GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: מאחר שהמבקר לוקח אחד משישים של המחלה אז אם יש שישים מבקרים, החולה מבריא.
ציפי חוטובלי: הערה לסיכום.
ציפי חוטובלי: אני בטוחה שיש לכם כוונות טובות, אני יכולה להגיד שאנחנו כאן בוועדה יכולים לראות את מה שאתם שמתם בסדרי העדיפויות.
ציפי חוטובלי: יש כאן מחלוקת עקרונית גם לגבי מבקרים חד פעמיים וגם לגבי תקופת אשפוז ממושכת, אלו המחלוקות המרכזיות.
ציפי חוטובלי: בתוך המחלוקות המרכזיות האלה אני חושבת שכדאי מאוד שתיקחו לתשומת הלב כעובדה שהדברים האלה מבוססים על כל עם ישראל שחווה את החוויה בהגעה לבית החולים ושלא מסוגל לעמוד במצווה הבסיסית ביותר בגלל דרישת חניה.
ציפי חוטובלי: זו דרישה מופרזת ואנשים לא יכולים להימלט ממנה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שראוי מאוד שיהיו שינויים בדיוק בנקודות שדברנו עליהן, הרי לא מדובר במהפכה מהיסוד.
ציפי חוטובלי: ההבדל בינינו הוא הנחת יסוד שונה.
ציפי חוטובלי: הנחת היסוד שלכם היא שברור שצריך לגלגל את העלויות על האזרחים שבאים לעשות ביקור חולים, לנו ברור שזה לא צריך להיות מגולגל על האזרחים, זה ההבדל.
ציפי חוטובלי: בנושא תיחום המחיר, הדבר שצריך להיות ברור שביחס למחיר חניה מקובל, אל תגבו מחירים שעולים פי כמה מהמקובל.
יצחק זיידיס: חברת הכנסת ציפי חוטובלי, אני אשמח אם האוצר יממן את זה.
יצחק זיידיס: זה הכל.
יצחק זיידיס: אם הציבור לא צריך לממן אז האוצר צריך לממן את זה.
יצחק זיידיס: למה את באה אלינו?
יצחק זיידיס: תביני רק דבר אחד, לעשות חניות עולה כסף, לתחזק חניות עולה כסף, בתי החולים במצוקה גם כך.
יצחק זיידיס: ישנן שתי אפשרויות או שזה על חשבון MRI- רק תגידו, או שתביאו כסף ממקור ציבורי אחר.
יצחק זיידיס: להגיד גם תספגו, גם תעשו וגם תעשו מצווה כזאת וכזאת, בסדר גמור רק מי יממן את המצוות?
יצחק זיידיס: אני אתכם.
יצחק זיידיס: בהצעת החוק תכתבי שכל חניות בתי החולים, פיתוחן ואחזקתן ימומנו על ידי מדינת ישראל, תשימי את התקציב.
יצחק זיידיס: חברת הכנסת ציפי חוטובלי אני עובד ציבור בדיוק כמוך, אני מקבל משכורת ממשלתית.
יצחק זיידיס: בתי החולים הם בתי חולים ציבוריים שאין להם רווחים, כל הכנסה שיש להם הם משקיעים לצרכי בית החולים, טיפול בחולים, חניות, ניקיון, אחזקה, וכל הדברים, אלו עובדות החיים, וזה לא מספיק.
ציפי חוטובלי: כשאתם מדברים על תקצוב בתי החולים, תדברו על זה.
יצחק זיידיס: בשמחה אני אדבר על זה.
יצחק זיידיס: ההסתדרות הרפואית עושה שביתה על חלק מהדברים האלה.
יצחק זיידיס: שהאוצר יפתח את ידיו הנדיבות ושזה יעלה בכנסת וכשאתם דנים על דברים אחרים, שייקחו את זה בשיקולים כשמחלקים את התקציב המדינה, אני אהיה מאושר בדיוק כמוך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דר' יצחק זיידיס, יש לי שאלה אליך, בעצם זה מה ששאלתי כשפתחנו את הישיבה, אתם רואים בחניון כמקור הכנסה?
יצחק זיידיס: לא.
יצחק זיידיס: אנחנו רואים בחניון כמטרה בסיסית שלנו לספק חניה, אנחנו חושבים בדיוק כמוכם שכשאדם בא לבקר ולעשות מצווה או לסעוד חולה הוא צריך מקום לחנות את רכבו.
יצחק זיידיס: אז נשאלת השאלה כאת החניה צריך להכשיר, אני יושב בתל השומר – בית חולים של 600 דונם, כולו מלא ואיפה שאין בניין יש חניות וזה - לא מספיק.
יצחק זיידיס: יש לנו בניין חניה של תשע קומות – זה לא מספיק, יש לנו עוד שני בנייני חניה של שלוש קומות כל אחד – זה לא מספיק, אנחנו בונים עוד שניים –זה לא מספיק.
יצחק זיידיס: זה עולה הון תועפות, מיליונים על מיליונים על מיליונים, הבניה והאחזקה, והאוצר לא שם אגורה שחוקה, מדינת ישראל בכל היקף שהוא לא שמה אגורה שחוקה.
יצחק זיידיס: מה שמושקע זה בדיוק מה שמשלמים האנשים לחניה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא רואה בזה כמקור הכנסה?
