GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אברהם: בגלל שמישהו טעה בדרגה הזמנית, ויש פער בין הדרגה הזמנית לבין מה שהוא קיבל והוא צריך לשלם מלא, ההורה גם יכול לברוח, אגב גם בורחים, ואנחנו נשארות מטפלות ללא שכר.
רחל אברהם: זו מציאות עובדתית מאתמול, בבת ים שהורים קיבלו דרגה גבוהה למטפלת הורדו 3,000-4,000 שקל מהמשכורת.
רחל אברהם: אגב גם בבני ברק.
תמר אלמוג: אני לא מבינה למה את אומרת אתמול.
רחל אברהם: אתמול קיבלתי את הידיעה, אני לא יודעת אם זה קרה אתמול.
תמר אלמוג: אני לא קיבלתי את הידיעה.
רחל אברהם: הודעה שלכמה מטפלות הורד 3,000-4,000 שקל, ירד מהשכר ואומרים לה תקזזי.
רחל אברהם: להחזיר אתם אומרים למטפלת "את תחזירי תוך עשרה ימים מיום שתקבלי את הפרשים".
רחל אברהם: אם מפקידים כבר והמטפלת קוזזה.
רחל אברהם: למשל בבני ברק 190 ילדים קיבלו דרגות אבל בלי כסף, אני לא יודעת להגיד למה.
רחל אברהם: אין כסף, היה חסר 400,000 שקל בעיריית בני ברק.
תמר אלמוג: האמירה כאן היא אמירה כללית ולא ספציפית.
ציפי חוטובלי: היא מדברת על מקרה ספציפי, היא מדברת על מקרים של מטפלות שנשארות עם הורים שבורחים.
תמר אלמוג: אמירה ספציפית צריכה להגיע אלי לשולחן כדי שאני אבדוק אותה.
תמר אלמוג: אתמול לא הודענו כלום.
ציפי חוטובלי: היא שואלת מהי רשת ההגנה שאתם נותנים למטפלות.
תמר אלמוג: קודם כל המשרד אתמול לא פרסם שום דבר, אני לא יודעת על סמך מה זה קרה.
תמר אלמוג: המשרד מדי תחילת חודש מעביר את הנתונים.
תמר אלמוג: שנית, כמו ששמעת את המנכ"ל שלנו, הוא אמר שהארגונים כולל המשפחתונים עדיין מקבלים מקדמות ולכן לא היה צריך לבצע שום קיזוז.
תמר אלמוג: אם בבת ים מאן דהוא קיזז זה צריך לבוא לידיעתי ואני אבדוק את זה נקודתית.
תמר אלמוג: תעבירי את הנתונים.
רחל אברהם: קיזוז של 400,000 שקל מעיריית בני ברק, ראש עיריית בני ברק - - -
תמר אלמוג: קיבלה מקדמה ואסור לה לקזז מכם כלום.
רחל אברהם: היא אמרה שהיא הייתה חסרה ב- 190 ילדים, אני יודעת נתונים של 190 ילדים.
תמר אלמוג: אני עונה לך, אם יש בעיות תעבירו אותן.
מיכה רחמן: אני נציג של "כוח לעובדים".
מיכה רחמן: אני מלווה של המטפלות בהתנדבות.
מיכה רחמן: חבל שמנכ"ל יצא.
מיכה רחמן: אם כך תוציאו מכתב חד משמעי שמהמטפלות בשום פנים לא מקזזים מהן ישירות.
מיכה רחמן: אתם צריכים להבין שמטפלות נמצאות בתחתית העניין, הן לא ארגון, והן בקושי מגיעות לשכר מינימום בהפרש בין הכנסות להוצאות.
מיכה רחמן: מתייחסים אליהן כאילו הן עצמאיות - הן לא עצמאיות, בפועל הן שכירות לכל דבר ועניין.
מיכה רחמן: אחר כך זה ימשיך כך.
מיכה רחמן: הם אומרים שלא יקזזו, אז שהמנכ"ל יוציא מכתב.
תמר אלמוג: הוצאנו מכתב.
מיכה רחמן: שאומר שמהמטפלות לא מורידים?
מיכה רחמן: אני מדבר על כך שיצא מכתב, שבכל הויכוחים על הקיזוזים ועל השאלה האם הורים צריכים לשלם או לא צריכים לשלם, ואם הורה צריך לשלם כי הוא שילם פחות מדי, שבכל זה המטפלות לא תהיינה צד.
מיכה רחמן: שיצא מכתב שהמטפלות הן לא צד ורק הארגונים והמפעילים הם אלה שמשלמים, והמטפלות הן לא צד בעניין הזה.
מיכה רחמן: המערכת עובדת כך וצריך לדעת את זה, אין שליטה מהמרכז לגבי כל המפעילים ולגבי כל העיריות ובמקומות שונים עושים מה שהם רוצים ומפעילים עושים מה שרוצים, אנחנו מכירים את המציאות הזאת.
מיכה רחמן: לכן חייב להיות מכתב כזה שאני אוכל ללכת איתו לראש העירייה או למפעיל ולדרוש.
עמוס שקדי: מי לא בסדר?
עמוס שקדי: אני מניח שאתה רוצה לומר שהעירייה לא בסדר.
מיכה רחמן: לא רק העירייה.
מיכה רחמן: למה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא עשה את זה?
מיכה רחמן: זו האחריות שלך.
