשה לעיתים על חשבון שטחי חניה ולא מפנמים שבעצם השירות הזה הוא חובה.
אורי מקלב: במקומות אחרים יש תקן למספר מקומות חניה ואולי לא מקפידים מספיק עם בתי חולים, ואולי בזמנו לא היה תקן שחייב את בתי החולים.
אורי מקלב: אם היו מקפידים עם בתי חולים כפי שמקפידים בבתי מגורים ובניין משרדים, כלומר לא נותנים היתרי בנייה בלי הקצאת מקומות חניה כפופים לתקן.
אורי מקלב: אתה אומר שיש 300 מקומות כולל הפרסונל, אני רואה את המבקרים קודמים לפרסונל.
אורי מקלב: הפרסונל יכול להגיע ברכב ציבורי או של בית החולים עצמו, הוא מגיע בבוקר מוקדם.
רחל אדטו: זו סגולה שפרסונל לא יעבוד באותו בית החולים שלא יהיה נגיש ונוח.
אורי מקלב: אני יודע שזה מרגיז, זה לא שאני לא דואג לפרסונל, אני יודע מה זה להגיע למקום עבודה בלי חניה.
אורי מקלב: אני מסתכל על האיזון גם של המבקר.
רחל אדטו: אימא שצריכה לצאת להוציא את הילדים מהגן צריכה חניה נגישה.
אורי מקלב: לה בוודאי יש הסדר קבוע, אבל לאותו מבקרת שמפסידה את העבודה בגלל שבנה מאושפז או האבא שצריך לטפל ולהוציא את הילדים האחרים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להבין, שמסביב לחולה המאושפז יש משפחה שכל סדר היום שלה משתנה, ועם הבעיות מסביב.
אורי מקלב: אני מאוד מזדהה עם משפחות החולים, משהם אנחנו מקבלים את הפניות.
אורי מקלב: הצוות הרפואי, הפקידים הפרסונל זה מקום העבודה שלהם וגם לו צריך לדאוג, אבל המשפחות שבדרך כלל בזמן אשפוז של אחד מבני המשפחה הם נמצאים לא בדיוק בזמן אידיאלי, מדובר על מצב חירום עם הוצאות רבות בתקופה הזאת.
רחל אדטו: אדוני היושב ראש להנהלת בתי החולים אין ניגוד עניינים בין הצוות לחולים ובין המבקרים.
רחל אדטו: לבית החולים יש אינטרס מאוד גדול להנגיש שטחי חניה כי האנשים בעיר כמו ירושלים שאחד משני בתי החולים שהוא לא נגיש ואין בו חניה.
רחל אדטו: , חולה שצריך טיפול מסוים לאן הוא יבחר ללכת?
רחל אדטו: הוא תמיד יבחר ללכת לבית החולים הנגיש יותר, לכן לבית החולים מלכתחילה יש אינטרס כלכלי משלו כדי שאנשים יגיעו גם לבדיקות האמבולטוריות וגם לטיפול, יש לו אינטרס שיהיו לו שטחי חניה.
רחל אדטו: אני בכלל לא מדברת כמה משלמים אבל להגיד שלבתי החולים אין אינטרס, יש להם אינטרס להנגיש חניה כדי להפוך את בית החולים יותר ידידותי למשתמש בו.
רחל אדטו: כשאדם יחשוב איפה לעשות טיפולי IVF הוא יבחר בבית חולים שיש ניגשות וחניה.
אורי מקלב: אולי יש תחרות על החולים בקופות החולים אבל על פי רוב החולה הולך לאן שמפנים אותו.
ציפי חוטובלי: זה בדרך כלל לפי הקרבה למגורים.
רחל אדטו: אתה יודע כמה חולים בית החולים הדסה הפסיד בשלוש-ארבע שנים, כשלא היה אפשר להגיע להדסה כשבית החולים הפך לאתר בניה?
רחל אדטו: תשאל את אנשי "הדסה" כמה עלה להם כל הדבר הזה.
אורי מקלב: אבל חלק לא קטן הם לקוחות שבויים.
ציפי חוטובלי: הוא מגיע בעל כורחו.
אורי מקלב: אני חייב להגיד לחברת הכנסת רחל אדטו.
אורי מקלב: אם אדם שמגיע ל"שערי צדק" ויש שם לחץ גדול, אפילו היולדות בוחרות באיזה בית חולים ללדת, החולה בוחר כי הוא עושה את שיקוליו גם את שיקולי הנוחות.
אורי מקלב: אני יודע שבית חולים ביקור חולים שנמצא במרכז העיר מהווה יתרון לחלק גדול מהאוכלוסייה שלמה שרוצה בית חולים קרוב כדי להגיע בשבתות.
אורי מקלב: בהחלט לידה יכולה להסתיים באשפוז של הפג לאורך זמן וקל וחומר באשפוזים שהופכים להיות ארוכים.