יצחק זיידיס: אני רואה כמקור הוצאה.
יצחק זיידיס: אני רואה בזה שירות לציבור, אבל שירות שעולה כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה כשאתה משקיע בחניות אתה רוצה בסופו של דבר להחזיר את ההשקעה.
יצחק זיידיס: אני לא צריך להחזיר את ההשקעה, אני צריך לשרת את החולים שלי ולתת להם גם תרופות בין היתר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שלך חברת הכנסת ציפי חוטובלי היא קצת לא הוגנת.
אורי מקלב: זאת לא השאלה שלה, היא שלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברור לגמרי מה חשוב יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שאתה רוצה להחזיר את ההשקעה כי אתה רוצה לקנות עוד ציוד חדש, השאלה הפשוטה, מהו הסכום שאתה חושב שהוא סכום הגיוני שיכסה את העלות של תחזוקת החניה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מדברים על שני דברים, האחד זה הפטורים מתשלום.
יצחק זיידיס: גורפים לחלוטין אתם רוצים?
יצחק זיידיס: מי שבא לקיים מצוות ביקור חולים צריך פטור מתשלום?
ציפי חוטובלי: אני דיברתי על מי שמגיע לשעה אחת בלבד.
ציפי חוטובלי: אתם רוצים להקצות 30 דקות ואני אומרת שזה הזמן שלוקח להחנות את הרכב ולהגיע.
אורי מקלב: אמרה חברת הכנסת ציפי חוטובלי שגם אם אנחנו דנים על המבקרים החד פעמיים איתם לא צריך להתחשב, היא אמרה שזה לא דומה כי הוא לא מגיע ליום שלם אלא רק לשעה קלה ולכן המחיר לא צריך להיות מחיר ליום מלא, אין מקום לקחת 20 שקל לשעה הזאת ובטח לא במקומות האלה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים ומבינים שבתי החולים מתמודדים עם קשיים רבים, אבל הוצאות החניה צריכות להיות חלק מהוצאות בית החולים.
אורי מקלב: כמו שאתה מבין שיש לך הוצאות רפואיות לבית החולים כך גם ההוצאות סביב החניה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שלא תפרידו את הוצאות החניה מההוצאות האחרות.
יצחק זידייס: אין לי בעיה, שיעלו את מחיר יום האשפוז.
אורי מקלב: אתם פעם ביקשתם את זה?
יצחק זיידיס: כל יום אנחנו מבקשים את זה.
אורי מקלב: אתם מפרידים בין הוצאות החניה להוצאות בית החולים.
אורי מקלב: בבקשה בית החולים הדסה, דיברנו והבאנו אתכם כדוגמה וגם את השינויים שנעשו בחודשים האחרים ובוודאי יש לכם מה להוסיף בעניין.
אורי מקלב: אנחנו אומנם מייצגים את פניות הציבור אבל אנחנו מבינים שמצדו השני יש את נותן השירות.
יצחק זיידיס: עכשיו אני מבין למה כשמגיעים לכנסת משלמים לחניה.
אורי מקלב: לא צריך לשלם.
אורי מקלב: אני מקווה שאתה בביקור מזדמן ולא בביקורים רבים, כי הוועדה לא תצטרך לקרוא לך.
אורי מקלב: לאחר ישיבה מנהלת הישיבה תחתום לך על הכרטיס.
אורי מקלב: הנה הצגת תכלית, הנה אנחנו מבקשים שהמידע הזה, מהכנסת, אנשים שמוזמנים לוועדה מוזמנים לחנות בחניון הלאום, מוציאים כרטיס ובסיומו של הדיון מנהלת הוועדה מחתימה את הכרטיס והם לא צריכים לשלם.
אורי מקלב: כמו שאמר עורך הדין צבי רוזנטל זה גם מופיע במכתב ההזמנה.
אייל שקי: בנינו עכשיו מגדל חניה בעלות של 50 מיליון בהשקעה של חברת שפיר, שמעתי שהזכרתם אותה.
אייל שקי: לציבור יש 2,600 חניות.
אורי מקלב: בשיטת ה- BOT ?
אייל שקי: כן.
אייל שקי: לציבור, למבקר יש 2,600 מקומות חניה שמתוכם 1,000 חניות בעלות של 36 שקלים והיתר ה- 1,500 מקומות בעלות של 20 שקלים מחיר חד יומי, יש עוד 100 חניות, כמו שאמרה חברת הכנסת רחל אדטו שהן חניות של הקניון בעלות יומית של 60 שקלים.
אייל שקי: בכל החניות האלה.
אייל שקי: ה- 1,000 זה מגדל אשפוז ששם 36 שקלים ליום.
אורי מקלב: למי שמאושפז במגדל?
אייל קשי: לחונים במגדל.
אייל קשי: יש מגרש חניה בהמשך של הקניון, מימין, שם זה בעלות של 36 שקלים ליום, השעה הראשונה 18 שקלים וכל 15 דקות המחיר עולה ב- 2 שקלים, סה"כ העלות היומית יכולה להגיע ל- 36 שקלים.
אייל קשי: בחניון של ה- 1,000 מקומות חניה.
אייל קשי: בשאר ה- 1,500 מקומות החניה העלות היא 20 שקלים ליום.