עמוס שקדי: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה תומך בהורים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מעביר כסף.
עמוס שקדי: זאת הנקודה בדיוק.
עמוס שקדי: מבחינת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הן עצמאיות.
מיכה רחמן: הן לא עצמאיות, בפועל הן מטפלות שעובדות - - -
ציפי חוטובלי: אני שואלת כאן שאלה אנושית.
ציפי חוטובלי: מה ניתן לעשות כדי להגן על אותן מטפלות שלא תשארנה בסוף בלי כסף.
ציפי חוטובלי: ההורים לא בורחים סתם ככה, ההורים בורחים בגלל הסיבה שלא סידרו להם את הדרגות האמיתיות והם מרגישים שהם לא יכולים לעמוד בתשלום.
תמר אלמוג: בנושא המשפחתונים המערכת בנויה באופן ההיררכי הבא:
תמר אלמוג: המשרד מתקשר ישירות עם רשות מקומית שמפעילה את שירות המשפחתונים או עם חברה זכיינית שזכתה במכרז.
תמר אלמוג: אותה חברה זכיינית או אותה רשות מקומית מתקשרת חוזית עם מטפלת המשפחתונים.
תמר אלמוג: אני במשרד מנחה את הרשויות המקומיות ואת החברות כיצד לפעול.
תמר אלמוג: מכתב כזה יצא לכולם.
תמר אלמוג: כתוב שם שהמשרד ממשיך לשלם את המקדמות לרשויות ולזכיינים ולפיכך לא צריך עדיין לגבות לפי דרגת הקבע מההורים, אלא לאפשר להם עדיין דרגה זמנית.
תמר אלמוג: ההשלכה של האמירה שהופצה היא שהכסף שמגיע לרשות מועבר למטפלות בהתאם להסדר החוזי הקיים בין הרשות לבין המטפלת.
תמר אלמוג: אם ישנה בעיה נקודתית תעבירו אותה אלי ונבדוק.
רחל אברהם: מה את אומרת על 190 ילדים בבני ברק שלא נכנס כסף?
רחל אברהם: קיבלו דרגה אבל לא נכנס כסף.
תמר אלמוג: על 190 הילדים האלה יש מקדמה והיה מגיע להם.
מיכה רחמן: אנחנו לא יודעים לקחת אחריות על כל השרשרת וזה גם לא באחריותנו.
אורי מקלב: אומרת תמר שיש כאן מערכת כפולה, אתם מעבירים לרשות והרשות מעבירה לפעוטון.
אורי מקלב: אבל אומרת רחל שהרשות לא קיבלה את הכסף אז הבעיה אצלכם והיא לא בעיה ברשות.
תמר אלמוג: מאיפה את יודעת שיש בעיה ברשות?
רחל אברהם: נאמר לי.
תמר אלמוג: אני אטפל בזה.
אורי מקלב: זה לא כמו שאמר המנכ"ל, שגם אם נקבע דרגות עדיין ממשיכים להעביר מקדמות.
אורי מקלב: מתברר, לפחות לגבי המשפחתונים בבני ברק, ואני מניח שלא תפסתם במיוחד את העיר בני ברק, אם הייתה טענה כלפי העירייה הייתי מציע שתפנו לעירייה, כפי שאנחנו מכירים את הבעיה בעיריית ירושלים.
אורי מקלב: אבל היא אומרת שהעירייה לא קיבלה מקדמות.
אורי מקלב: תבדקו את זה.
עמוס שקדי: המשרד משלם כ-500 דרישות תשלום באגף הזה, אם יש בעיה נקודתית שתועבר למשרד, ככל שהבעיה היא במגרש של המשרד הוא יטפל.
תמר אלמוג: אני מוכנה לתת לכם עכשיו דיווח, אני אשאל כמה עיריית בני ברק קיבלה כל חודש, כולל החודש האחרון.
רחל אברהם: לגבי הרשויות הערביות, אין מקדמה שלושה חודשים.
תמר אלמוג: איזה?
רחל אברהם: כתוב לי, אני אומרת לך: דלית אל כרמל, עוספייה, עם מקדמות לחודשיים שלושה ראשונים ועכשיו בשלושה החודשים האחרונים אין מקדמות.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול אותך, למה צריכה הוועדה לטפל בזה.
אורי מקלב: נניח שהוועדה לא הייתה מתכנסת, או שהיא לא הייתה מוכנה ביום עמוס, אגב החוק שלה עבר בשעה 03:45 לפנות בוקר ואנחנו נמצאים כאן.
מיכה רחמן: יש לנו גם משא ומתן ישירות עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אבל מאחר ויש ועדה אנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות.
מיכה רחמן: אני חושב שהנקודה המרכזית היא שתהייה הגנה למטפלות ושמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא יתעלם מחובתו ישירות כלפי המטפלות ולא דרך כל מיני מפעילים מאחר והמפעילים הם שונים, המפעילים הפרטיים הם עוד יותר גרוע.
מיכה רחמן: שיצא מכתב ישירות שיגן על המטפלות ושהן לא משלמות את החלק של ההורים.
רחל אברהם: בדיוק.
רחל אברהם: חייבים לי 6,000 שקל מפני שמבחני התמיכה - - -
אורי מקלב: קודם כל יבדקו לגבי שלושת הרשויות הדרוזיות, דלית אל כרמל, עוספייה - - -
רחל אברהם: וגם בדרום.