אורי מקלב: רצינו להביע את עמדתנו שהשירות הזה הוא לא שירות אקסטרה ולא עוד שירות שבעיקרו הוא לצורך הכנסות, אנחנו רואים את זה כשירות הכרחי וכחלק משירות האשפוז, שירות שעוזר לחולה וגם למלווים ואלה שסועדים את החולים שבעצם עוזרים לבתי החולים.
אורי מקלב: אין היום זה מצב שלשירות רפואי בלי לאפשר חניה נגישה.
אורי מקלב: אני חוזר על זה כי נשמעו דברים בוועדות אחרות, זה שבית החולים מוציא את השירות הזה לזכיין חיצוני ורואה בזה כמחולל הכנסות וכמו שירותים אחרים של הסעדה וכדומה, מחר הוא יתחיל להשכיר כסאות בתוך בתי החולים ויגיד שמי שרוצה כיסא לשבת שילם כמו בחוף הים וזה יהיה עוד דבר שמחולל הכנסות.
אורי מקלב: אני רוצה לומר לכם שפניתי לבית חולים הדסה בעקבות פניה שהגיע לוועדה לפניות הציבור בנוגע למעברים הצרים שנעשו לבית החולים, היום נכנסים לבית החולים דרך הקניונים, טוב שהם קיימים ואולי לחלק זה לרפוי כי יש מה לעשות ושזה גם מחולל הכנסה לבית החולים זה טוב, אבל המעברים התמלאו בדוכנים והמרווח היה פחות ממה שיש בשוק מחנה יהודה.
אורי מקלב: זה בעצם מראה שמדובר בקניון ולא בבית חולים.
ציפי חוטובלי: רק בחלק מבתי החולים זה כך.
אורי מקלב: חייבים להפנים שהשירות הזה הכרחי.
אורי מקלב: אולי אתם לא מודעים לכך שלחולים ולבני משפחתם עניין החניה מאוד קשה, גם יקר וגם קשה להם.
ניל פרלמן: אתה חושב שזה לא מופנם?
ניל פרלמן: אני מקבל את הערות שלך אבל אתה חושב שבתי החולים האם אנטי חברתיים ולא אכפת להם מהחולים שלהם?
ניל פרלמן: כך זה נשמע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שקורה בינתיים.
אורי מקלב: יכול להיות שיש להם דברים לא פחות חשובים.
אורי מקלב: אתה תשאל אותי במה עדיף להשקיע ב- MRI או בהקמת חניון.
אורי מקלב: למה אתה לא שואל אותי את השאלה הזאת.
ניל פרלמן: יושב לצידי סגן מנהל בית החולים, אחד הגדולים במזרח התיכון, הוא צריך זמן לטפל בכל הנושאים וגם בנושא הזה של חניון.
אורי מקלב: אני אומר את התשובה שלי ואחר כך נשמע את חברי הכנסת, התשובה שלכם ברורה ש- MRI חשוב יותר והקמה של עוד מחלקה חשובה יותר.
אורי מקלב: ציוד והרחבת בית החולים זה דבר מאוד חשוב אבל אני אומר שאת הנושא הזה אתם לא מפנימים מספיק.
אורי מקלב: את כל השירותים שנותנים עד היום, כלומר המחלקות הקיימות אצלכם חייבות לתת בצמידות גם מקומות חניה למטופלים.
צבי לשץ: אתה צודק במאה אחוז.
אורי מקלב: לצורך ניצול מקסימאלי של בית החולים לא אאפשר לסועדים לבקר מאחר וזה מכביד על הצוות וזה גורם להוצאות נוספות ומכביד על השירותים הכלליים, אני מפריד בין השירותים ואת מה שאני צריך לתת לחולה אני נותן ואת שאר הדברים הנלווים אני לא נותן.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה חלק מהשירות.
אורי מקלב: חברתי חברת הכנסת רחל אדטו אמרה, שהאנשים מעדיפים, וחברת הכנסת ציפי חוטובלי אמרה שיש מצוות ביקור חולים, אני מזכיר ומתוודה ברבים כשאני צריך לבקר חולה, אם הוא מאושפז בבית החולים שערי צדק אני מהר יותר מגיע לבקר אותו ואם הוא מאושפז ב"הדסה" בהרבה מקרים אני נמנע מלבקר כי אני יודע ששם זה לוקח זמן, חלק מהשיקולים שלי היו בעיות החניה, אין לי נהג ואני עושה את הכל עצמי.
ניל פרלמן: זאת הנקודה ולא בגלל המחיר של "הדסה", זה בגלל העומס של "הדסה".
אורי מקלב: אבל החלק של ביקור חולים גם של מי שבא לבקר אותו ולא לסעוד אותו, גם ביקורים של מבקרים נותנים לחולה משהו, אני גם אומר שביקורם רבים מדי גם מפריעים, אני מדבר על הביקורים המועילים, ואצלנו נאמר שהמבקר נוטל אחד משישים מהמחלה.
אורי מקלב: אנחנו רואים בביקור משהו ערכי והעם היהודי בכלל, מצווה.
יצחק זיידיס: חברים גם בית הכנסת עולה כסף, למה אתם נתפסים - - -