אייל קשי: הכתבה בעיתון של היום עליה דיברתם בתחילת הדיון לא כל כך מדויקת וזה המקום לתקן.
אייל קשי: "הדסה" נותנת פוטר לכל מי שציינתם.
אייל קשי: את המקרה של המתלונן שהגיש תלונה באופן רשמי אני לא מכיר לפרטי פרטים.
אייל קשי: גם המנכ"ל שהיה כאן במפגשים קודמים ענה שיתכן וזה משהו שנפל בין הכיסאות.
אורי מקלב: איך יודעים על הפטור, איך זה מפורסם?
אייל שקי: כשמגיע אדם למחלקות האונקולוגיה, במכון שרת יש שלטים במחלקות, בפגיה יודעים, חיילים, תרומות דם, תרומות מח עצם מקבלים פטור, פסיכיאטריה, דיאליזה, נכים מקבלים פטור מתשלום.
אייל שקי: למאושפז מעל 14 יום אם עובדת הסוציאלית ממליצה הוא מקבל הנחה והוא משלם עלות של 150 שקל לחודש ימים.
שלומית אבינח: יש שילוט בכל מחלקה?
אייל קשי: יש שלטים.
אורי מקלב: יש לוועדה כמה הערות ואנחנו נבקש שזה יעשה דרך להרחבת מקבלי ההנחות או הפטורים, אנחנו חושבים שהמידע הזה צריך להיות נגיש והרבה יותר ברור.
אורי מקלב: אנחנו גם לא בטוחים שעובדת הסוציאלית היא זאת שצריכה לטפל בזה, יש מנהלה.
אייל קשי: אנחנו לא נוגעים בחולים, אנחנו לא נכנסים כי יש כאן סודיות רפואית וכל מיני דברים אחרים שאין לנו נגיעה.
אורי מקלב: מי שמגיע, מוותר על סודיות רפואית.
רחל אדטו: למשל, יש מחלקה אונקולוגית שלה יש עובדת סוציאלית שמתעסקת בכל מה שקשור לפטור ממס הכנסה לחולים אונקולוגים, זכויות סוציאליות שלהם, המטפלים, כלומר העובדת הסוציאלית בכלל לא קשורה לנושא הכספי של הדברים האלה, הן מטפלות בעובד זר לחולה, מטפלות בדברים עם קונוטציה.
רחל אדטו: היא יודעת שהוא חולה אונקולוגי מורכב, ללכת לשלוח אותה לקצין הבטחון של בית החולים, אני לא בטוחה שאייל רוצה לדעת את כל הדברים האלה.
אורי מקלב: חברת הכנסת רחל אדטו, אין לנו בעיה שאת המידע לפטור או הנחה לחניה יקבלו מעובדת הסוציאלית, כלומר חולי אונקולוגיה שצריכים פטור ממס הכנסה או ממוסדות אחרים וטיפול בזכויות כמו עובד זר, כמובן שאנחנו מברכים על כך שהעובדת הסוציאלית מוסרת את המידע הזה, וגם מי שרוצה שיפנה אליה לקבל מידע.
אורי מקלב: שלאנשים יקבלו מידע על כך או בדף מידע לחולה או בדרך אחרת.
אורי מקלב: החלק הטכני לא צריך להיות של העובדת הסוציאלית, הבקשה צריכה להיות דרך המנהלה, פקיד שמטפל בפטור מחניה, לגשת לעובדת הסוציאלית זה רק לקבל מידע.
אורי מקלב: בוודאי שעובדת הסוציאלית יכולה למסור את המידע.
אורי מקלב: אנחנו מקווים שיותר ויותר יקבלו את המידע, גם בזכות כל וועדה וכל וועדה וכל כתבה וכתבה שמפורסמת בנושא.
אורי מקלב: אני בטוח שיש עלייה בדרישות לקבלת פטור או הנחה לחניות כתוצאה מהחשיפה.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שזה צריך להיות הליך טכני שלא קשור לעובדת הסוציאלית.
אייל קשי: דיברת על נושא החניה, צריך לזכור כשנבנה בית החולים הדסה לא חשבו שיהיה צורך במספר כזה גדול של חניות ושיבנו במדרון ההר למטה, הירושלמים שביניכם בוודאי זוכרים שהייתה בתחילה טבעת אחת של חניה ואחר כך הרחיבו את החניונים כלפי מטה ועכשיו יש מגדל חניה.
אייל קשי: אני מסכים איתך, זאת הסיבה ש"הדסה" משלמת עבור שאטלים סכומים גבוהים, שאטל שעובד משעה 06:00 עד השעה 11:00 בלילה כדי להקל על הציבור, כמובן גם על העובדים.
אורי מקלב: אין ספק שצריך לציין, "שהדסה" עשתה מהפך בנושא החניה.
אורי מקלב: עד לתקופה מסוימת נמנעתי מלהגיע למקום בגלל חוסר במקומות חניה, היום יש יותר למרות העלות.
אורי מקלב: יש עדיפות לפרסונל ואני לא רוצה להביע דעה אם החניונים האחרונים צריכים להיות למבקרים או דווקא לפרסונל שמגיע בבוקר.