אורי מקלב: תעבירי אלי את כל הרשימה.
אורי מקלב: אנחנו כוועדה נעקוב אחרי הנושא כולל העיר בני ברק.
אורי מקלב: הנקודה השנייה היא,אם יש עיריות שכן קיבלו ולא מעבירות למטפלות, אתם צריכים להעביר את הטיפול למשרד התעשייה, המסחר ותעסוקה.
אורי מקלב: אני כן מבקש את ההתערבות - - -
עמוס שקדי: זאת האחריות שלי לכסף, יש צינור והוא צריך להגיע למקום הסופי.
עמוס שקדי: ככל שיש טענה שהעברנו כסף והוא לא עובר הלאה, אנא פנו למשרד והמשרד יעשה כל מה שהוא יכול.
אורי מקלב: אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה מדבריו של המנכ"ל שלא יהיו קיזוזים, דהיינו עדיין המקדמות ממשיכות ובוודאי לחודשים עברו כשלא נקבעו לכולם דרגות, ממילא לא צריכה להיות בעיה, אנשים מקבלים מקדמות, מה שהיה הוא שיהיה, אנשים שילמו מה שהם שילמו, זה ימשך לטוב ולרע.
ציפי חוטובלי: יש מי מהפונים הפרטיים שרוצה לדבר?
שרית עמדי: רציתי להתייחס לדבריו של המנכ"ל שאמר, שהחל מה- 8 במרץ יהיה אפשר כבר להתחיל להתקזז מול המעון.
שרית עמדי: אני יצאתי בתחילת הוועדה לדבר עם מנהלת המעון, והיא אמרה לי שהיא עדיין לא קיבלה אישור רשמי בנוגע לדרגות, כך שבאופן רשמי אי אפשר לבוא ולהתקזז עדיין.
שרית עמדי: היא עדיין לא קיבלה אישור רשמי.
עמוס שקדי: אנחנו עובדים מול הארגון.
שרית עמדי: הארגון עצמו, איש הכספים בארגון עצמו.
אורי מקלב: את ברשת "אמונה"?
שרית עמדי: אני ב"אמונה" ברמות א'.
אורי מקלב: אני הייתי רוצה לבדוק את המקום הזה ספציפית.
אורי מקלב: זה לגבי אותו מקום שאותו אחד דיבר, זה לא מקום חדש.
אורי מקלב: יכול להיות, שגם הארגון מתנהל לא נכון מול מנהלת המעון.
שרית עמדי: תמר אלמוג אמרה לי, שמספיק שאני מדפיסה מהאתר אישור ומגישה אותו למנהלת, וזה צריך להיות אישור רשמי.
שרית עמדי: מנהלת המעון אמרה שזה לא נחשב.
תמר אלמוג: על איזה אישור את מדברת?
שרית עמדי: את אמרת לי להוציא את האישור לדרגה, להעביר למנהלת ושמבחינתה זה אישור רשמי לדרגה שלי.
שרית עמדי: היא אמרה, שזה לא אישור רשמי ושהיא צריכה לחכות לעדכון.
תמר אלמוג: ראשית, זה אישור רשמי.
תמר אלמוג: שנית, אתמול הופצו יומנים, תוך יומיים שלושה הם יהיו במעונות.
שרית עמדי: לגבי טופס ויתור הסודיות, הבנתי שאני אקבל את הטופס עצמו רק ביולי, האם זה נשמע מספק?
תמר אלמוג: זה משהו שאנחנו לא יודעים לטפל בו כרגע.
שרית עמדי: אבל אני אקבל את הטופס המקורי.
עמוס שקדי: אי אפשר הכל, אתם באים ודורשים שהמשרד יעשה גם וגם וגם וגם, יש סדרי עדיפויות.
עמוס שקדי: רוצים לתכנן את דרגה 12 לפני שמטפלים בהחזר הזה, זה כנראה יותר חשוב.
עמוס שקדי: אני חושב שגם אתם חושבים כך.
אורי מקלב: היא יכולה לבוא בטענות, אתה יכול לבקש את רחמי הוועדה ואת רחמי האנשים, אבל הם לא צריכים לסבול.
אורי מקלב: כמו שאמרנו כשהולכים לתהליך כזה דרמטי אז עושים את זה בהדרגה.
אורי מקלב: אם הייתם קצת מודדים ובודקים בגופים אחרים שעשו שינויים, אנחנו בדקנו ואנחנו יודעים שאף אחד לא הצליח לעשות את זה בצורה שהבטיחו לו או שהוא חשב, גם מי שהשקיע הרבה מאוד כסף ולקח את החברות הכי טובות.
אורי מקלב: אני יכול לתת לדוגמאות רבות החל מ"הגיחון" בירושלים וכל תאגידי המים, עובר במוסד לביטוח לאומי ולמשרדים ממשלתיים, אף אחד לא הצליח לעבור את זה בשלום ותמיד היו כמה נזקים.
אורי מקלב: במקרה שלכם הנזקים הם מול האנשים ולא מול החברות עצמן.
אורי מקלב: רחל שמחיוף רצית להתייחס?
רחל שמחיוף: רציתי להתייחס קודם לעניין האחוזים.
רחל שמחיוף: אני ממעונות יום "בית יעקב".
רחל שמחיוף: מאחר והשנה ההורים בניגוד לשנים עברו מגישים את הטפסים, כמו שאמרו כנראה הורים בעלי דרגות 11 ו-12 נמנעו מלהגיש את הטפסים ולא רצו להטריח את עצמם וגם לשלם עבור דואר רשום וגם ולכן יש אחוזים גבוהים בדרגות 12 גם הדרגות השגויות, אותם הורים שהם באמת בעלי דרגות 12 כנראה לא הגישו את המסמכים.
רחל שמחיוף: לנו כארגונים אין את הבקרה ואנחנו יכולים לסמוך רק על ההורה שיגיד שהוא שלח אבל אין לנו דרך לבדוק אם הוא אכן שלח או לא שלח את המסמכים.
תמר אלמוג: אני חושבת שהדבר הפשוט ביותר שכל מנהלת שפוגשת את ההורים ברמה היומיומית תעשה איזו בדיקה עם כל הורה.
רחל שמחיוף: עשינו את זה, אבל הורה אומר שהוא שלח ולכי ותסמכי עליו.
תמר אלמוג: אין דרך אחרת.
תמר אלמוג: זו שנה ראשונה - נלמד, נטמיע את המערכת החדשה וגם ההתנהגות של ההורים תשתנה בהתאם.
תמר אלמוג: אני מאמינה שבשנה הבאה נהייה בסרט אחר, נהייה במצב הרבה הרבה יותר משופר.
תמר אלמוג: את כל המהפכה הזאת עשינו במטרה אחת והיא לחסוך מכם את הבעיות ואת המורכבות הבעייתית שהייתה, וגם של ההורים.
רחל שמחיוף: ברור שיש כאן קשיי בראשית אבל הם נמשכים כבר הרבה זמן.
אורי מקלב: אני בהחלט חושב שהיה מקום בהתחלה לבקש את עזרת המפעילים שיעזרו להורים.
אורי מקלב: ההוראה הייתה שזה רק ההורים ושאף אחד לא יתערב.
תמר אלמוג: יש מפעילים שאפילו לקחו בצורה יזומה את ההורים, ריכזו את החומר שלהם, עברו ובדקו אותו כדי שההורים לא ישלחו מסמך שגוי ויעברו את הטרטור הזה.
אורי מקלב: סיכמנו את הנושא?
אורי מקלב: תמר בנוגע ל- 2,000 שקל שההורים משלמים.
אורי מקלב: חמישים אחוז של מפעילי המעונות הם, לא הארגונים, אלה אנשים פרטיים או מפעילים קטנים עם מעון אחד או שניים.
אורי מקלב: מתברר, לקחתם מההורים עוד 3.1% משכר הלימוד כדי לשלם את ה- 2,000 שקל לגננת או למטפלת.
אורי מקלב: בפועל חלק נכבד מהמפעילים לא משלם את זה.
אורי מקלב: אני מציע קודם לפנות במכתב למפעילים האלה ולהודיע שכולם מחויבים, ההורים שילמו שכר לימוד יותר גבוה וחלה עליהם החובה לשלם למטפלת או לגננת את תוספת ה- 2,000 שקל.
תמר אלמוג: אדוני, המשרד לא מוסמך להתערב ביחסי עובד מעביד בארגון.
תמר אלמוג: העלייה בתעריף במעונות היום בפברואר נבעה משינוי משכר העבודה במשק כתוצאה מההסכם שהיה בין ההסתדרות למשרד האוצר במגזר הציבורי.
אורי מקלב: אם יתברר לכם שמפעילי המעון לא משלמים אפילו שכר מינימום לעובדים, מה הייתם עושים?
תמר אלמוג: בחוזה שאנחנו חתומים עם כל המפעילים, הם מחויבים להעסיק את העובדים שלהם בהתאם לחוק.
אורי מקלב: לפי החוק, זה לשלם את הכסף הזה.
תמר אלמוג: יש לנו יחידה נוספת שהיא יחידת האכיפה במשרד.
אורי מקלב: אתם תתנו ליועצים המשפטיים שלכם לבדוק קודם שנפעיל את היועצים המשפטיים שלנו, אני חושב שבסך הכל ההגינות זה לדאוג גם למטפלות.
אורי מקלב: בסך הכל אתם מייצגים את ההורים.
אורי מקלב: ההורים שלמו על זה והם רוצים לדעת שהתוספת לשכר הלימוד אכן תגיע לייעודה.
תמר אלמוג: המשרד ממימן 7 מיליון שקל מכספו הוא.
שרי שילון: כבר קרה שנפרדתם ממפעיל בגלל שהוא עבר על החוק?
תמר אלמוג: במשרד יש יחידה לאכיפה והסדרה, מתפקידה לבדוק גם באופן יזום וגם כשהיא מקבלת תלונות, לבוא ולבדוק כל ארגון מה קורה שם.
שרי שילון: זאת אומרת שהכל בסדר?
תמר אלמוג: לא הכל בסדר, צריך לאכוף את מה שלא בסדר.
עמוס שקדי: צריך להפריד, מדובר על תהליך רגולטורי שהמשרד מקיים כמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בעניין האכיפה של חוקי העבודה.
עמוס שקדי: יש יחידה ספציפית.
עמוס שקדי: אנחנו משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שעושה תפקיד רגולטורי, זה לא האגף למעונות יום, זה תהליך שנעשה במקביל ללא קשר, ואם יש קשר כשמגיעות תלונות זה יופנה לאגף הרלוונטי שעושה רגולציה של העניין.