אייל קשי: אם אני נותן את החניון בכניסה לבית החולים, אני מטעה את הציבור כי הם מגיעים מכיוון הפוך, ואז תגענה תלונות למה צריך לעשות סיבוב.
אורי מקלב: איך מתגברים על הבעיות האלה?
אורי מקלב: בבקשה בית החולים שערי צדק.
אריק פויר: ברמה העקרונית צריכים להבין שלנו יש לנו זהות אינטרסים איתכם כשמשרתי הציבור.
אריק פויר: אנחנו משרתי ציבור ולנו יש אינטרס מוחלט בכל מי שבא לבקר בבית החולים, פעם אנחנו עובדים ופעם אחת אנחנו מבקרים, זה צריך להיות נוח, זמין וזול.
אריק פויר: אנחנו לא חיים במערכת מופרדת מהסביבה.
אריק פויר: היה ויש שטח ורוצים לבנות שטח אנחנו עובדים מול חוקי העירייה ותשלומי ארנונה,, מינהל ומשטרה, כיבוי אש וכל רשויות המדינה אותם אנחנו צריכים לרצות ולתת להם תשובות, לשלם להם ולא תמיד מקבלים תשובות כי לא תמיד יש למדינה לתת לנו, במיוחד כשמדברים על בתי חולים שאינם ממשלתיים.
אריק פויר: אנחנו מרגישים די נוח כבית חולים, כי אנחנו בין האנשים שנותנים פטורים הכי גורפים במערכת עוד לפני הוועדה.
אריק פויר: אצלנו העסק מובנה ברמה של פגים, מהרגע שיוצאים מחדר לידה יש מערכת שמהר מאוד מדווחת והאימא מקבלת את המידע.
אריק פויר: אותו דבר לגבי חולים כרונים שהם הרבה מאוד - כך נוהגים כל בתי החולים, חולי אונקולוגים, דיאליזה, ואנשים שבאים לאשפוז ים המטולוגי ורבים אחרים, מדובר בהרבה מאוד חולים.
אריק פויר: אני מדבר על מאות חולים שמגיעים למרכז רפואי כזה שמקבלים אישורים רק משום העובדה שאנחנו כבית חולים מאמינים בחסד ובביקור חולים ובאהבה.
אריק פויר: התפקיד שלנו הוא בסך הכל לשרת את אותו חולה שיהיה לו גם נוח, גם נעים וגם טוב וגם יהיה לנו כסף לקנות תרופות.
אורי מקלב: אתה עומד מאחורי המשפט שאתה כן רואה את זה כמחולל הכנסות.
אורי מקלב: אתה אומר שהחניון צריך להיות רווחי כדי שתוכל לקנות תרופות.
אורי מקלב: החניון צריך לכסות את הוצאות הרישיון, מכבי אש, וכל הדברים האחרים.
אריק פויר: מרכז רפואי אינו מפעיל עסקים פרטיים כי הוא לא טוב בזה, הוא טוב בניהול, הוא מוכר את הזיכיון, הזכיין מנקה את השטח, הזכיין מפתח ומתמודד עם הביטוח, הזכיין משלם את הארנונה, כדי להבין את מושגי הארנונה - - -
אורי מקלב: אתה מכיר את המכרזים ההפוכים?
אורי מקלב: אני אומר לך שיש אפשרות לצאת עם מכרזים הפוכים, מי שנותן את המחיר הכי זול למבקר ולחולה הוא זה שיוכל לרכוש את הזכות להפעיל את החניון.
אורי מקלב: אם אתה מוותר על הכנסות לבית החולים ואתה באמת רוצה שהמקום יפעל, אני אלמד אותך שיש מכרזים הפוכים.
אורי מקלב: אתה תראה שהמחירים יהיו הרבה יותר זולים.
אריק פויר: אנחנו מכירים את העניין הזה מכל הצדדים.
אריק פויר: אתה צריך להבין שכל אחד מהאנשים כאן, אני יכול להעיד על עצמנו, אנחנו במפורש מתמודדים דווקא עם חוסר במקומות חניה, אנחנו לא נהנים מחוסר מקומות חניה, אם אנחנו רוצים לחפור אז כביש 16 צריך לעבור, אם רוצים לבנות יש שכונה שמתנגדת, יש שכנים, עומדים במערכות לחצים.
אריק פויר: בשורה התחתונה כל אותם הפטורים שמציע כרגע , אנחנו בית חולים שלכאורה לא אמור לקבל את הנחיות, אנחנו כן מקבלים את זה על עצמנו מראש.
אריק פויר: ההפך, ישבנו בוועדות,אני חושב שכל בתי החולים שמחים לקבל את זה ושותפים לעניין, אנחנו רואים בזה כשירות מוחלט למטופל.
אורי מקלב: אנחנו מעריכים את זה.
אורי מקלב: בית החולים איכילוב בבקשה.
רחל אדטו: הכל בגללכם.
יוסי שחר: שמתי לב שראיתם עד כמה אנחנו בסדר והרגשתי מיותר כאן קצת.
אורי מקלב: לפני כשלושה שבועות חוויתי את זה על בשרי.
אורי מקלב: הגעתי בשעה 11:00 בלילה וחניתי בחוץ והייתי צריך ללכת ברגל.