עמוס שקדי: התעריף ששולם הוא תעריף שנקבע בוועדת תעריפים באוצר שכולל סל עלויות כללי.
עמוס שקדי: למיטב ידיעתי המשרד אינו בודק האם הסל הכללי שעובד על עשרות או מאות ארגונים מתאים לכל ארגון וארגון באופן ספציפי.
מיכה רחמן: אם גובים מהמטפלת במקום מההורה על זה אתם חייבים לפקח.
מיכה רחמן: זה חייב להיות התפקיד שלכם.
אורי מקלב: אנחנו נפנה ליועץ המשפטי בעניין הזה.
אורי מקלב: הוועדה תפנה.
מיכה רחמן: צריכים לקחת מההורה את ההפרש במקום ששילמו פחות מדי, במקום זה יותר קל לקחת מהמטפלת - את זה אתם עושים, בזה אתם חייבים לטפל.
ציפי חוטובלי: הישיבה מגיעה לסופה, ואנחנו רוצים לסכם.
מארק אזואלוס: אני רק רוצה לומר לחבר הכנסת אורי מקלב, אני בטוח שהיה ויובא לידיעת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, לגברת תמר אלמוג, שאיזה ארגון לא משלם שכר מינימום היא תפסיק את החוזה.
אורי מקלב: כשיגיעו תלונות כאלה הם יעבירו אותן לאותה יחידה שאוכפת גם את הדברים האלה.
אורי מקלב: אם תגענה פניות אנחנו נפנה ונעקוב איך הם מתערבים בעניין הזה.
חנניה יעקב: תודה.
חנניה יעקב: באתי לכאן רק כדי להודות לוועדה למעמד קידום האישה ולוועדה לפניות הציבור.
חנניה יעקב: במשך חצי שנה הסבל הזה נמשך ורק אנחנו כאזרחים נאלצנו לשלם.
חנניה יעקב: אני מודה לכם על כל המאמץ הזה.
חנניה יעקב: אין ספק שהוועדה הזאת הביאה להאצה וליעילות יותר בעניין הזה.
חנניה יעקב: כשאני פעלתי בעניין הזה ופניתי למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אמרו לי "זה המשרד הכי קשה, אין לך סיכוי".
חנניה יעקב: ברוך ה' אחרי חצי שנה, אומנם חצי שנה עברה אבל הכסף חזר אחרי שבעה חודשים, קיבלנו ברוך ה' את הכסף ואני לא יודע מהי הסיבה.
חנניה יעקב: אנחנו באמת רוצים להודות לכם שקידמתם בכל דיון את הנושא, ראינו שזה התקדם בעוד משהו.
חנניה יעקב: אנחנו מאחלים לכם הצלחה.
ציפי חוטובלי: בבקשה אני מבקשת לשמור על השקט.
ציפי חוטובלי: קודם כל תודה אישית מיוחדת לחבר הכנסת אורי מקלב שמלווה כאן את הדיונים בלהט ומתוך אכפתיות עמוקה לנושא הזה.
ציפי חוטובלי: תודה רבה לכם.
ציפי חוטובלי: לנו כאן חברי הכנסת שמובנים רבים היכולת שלנו בסוף לעזור לאזרחים זה הסיפוק והנחת הכי גדולים שלנו.
ציפי חוטובלי: זה בלי ספק נושא שהטריד אלפי אנשים במדינת ישראל, ואתם, בזכותכם הנושא הזה עלה בעצם לדיון, בזכות הוועדה לפניות הציבור, בזכות הוועדה לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש כאן שיתוף פעולה מבורך שלשמחנו הביא לתוצאות.
ציפי חוטובלי: עוד לא סיימנו את הכל ולפני שאנחנו נחים על זרי הדפנה, עדיין לא הגענו לזרי הדפנה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם את הדברים שאמר כאן המנכ"ל.
ציפי חוטובלי: ראשית המענה לכל אותם מעונות שרוצים לפנות במרכוז.
ציפי חוטובלי: בבקשה להסדיר את זה.
תמר אלמוג: זה כבר הוסדר.
ציפי חוטובלי: אנחנו עוד נבדוק, עדיין לא הצלחנו להשיג את הקו הזה.
ציפי חוטובלי: שתהייה שלוחה מיוחדת שתטפל בעניין הזה, המנכ"ל נתן הנחיה ברורה.
ציפי חוטובלי: בנוגע לדרגה 12, דיברנו כבר על כך.
ציפי חוטובלי: כל אותם אנשים שנפלו בין הכיסאות וקיבלו דרגה שאינה מתאימה, בבקשה שהדבר הזה יושלם.
ציפי חוטובלי: קיבלתם טפסים שנמצאים עדיין בטיפול.
ציפי חוטובלי: הייתה התחייבות של המנכ"ל שעד סוף החודש כל הטפסים יקלטו.
ציפי חוטובלי: אנחנו כמובן נעקוב אחרי זה ונראה שאכן כל הטפסים נקלטו.
ציפי חוטובלי: בנושא טופס חתימת ויתור על סודיות, בנושא הזה המנכ"ל נתן זמן בלתי מוגבל להגיש את הבקשה להחזרים.