יוסי שחר: חשוב לציין שברגע שמקבלים היתרי בנייה, אנחנו מחויבים להראות שיש מקומות חניה.
יוסי שחר: לא נותנים לבנות בבתי חולים לפני שמוודאים שאכן יש איזון במקומות החניה הנדרשים.
אורי מקלב: אתה צודק אבל זה לא בכל בתי החולים.
יוסי שחר: אני יודע שזה מתבצע על ידי עיריית תל אביב בהקפדה יתרה.
רחל אדטו: כולל הבניין החדש שבניתם?
יוסי שחר: בהחלט כך.
יוסי שחר: יש חניה.
אורי מקלב: אבל הכל לפרסונל.
רחל אדטו: הבניין נסמך על החניון הקודם?
יוסי שחר: יש הסתכלות, העירייה כשהיא נותנת לך היתר היא בוחנת שאכן במספר הגלובלי של מקומות החניה באזור עומד בתקנים מסוימים.
רחל אדטו: לא הבנתי מה שאמרת עכשיו.
רחל אדטו: הוספתם עכשיו בניין לתפארת איכילוב, לתפארת עופר.
יוסי שחר: לתפארת אלה שמקבלים שירותים.
רחל אדטו: הבניין הענק הזה הביא איתו מקומות חניה בנפרד או שלקחתם את מה שהיה קודם?
יוסי שחר: בבנין הענק הזה חייבים להראות מה קורה מבחינת פעילות בית החולים כנגזרת מבניין הענק הזה.
אורי מקלב: למה התשובה היא מסביב, למה אתה לא עונה ישר?
אורי מקלב: יש מקומות חניה בבנין הזה?
יוסי שחר: לבניין הזה לא צריך מקומות חניה, הוא נבנה בעיקר כדי לתת פתרון לבית חולים חירום, זה אומר מרתפים מוגנים, זה העיקר.
אורי מקלב: הצלחתם לשכנע את עיריית תל אביב שאין לכם צורך להוסיף מקומות חניה, מספר המיטות, התשובה היא שלא נוספו עוד מקומות חניה.
רחל אדטו: סליחה שאני קוטעת אותך, זה לטוב להגיד מספר המיטות?
רחל אדטו: מספר מיטות, במקרה הזה שלא הגדילו עדיין לא נותן - - -
יוסי שחר: בעיריית תל אביב מחויבים למספר מקומות חניה, ואכן הולכים לבנות עוד, ובנו עוד 2,700 מקומות חניה בזכות אופי הפעילות של בית החולים במרכז ויצמן.
יוסי שחר: בנוגע לרמת שירות שאנחנו נותנים לאותה קבוצה שהוגדרה על ידי משרד הבריאות.
יוסי שחר: אנחנו בהחלט עומדים ביעדים האלה אף על פי שלנו אין מקום חניה שמפעילים אותו ומכניסים כסף, כמו שנאמר כאן.
יוסי שחר: אנחנו יצרנו מערכת יחסים מול החניון הצמוד לנו והיום כל הבאים לקבל טיפול אונקולוגי או דיאליזה, יתרה מכך גם בתחומים אחרים.
יוסי שחר: לאחרונה פתחנו מרפאת התפתחות הילד ואף על פי שלא נדרשים לתת פתרונות, גם לזה נתנו פתרונות של חניה חינם לאנשים ייחודים.
יוסי שחר: אני בהחלט חושב שהמקום המיוחד שאנחנו נמצאים בו חייב להביא למצב שמצד אחד נותן פתרונות למקרי הקיצון ומצד שני לא מביא למצב שמחיר החניה הוא זול במיוחד, כי אז כולם יחנו אצלנו ולא יהיה מקום למטופלים.
יוסי שחר: לכן יצרנו מערכת בדיקת עלויות חניה באזור, בשעה הראשונה אצלנו משלמים 14 שקלים ולאחר כל רבע שעה את הסכום הרלוונטי, זה יוצא בערך 4 שקלים.
רחל אדטו: כמה ליום חניה?
יוסי שחר: יום חניה לא יעלה מעל ל- 50 שקלים.
רחל אדטו: כלומר אותה משפחה שיוצאת ונכנסת כמה פעמים באותו תו חניה.
יוסי שחר: כן.
יוסי שחר: לגבי אותם מטופלים.
אורי מקלב: זה מוגבל בזמן היציאות?
אורי מקלב: היציאות האלה צריכות להיות עד 20 דקות?
יוסי שחר: לא.
יוסי שחר: הכניסה והיציאה תוכל לעשות תוך רבע שעה מבלי לשלם כלל.
יוסי שחר: מעבר לכך יש מסלולים נוספים.
רחל אדטו: אם אישה הולכת הביתה, מסדרת אוכל לילדים וחוזרת לבית החולים, לקח לה שעה וחצי לכניסה השנייה, זה כאילו כניסה חדשה?
יוסי שחר: ברגע שהיא קיבלה את הקופון של יומי, שזו כניסה אחת ל- 24 שעות, היא לא צריכה לשלם.
רחל אדטו: זה 50 שקלים ל- 24 שעות.
יוסי שחר: נכון מאוד.