ציפי חוטובלי: בנושא המטפלות, לדעתי זה נושא מאוד מאוד חשוב, אנחנו כן רוצים לתת להן רשת בטחון בתקופה הזאת.
ציפי חוטובלי: שיהיה כאן ברור, אני לא יודע אם נפנה במקרה הספציפי שהועלה בפנינו, אנחנו כן רוצים לפקח.
אורי מקלב: היה ברור שהמנכ"ל אמר, שבנושא הדרגה 12 או לא דרגה 12, בינתיים המקדמות ממשיכות כל זמן שלא מצאתם פתרונות, וזאת שמבחינתנו לא יהיה אפילו אחד שיצטרך לשלם בגלל שהדרגה אינה אמיתית.
ציפי חוטובלי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
אורי מקלב: רבותי, עמיתיי, חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, חברת הכנסת מירי רגב, שתיכן שותפות למצוקה הזאת ומקבלות פניות צבור בנושא המחירים הגבוהים של תחליפי חלב ומזון לתינוקות.
אורי מקלב: יש גם הצעת חוק שחברת הכנסת מירי רגב מקדמת, הצעה להחזיר את הפיקוח על תחליפי החלב.
אורי מקלב: אנחנו הצטרפנו אל ההצעה וחתמנו עליה.
אורי מקלב: את הישיבה הזו אנחנו מקיימים בעקבות פניות הצבור שהגיעו אלינו.
אורי מקלב: נכון שרבות מהן הגיעו אלינו בעקבות עליית המחירים הדרמטית שהיתה בתקופה האחרונה, ושבעקבותיה ההורים משלמים תוספת של 15% על המוצר אבל, צריך להגיד בצורה שקופה שהגיעו אליי פניות גם לפני העלייה הדרמטית הזו.
אורי מקלב: אנשים שהתקשו לשלם את המחירים הגבוהים של תחליפי החלב שזה מוצר בסיסי בחיי היום יום של התינוקות ואין לו תחליף אחר.
אורי מקלב: כולנו מכירים את המושג מצרכי יסוד, שמכיל את הלחם והחלב, השמן ועוד ואם אלה נקראים מצרכי יסוד, קל וחומר שתחליפי החלב, כשילד חייב, כשתינוק חייב לקבל אותם, זה דבר שנקרא מצרך יסוד החזק ביותר.
אורי מקלב: ראשון במעלה - - -
מירי רגב: זה נקרא תינוק שבוי, ומה זה שבוי: הוא לא יכול לאכול שום דבר אחר חוץ מאשר תחליף של חלב אם, זה נקרא מוצר לאדם שהוא תינוק שבוי.
אורי מקלב: והמזון לא ניתן רק לתינוקות בני יומם אלא שגם בגיל שלושה חודשים וארבעה חודשים וחצי שנה ויותר משתמשים עדיין בתחליפי חלב עם תוספות.
אורי מקלב: ובלי תוספות ראינו מה קרה; כשויטמין אחד היה חסר במזון לתינוקות איזה אסונות גדולים קרו ולכן אנחנו נדרשנו לקיים דיון בנושא הזה, גם כדי לשמוע מדוע המוצר הזה עלה בעלייה דרמטית, מה הסיבה שהמחיר עלה, המוצר כרגע במחיר כל כך יקר, שההורים לא יכולים לעמוד בו ואנחנו גם נבקש תגובת התמ"ת בקשר לפיקוח על המוצר הזה.
אורי מקלב: אין ספק שזה לא רק מוצר בסיסי אלא שחיים תלויים בו, במוצר הזה, והמוצר הזה הפך למוצר יקר מאד לפי כל קנה מידה.
אורי מקלב: לא חושב שעוד קיים מוצר בסיסי, מזון בסיסי, בכמות הזאת, שכמות –ולא ניכנס לכמויות האלו- אם זה או , המחיר נע בין חמישים ומשהו שקלים עד תשעים שקלים.
אורי מקלב: כמעט שאפשר למכור את זה לא במשקל אלא באונקיה כי זה כמעט משקל של זהב, אנחנו יכולים להתחיל למכור תחליפי חלב.
אורי מקלב: אני מבין שאתן רוצות להתחיל.
אנסטסיה מיכאלי: מעדיפה לדבר אחרי תגובות המשרדים.
מירי רגב: תודה לך כבוד היושב ראש, חברת הכנסת אנסטסיה והאנשים שהגיעו לכאן.
מירי רגב: ראו, אנחנו מדברים על כך שבעצם -והתמ"ת ודאי יודע את זה, שאנחנו מסבסדים את המוצרים הבסיסיים, אם זה לחם או אם זה חלב.
מירי רגב: לצערי המחירים הם גבוהים גם ככה ואנחנו מעלים חלק מהמחירים ללא הפיקוח של הכנסת אבל לא ניכנס כרגע לענין הזה, הם בודאי מפוקחים משום שאנחנו מבינים שהמוצרים האלה, אדם צריך לצרוך אותם כדי לחיות בריאות תקינה לפחות מינימאלית.
מירי רגב: אותם תינוקות שזקוקים למזון תחליף לחלב אם הם בעצם צורכים או "מטרנה" או "סימילאק".
מירי רגב: זה מה שיש במדינת ישראל, תיכף נדבר גם על ההגבלים העסקיים אבל זה מה שיש כאן, יש כאן או "מטרנה" או "סימילאק".