יוסי שחר: יש מסלול מיוחד לאותם מטופלים שצריכים לשהות פרק זמן ארוך, אכן זה מול העובדת הסוציאלית או עובד אדמיניסטרטיבי כדי לקבל שירותים ומחירים אטרקטיביים יותר.
יוסי שחר: אכן יש לנו מסלול של 14-15 שקלים ליום לכאלה שמגיעים עם אישורים מיוחדים.
יוסי שחר: בנושא השילוט, קיבלנו הערות לנושא הזה, פעלנו רבות להציב שילוט, תמיד זה לא יהיה מספיק ונשתדל להשתפר עוד בנושא הזה.
אורי מקלב: לגביכם אנחנו דנים אחרת וזה מביא אותי לתובנה שצריך להבדיל בין בתי החולים.
אורי מקלב: אני אומר את זה למר ניל פרלמן, לא דומה בית חולים שערי צדק למשל שיש לו 20 דקות לכניסה ויציאה, אם אתה נותן זמן גורף לכולם אתה עושה לשערי צדק עוול, כי אצלנו ידוע שלעלות או להוריד חולה לא לוקח יותר מעשרים דקות, אבל בבית חולים כמו תל השומר 20 דקות זה מעט מדי, שם חצי שעה אני מבין.
אורי מקלב: אבל אם אתה תיתן הנחיה גורפת לכולם היא יכולה לעשות עוול לבתי החולים מסוימים.
אורי מקלב: למשל בית חולים איכילוב, אני יכול לומר מידע אישי שגם מירושלים יורדים לטיפול בבית החולים איכילוב, האנשים לוקחים בחשבון שקודם כל יש בעיות חניה.
אורי מקלב: הבעיה המרכזית היא העליות ולא תמיד מדובר ברכב אחד.
אורי מקלב: אדם שהיה מאושפז שלושה ימים בעקבות ניתוח אורתופדי בבוקר הוא נסע במסלול החדש של כביש ירושלים תל אביב כי הוא היה חייב להיות עד השעה תשע בבוקר לבדיקות יום לפני הניתוח.
אורי מקלב: הוא נוסע במסלול המהיר בתשלום של 30 שקל כדי להגיע לבית החולים בזמן, מישהו מגיע להחליף אותו או מישהו בא לבקר אותו, זה לא אחד שנכנס ויצא, צריך לקחת בחשבון שההגעה והחניה לבית החולים מדובר בעלות יקרה.
אורי מקלב: אני מחריג אותו כי הוא קיצוני ביותר ונמצא במרכז העיר.
אורי מקלב: אני יכול לבוא בטענות איך מאפשרים לבנות בניין כזה גדול בלי שעיריית תל אביב דרשה מקומות חניה נוספים, בהזדמנות החגיגית הזאת חופרים עוד שתי קומות ויוצרים מקומות חניה.
יוסי שחר: יש תכנית תב"ע במסגרת הסתכלות כוללת למתחם דורשים שיהיו X מקומות חניה.
יוסי שחר: ברגע שנתת את הפתרון, ואנחנו נתנו את הפתרון, לא באים ודורשים מכל מבנה להוסיף עוד, אלא מוודאים שאתה מקיים את תכנית התב"ע הכללית.
אורי מקלב: בית החולים תל השומר אנחנו פונים אליכם כאחרונים ולא בכדי.
אורי מקלב: אתם בצעתם שינוי די דרמטי בתקופה האחרונה, אם איני טועה הוא היה בתחילת 2011, זה גם מה שהביא את הכתבה בעיתון המודיע.
אורי מקלב: צבי רוזנטל נמצא כאן וגם קיבלנו פניות.
אורי מקלב: אני יכול להקריא את הפניה של מר שמעון שנקר מאשדוד, הוא היה אמור להגיע לוועדה ולצערנו מי שהיה מדובר שהייתה מאושפזת נפטרה והוא בתוך השבעה, לכן אני רואה חובה להקריא את מכתבו בקצרה.
אורי מקלב: הוא מדבר על הסדרי תשלום חניה למשפחות חולים כרונים, הוא מדבר על "תל השומר".
אורי מקלב: "עד לתאריך 31 לדצמבר 2010 שילמו מדי חודש סך של 20 שקל עבור כרטיס המזכה אותם בכניסה חופשית לכל החודש.
אורי מקלב: זאת מתוך התחשבות ראויה, בוגרת לבני המשפחה הנאלצים לעשות סבבי משמרות סביב יקירם בן משפחתם החולה, שטרחתם והוצאותיהן גדולות ממילא.
אורי מקלב: החל מתאריך 1 לינואר 2011 הותקנו מכשירי גבייה בשירות עצמי במספר מקומות בשטח בית החולים, כאשר כל רכב נכנס לוקח כרטיס עליו הוא משלם סך של 20 שקל לפני יציאתו.
אורי מקלב: לטענתנו עם השיטה הזאת התבטל באותה הזדמנות חגיגית הסדר המשפחות הנ"ל והאגרה החודשית עלתה פי חמש, דהיינו היום צריך לשלם 100 שקל עבור כניסה חופשית חודשית.
אורי מקלב: דבר שכמובן מכביד על המשפחות.
אורי מקלב: למשל לשם הדוגמה, משפחתנו מגיעה מזה שנתיים ימים ברציפות לאימנו המאושפזת מרותקת בשיקום המבוגר, באותה מחלקה שכנה של אימנו משפחתו מגיעה למעלה משלוש שנים לאביהם המאושפז משותק" כאן הוא מרחיב ואני לא הוסיף.