מירי רגב: עכשיו הם לא יכולים, בגלל שאין להם כסף לקנות לחם עם גרגרים - לאכול לחם שחור עם שוקולד, הם לא יכולים להגיד: אין לנו שוקולד נאכל עוגה, אין לנו עוגה, נאכל אורז, הם לא יכולים, הם שבויים, זה קהל שבוי, בין אפס לשלוש, קהל שבויים בפני שתי חברות – "מטרנה" ו"סימילאק".
מירי רגב: ואם האמא יש לה כסף או אין לה כסף, הכנסה גבוהה, הכנסה נמוכה, גרה בפריפרייה, גרה בקיבוץ, כל משפחה צריכה להשתמש בזה כי היא רוצה שהתינוק שלה יחיה, אלא אם כן אנחנו מביאים תינוקות לעולם כדי שלא יחיו ולכן, חרדים, דתיים, ערבים, כולם, לא משנה מי, כל אחד צריך להאכיל את הילדים שלו ב"מטרנה" או ב"סימילאק".
מירי רגב: זאת אומרת שאין לנו מוצר תחליפי לחלב האם חוץ מאשר ה"מטרנה" וה"סימילאק".
מירי רגב: הגענו למצב שהיום "מטרנה" העלתה את המחיר באופן ש עולים כמעט 52 ₪ וכמובן שזה לפי רשתות, אני לא אכנס לזה עכשיו, עולים בערך 68 ₪, קופסה מתאימה לשבוע, זאת אומרת שמשפחה צריכה להוציא כשבעים שקלים בשבוע רק על "מטרנה", שלא נדבר על "טיטולים", שלא נדבר על "גרבר", שלא נדבר על כלום, רק על "מטרנה", אותו מוצר בסיסי שהיא צריכה , אותו הדבר גם "סימילאק".
מירי רגב: ברור שהמצב הזה נוצר מכמה סיבות.
מירי רגב: קודם כל מן הסיבה שאין מספיק תחרות.
מירי רגב: ההגבלים העסקיים, לא יודעת למה, וזה לא ייגמר פה בדיון הזה כמובן, יהיה עוד המשך, לא יצרה בעצם מתחרה שלישי ואין מספיק מתחרים וזה אומר שהשוק מורכב מ 60% "מטרנה" ו 40% "סימילאק" ואם זה לא מונופול אז בואו תסבירו לי מה זה מונופול.
מירי רגב: דבר נוסף הוא בבתי חולים, ופה אני רוצה התייחסות של משרד הבריאות.
מירי רגב: "מטרנה" ו"סימילאק" חילקו ביניהן את בתי החולים.
מירי רגב: באה אחות ואומרת: תחליף האם זה "סימילאק", גבירתי, ואם ילדת בבית חולים מסויים נתנו לך "סימילאק" ואם הלכת לבית חולים אחר נתנו לך "מטרנה".
מירי רגב: אני רוצה להבין למה בית החולים לא מאפשר גם את "מטרנה" וגם את סימיליאק.
אורי מקלב: זה שווה דיון אחר.
מירי רגב: לא זה שווה דיון גם כאן, אני רוצה להבין את זה, זה חלק מהענין.
מירי רגב: מחלקים רווחים על חשבון הזוגות הצעירים שבכל בית חולים?
מירי רגב: או שאולי מקבל פה "נתחים" שאני לא יודעת עליהם אז אני רוצה לדעת איך מחלקים את בתי החולים לפי "סימילאק" ו"מטרנה" ולמה בבית חולים אין גם "סימילאק" וגם "מטרנה" וגם "נסטלה" וגם כל מי שרק ייכנס לשוק הזה?
מירי רגב: כי בכל זאת אנחנו לא קונים כרגע ככר לחם בשבעה שקלים, קונים כאן מוצר שעולה כמעט שבעים שקלים כדי להאכיל את התינוק.
מירי רגב: והדבר השלישי אני רוצה להבין למה זה לא נמצא בפיקוח?
מירי רגב: למה המוצר הזה, שהוא מתחייב לא פחות מלחם וממים ומביצים ומחלב לא נמצא בפיקוח?
מירי רגב: האם מישהו פה מקבל "קופון" ממישהו?
מירי רגב: ואני מבקשת ממך כבוד יושב הראש, אנחנו צריכים לגבש כאן את כל חברי הכנסת ולהצמיד את כולם להצעת החוק, שכולם יהיו יוזמים שלה, שכולם יהיו בהצעת החוק הזאת שיהיה פיקוח על תחליפי מזון לתינוקות, תחליפים לחלב אם.
אורי מקלב: אנחנו נרצה לקבל תשובות גם בלי הצעת החוק, על השאלה מדוע היום לא מפקחים?
אורי מקלב: צריכים לציין שהמוצר הזה היה תחת פיקוח עד לפני כמה שנים והפיקוח הוסר מהמוצר הזה.
אורי מקלב: אנחנו נרצה להסביר ולא משנה אם הנתונים שהבאת הם מדוייקים אבל אין ספק שהרבה מירווח אין פה, כי נגיד שזה פחות מ 50% אז איפה נמצאים עוד 2%?
אורי מקלב: איך שלא יהיה אנחנו קרובים מאד למצב שהמוצר חייב להיות בפיקוח והרשות להגבלים עסקיים ודאי חייבת כאן לתת את הדעת על מה שנוצר ומה שההורים פונים בגינו.