אורי מקלב: למעשה הוא מציף כאן הנושא של המבקר הלא מזדמן ממש, מדובר באנשים המאושפזים לתקופות ארוכות בכל קנה מידה.
אורי מקלב: לאור הדברים האלה ולאור מה שאני מבין, יש לך מה להוסיף בנושא?
נתנאל חג'בי: אם אנחנו מדברים בעקבות התחקיר על בית החולים תל השומר מדובר גם על מספר הטבות שהיו שם.
נתנאל חג'בי: מעבר לעובדה שאדוני כבוד היושב ראש ציין עכשיו היו גם הטבות נוספות כמו למשל היה ניתן לרכוש כרטיסי חניה במרוכז ב- 12 שקלים בלבד, ובעקבות ההתייעלות זה התבטל.
אורי מקלב: זאת אומרת שעשר פעמים חניה מזכה אותך במחיר של 12 שקלים במקום 18 שקלים.
נתנאל חג'בי: כעת זו בוטל לגמרי ובמקום 18 שקלים זה עלה ל- 20 שקלים.
אורי מקלב: ההנחה של 30% גם התבטלה.
נתנאל חג'בי: גם התבטלה וזה עלה ל- 20 שקל.
אורי מקלב: כלומר אותם אנשים שקנו מנוי של עשר פעמים המחיר הוכפל להם, במקום 12 שקל הם משלמים 20 שקלים.
נתנאל חג'בי: דווקא המעבר למכונות היה בעצם אמור להוזיל, מאחר וכוח אדם נחסך.
אורי מקלב: ציינתם גם שרכבים של מתנדבים שבאים לאסוף חולים, היום הזמן התקצר.
נתנאל חג'בי: בעניין הזה הם התאימו את עצמם לחוזר משרד הבריאות.
נתנאל חג'בי: אפשר להגיד לזכותם שזה הוארך מ- 20 דקות ל- 30 דקות.
יצחק זיידיס: אני משנה למנכ"ל תל השומר.
יצחק זיידיס: כמה דברים, ראשית אמרתי ואני חוזר על כך, אנחנו בית חולים ציבורי, אנחנו לא עושים כספים על חשבון אף אחד.
יצחק זיידיס: כל אגורה שנכנסת לבית החולים יוצאת לטובת הציבור בין בצורת רפואה ובין בצורה של שירותים אחרים שאנחנו נותנים, ולכן אני לא רואה ניגוד אינטרסים.
יצחק זיידיס: לגבי נושא החניה, אנחנו במצוקה אמיתית של מקומות חניה, כמה שלא בונים זה לא מספיק.
יצחק זיידיס: אני אומר שאנחנו עכשיו מוציאים עשרות מיליוני שקלים לשנה רק בשביל לפתח את נושא החניה.
יצחק זיידיס: אנחנו עושים.
יצחק זיידיס: יש לנו בבית החולים בסביבות עשרה קווים שעוברים בתוך בית החולים גם בין הבניינים.
יצחק זיידיס: דהיינו אדם שמגיע מאשדוד לא צריך להגיע ברכבו הפרטי, הוא יכול להגיע ברכב ציבורי.
יצחק זיידיס: האוטובוס מגיע ישירות לתל השומר מאשדוד ועד אחרי הרצליה, לכולם יש קווים אל תוך בית החולים.
יצחק זיידיס: יותר מזה, כעת מתכננים רכבת קלה באזור רמת גן.
אורי מקלב: ומהי תדירות האוטובוסים האלה?
יצחק זיידיס: התדירות של האוטובוסים היא כזאת שאפשר להגיע אלינו.
אורי מקלב: עד איזו שעה היא עובדת, עד אמצע הלילה?
יצחק זיידיס: אף אחד במדינת ישראל לא עובד עד אמצע הלילה.
אורי מקלב: לא העובדים, לא הסועדים את החולים.
יצחק זיידיס: אני לא מצפה שיסעדו את החולים עד אמצע הלילה.
אורי מקלב: הם מתחליפים.
יצחק זיידיס: עד שלוש לפנות בוקר?
יצחק זיידיס: אני לא יודע בעניין הזה.
יצחק זיידיס: לצערי לא קיבלתי לפני כן את הכתבה של "המודיע" וחבל, אני מאוד אשמח לקבל אותה ואשמח להעביר בכתב ובעל פה כל דבר.
צבי רוזנטל: ההנהלה סירבה להגיב.
יצחק זיידיס: אני חוזר ואומר, אנחנו רואים בחניה כמוצר כלכלי, אין לנו אפשרות לספק חניה לכולם, זה עולה הרבה כסף לפתח את זה.
יצחק זיידיס: אדם שבא 30 יום בחודש ומשלם 100 שקל לחודש זה 3 שקל ליום.
יצחק זיידיס: ולכן אני לא חושב שמדובר במחיר מופרז.
אורי מקלב: אתה אומר דבר שאני לפחות לא הבנתי.
אורי מקלב: אתה אומר שיש לך הוצאות של עשרות מיליונים סביב החניה, אני בהחלט מקבל את זה.