אורי מקלב: ראשון הפונים הוא יעקב חנינה.
אורי מקלב: אתה פנית כאבא לילדים בענין המחיר ואני אציין שאתה פנית אלי במסגרת דיון אחר שהיה כאן בוועדה בנושא משפחתונים ו"תפסת" אותי בחוץ ושאלת אותי: "למה אתה לא דן?
אורי מקלב: אנחנו סובלים מעוד מצוקות חוץ ממחירי המשפחתונים, גם מחיר תחליפי החלב", והלכת ואני באמת לא דנתי בזה, אמרתי: בסדר, מה, יש עוד נושאים אבל אחרי העלייה האחרונה ודאי הדבר הזה קיבל משמעות אחרת ופנו עוד רבים בעניין, הענין הזה הוצף ובצדק.
יעקב חנינה: שלום לכם, לראש הוועדה ולחברי הוועדה של פניות הצבור על הדיון החשוב הזה.
יעקב חנינה: אני חושב שהוועדה הזאת היא באמת נותנת איזשהו קשר בין האזרח לבין הכנסת על תלונות, ולא סתם היא נקראת וועדה מיוחדת כי זו באמת ועדה שמשקפת את מה שהאזרחים מרגישים ואני מודה לכם.
אורי מקלב: יש לנו גם ידע אישי יקר, בוועדה הזו בעיקר, בזכות החברות בה.
יעקב חנינה: על שני דברים רציתי לדבר.
יעקב חנינה: הדבר הראשון הוא באמת הנושא של תחליפי חלב האם, היום אנחנו יודעים, יש איזשהו מושג קילו "מטרנה" זה למפונקים או לאנשים שרוצים חיים קלים, הייתי רוצה רק להגיד לחברי הועדה שיש היום הרבה אנשים וזה מה שאנחנו רוצים באמת שהחברים יבינו, שהיום הלחם של התינוקות זה תחליף חלב האם, זה ה"מטרנה" וזה הסימילאק, זה הלחם שלהם ופה אנחנו צריכים באמת שתהיה הכרה אצל כל הגורמים שזה הלחם, לא נותנים להם שום דבר אחר.
יעקב חנינה: אם היה אפשר לתת להם דבר אחר לא היה שום בעיה.
יעקב חנינה: הנושא של תחליפי חלב אם וזו השאלה, למה אין פיקוח?
יעקב חנינה: זו אוכלוסיה שהיא חוצה לכולם נוגעת ולא משנה למי ולמה אין פיקוח על אותם מחירים?
יעקב חנינה: אנחנו נאלצים לשלם כמו שאמרה חברת הכנסת כמעט שבעים שקלים כל שבוע, עבור שני ילדים וזה פשוט לוקח נתח גדול, וחייבים להעניק את זה לילד.
יעקב חנינה: עכשיו, יש שתי סיבות למה באמת צריך לתת להם את ה"מטרנה" או את ה"סימילאק", למה נותנים את תחליפים החלב?
יעקב חנינה: אחת, יש היום מבחינה גופנית, היום נשים לא יכולות להניק, זה לא ה--- של פעם שהיו, זה לא כמו פעם, היום אנשים יותר חלשים.
אורי מקלב: לא צריך להתנצל.
מירי רגב: אשה החליטה להניק אשה יכולה להניק, אשה החליטה שהיא לא מניקה- - -
אורי מקלב: הוא רוצה להסביר למה זה נקרא מוצר בסיסי וזה ברור.
אורי מקלב: אני מבין אותך אתה לא צריך להתנצל, יפה מאד שאתה רוצה להתנצל אבל הזכות הזאת - - -
יעקב חנינה: אם כולם היו מבינים אז כל חברי הכנסת היו נמצאים פה עכשיו רק שחברי הכנסת לא מבינים - -
אנסטסיה מיכאלי: הם מבינים הם עסוקים בועדות אחרות.
אנסטסיה מיכאלי: בוא לא נפגע בתדמית.
יעקב חנינה: אשה חוזרת אחרי שלושה חודשים לעבודה אז מה שהיא נותנת לילד שלה זה "מטרנה", זה "סימילאק", זה הלחם, היא לא יכולה לתת לו שום דבר אחר מלבד זה.
יעקב חנינה: יש את ענין הפיקוח ולפני עשר שנים היה פיקוח של משרד התמ"ת בענין הזה אבל עכשיו, אחרי עשר שנים, יש איזשהו קרטל, ואני מפחד להגיד את המשפט הזה, אבל נוצר אישהו קרטל, רק שתי חברות שולטות בשוק, הן יכולות להחליט בכמה הן רוצות להעלות את המחיר, וכך מי שבסוף צריך לשלם את זה זה אנחנו האזרחים, כל אחד ואחד.
יעקב חנינה: יש להכיר בזה, להחזיר את הפיקוח ולבדוק איך הענין הזה מתנהל.
יעקב חנינה: דבר שני הוא האדישות לעליית המחירים.
יעקב חנינה: כל המדינה זעקה כשרצו להעלות את מחיר הלחם בשלשה אחוז, ארבעה אחוז, וזה לא משנה אם זה בפריפריות או בערים היוקרתיות, כל המדינה זעקה איך מעלים את מחירי הלחם.
יעקב חנינה: למעלה מ 15% העלו בחודשים האחרונים את מחיר ה"מטרנה".