אורי מקלב: אתה גם אומר שזה מחולל הכנסה וזה כבר דבר שני.
אורי מקלב: זאת השאלה, האם אתה רואה את החניה כמחולל הכנסה לבית החולים שבסופו של דבר תוכל לקנות תרופות, לפתח את בית החולים, אתה רואה בזה עוד מקור הכנסה.
אורי מקלב: יש תובנה אחרת שכמו שאמרת העלות שלך בגלל המיקום ובגלל הבעיות האובייקטיביות של עלות פיתוח מקומות חניה אתה צריך להשקיע עשרות מיליונים אותם תוכל לכסות מהמחיר שאתה גובה, וזאת הסיבה שביטלת את הפטורים ואת ההנחות, את המינוי גם לגבי מאושפזים ששוהים זמן רב.
אורי מקלב: אם זה החלק השני אנחנו צריכים להתמודד עם , לדעתי צריך לעשות את זה בשיתוף פעולה עם בתי החולים ולתת בסוף מענה לכולם.
אורי מקלב: אני לא חי בחלל ריק ואני מבין שיש גם הוצאות לבית החולים.
אורי מקלב: יתכן שצריך לקבוע מחיר לחניה לכל בתי החולים בנפרד, אני לא חסיד של קביעה גופרת כי אנחנו נשלם על זה יקר מאחר ולבית חולים מסוים יש עלות גבוהה כי הוא בנה חניה ובשאר בתי החולים המרוחקים ושנמצאים בפריפריה ישלמו שם את אותו מחיר רק בגלל שיש בתי חולים באמת המחיר מוצדק.
אורי מקלב: צריך למצוא נוסחה שתיתן מענה לחניה ושתתחשב במחירים שהמאושפזים משלמים ובוודאי לאלה ששוהים תקופות ארוכות.
יצחק זיידיס: אני חושב שהחניה לא צריכה לסבסד את ה- MRI ואני גם חשוב שה- MRI לא צריך לסבסד את החניה.
יצחק זיידיס: לכן אני חוזר ואומר שמבחינתי שזה יהיה בחינם, אבל את הכסף הזה מישהו יביא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מקובל מה שאתם אומרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא עונה לי על השאלה ששאלתי בתחילתו של הדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה כסף מרווחים החניונים בבתי החולים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מפסידים?
יצחק זיידיס: אני אומר שוב, אני מכסה את עלויות החניה ואת הנגזרות של החניה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתה לא מרוויח גם מהנגזרות.
יצחק זיידיס: חס וחלילה.
יצחק זיידיס: אני בונה בניין שקוע, מרתף חניה בן שלוש לארבע קומות.
יצחק זיידיס: המרתף הזה לא מומן באגורה שחוקה על ידי מדינת ישראל למרות שבתוכו אני משקיע גם כדי להפוך אותו לבית חולים חירום מתחת לאדמה, זה מתחת למחלקת יולדות.
יצחק זיידיס: האלטרנטיבה שלא יהיה מתחת למחלקת יולדות לא חניון ולא בית חולים חירום, אז ליולדות ולמבקרים שלהן לא תהייה חניה בבית חולים שיבא, זאת האלטרנטיבה.
יצחק זיידיס: אף אחד לא יביא לי כסף.
יצחק זיידיס: פופוליזם זה דבר נפלא, אני בעד לתת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מקובל מה שאתה אומר.
יצחק זיידיס: בסדר, פופוליזם זה לטוב.
יצחק זיידיס: אני בעד לתת לכולם מקום חניה חינם, השאלה היא רק מי ישלם על זה, מי ישלם את הבינוי, מי ישלם את האחזקה, מי ישלם את בית החולים חירום.
יצחק זיידיס: זאת השאלה, אם יש מקור תקציבי אחר אני אשמח לקבל אותו, אני אוהב לגבות כסף מהיציאה מבית החולים?
יצחק זיידיס: זה לא של האבא שלי.
יצחק זיידיס: יותר מזה, אני מנסה עכשיו להעביר ואני לא בטוח שאני אצליח, להעביר מחברה שתחזקה את זה לתקצוב שלי, אני מחזיק את זה עכשיו למרות שאני לא משהו בענייני חניה.
יצחק זיידיס: ולמה?
יצחק זיידיס: בשביל להרוויח את 10%-15%.
יצחק זיידיס: למה?
יצחק זיידיס: כי זה עולה לי יותר, צריך להבין את בעיית האמת.
אורי מקלב: כדי שהעלות תהייה נמוכה כמו שאתה עושה בניקיון וכמו שאתה עושה בדברים אחרים אתה יכול לעשות בנושא הזה.
אורי מקלב: אנחנו מבינים את נקודות המבט שלך, ואלו בעצם המסקנות ל וגם למשרד האוצר.
אורי מקלב: אנחנו לא רק רואים בזה שהחניה צריכה להיות ממומנת על ידי תשלום החניה.
אורי מקלב: הוצאות חניה של בית החולים הן חלק מכלול ההוצאות הרפואיות, כמו שאתה יודע שיש לך הוצאות לתרופות, ניקיון ולאחר מכן יש לך לאוכל, כך גם החניה היא חלק מהשירותים שאתה מחויב לתת לאנשים שחייבים אותה.