GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: גם לאור זאת, החליט היועץ המשפטי של תמ"ת להחזיר לאנשים את הכסף שהם שילמו עבור העורך-דין.
אורי מקלב: אי-אפשר לבקש את זה מהם.
אורי מקלב: צריך להחזיר להם את ההצהרה.
אורי מקלב: זו הצהרה שלא כדין שנלקחה מהם.
אורי מקלב: מההורים אומרים: מי שיקבל זה רק תוך 30 יום.
אורי מקלב: איזה 30 יום?
אורי מקלב: - שלחו את זה, נניח, ב-1 בפברואר, ואמרו "עד ה-30 בפברואר - מי שירצה את זה חזרה".
אורי מקלב: מגבילים בזמן.
אורי מקלב: מייד יש את סד הזמן.
אורי מקלב: תוך 30 יום הם צריכים לקבל את זה מאז שהם הודיעו את זה.
אורי מקלב: את ההצהרה עד היום לא שלחו חזרה - זה בסדר.
אורי מקלב: עד היום לא קבעו שכר לימוד לאנשים - זה בסדר.
אורי מקלב: יש לנו חוסר פרופורציה עם מה שאנחנו דורשים מאנשים ומה שאפשר.
אורי מקלב: נניח שזו היתה רק דרישה שאם לא אומרים לו "נו, נו, נו", כמו מה שקורה במקביל במשרד כשאתם עומדים לא בזמן.
אורי מקלב: שללתם ממנו את כל ההקצבה הזאת.
אורי מקלב: שללתם ממנו, ואני לא יודע באיזה סכום זה.
אורי מקלב: שללתם ממנו את כל סכום ההקצבה אחרי שאדם עשה, לטענתו, וגם לטענתי, וגם לטענתנו, אם אנחנו יודעים בדבר הזה, כל מה שהוא היה צריך לעשות לפי מה שאתם אמרתם.
אורי מקלב: תגיד לי מה אתה מבקש.
אורי מקלב: מה ביקשתם?
אורי מקלב: מתי ישלח את המכתב?
אורי מקלב: מה אתה עכשיו דורש ממנו?
אורי מקלב: מתי הוא היה צריך לשלוח את המכתב?
מנחם וגשל: אני אגיד לך משהו.
מנחם וגשל: אפשר להמשיך לנהל את הדיון הזה- - -
אורי מקלב: תענה לי על זה.
אורי מקלב: מתי, לדעתך, הוא היה צריך מכתב?
אורי מקלב: מה התאריך שהוא היה צריך לשלוח את זה?
מנחם וגשל: אני אענה לך.
דוברת: כבר ביוני.
מנחם וגשל: רגע.
אורי מקלב: אם אתם דורשים לבוא ישירות למשרד, צריכים להודיע את זה.
אורי מקלב: אתם לא יכולים לדרוש מאדם דבר שלא ביקשתם, וזה הכל.
מנחם וגשל: אתה רוצה ממני תשובה?
מנחם וגשל: אתן לך תשובה.
אורי מקלב: אני הבאתי אותו כפרט, הגם שיש מקרים, איך אמרת, שיש 21 מליון שקל שנשללו מאנשים.
אורי מקלב: 21 מליון שקל נשללו מאנשים.
אורי מקלב: אני לא רואה בזה כבוד.
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב , זה לא הדיון הזה.
מנחם וגשל: אני אשמח - אני אומר לך את זה כבר עכשיו כאן, ואני רואה שאנחנו גם בשידור - לבוא ולהציג- - -
אורי מקלב: יש כאן שידור.
אורי מקלב: למען השקיפות, צריך להגיד שיש כאן גם עיתונאים.
מנחם וגשל: אין שום בעיה.
מנחם וגשל: יפה.
אורי מקלב: יש פה עיתונאי ותיק שמבין בדברים האלה.
אורי מקלב: אם הוא יבקש זכות דיבור, אני גם אתן לו.
מנחם וגשל: אני אשמח להגיע אליך ולהציג לך בכמה מקרים, למרות שקבענו את שורת הדין, אנחנו הולכים לפנים משורת הדין.
מנחם וגשל: אני אפילו אומר לך יותר מזה.
מנחם וגשל: משראיתי שלא מעט מבחני הכנסה בשנה הזאת נפסלים כתוצאה מהעובדה שלא הוגשו בזמן, נתתי את האפשרות לאיגוד הישיבות ביחד עם כל הגופים שעוסקים בעניין ואמרתי להם: "חברים, יש אפשרות לשני מתווי עבודה.
מנחם וגשל: מתווה עבודה אחד שעובדים בלוח-זמנים, ומתווה עבודה שני שאני מוכן לקבל, כי זו שנה שלומדים את הכל, את כל התיקונים, אבל אני ממשיך לשלם מקדמות כמו שהיו בעבר".
מנחם וגשל: הם חזרו אלי ואמרו לי: "על דעת הישיבות, אחרי שדיברנו אתם, אנחנו מבקשים שאתם תעבדו בדיוק בהתאם למתווה העבודה", כי אי-אפשר לדרוש מאתנו לעבוד ולהסתכל על החבל משני הקצוות שלו.
מנחם וגשל: לשאלתך - אני עונה.
מנחם וגשל: אני סבור, וכך אני עושה, שכשאתה צריך להגיש חומר, ואתה יודע שחמישה ימים אחרי שאתה שולח את החומר, שאתה נמצא בדואר, זהו התאריך האחרון ואחר כך לא יתקבלו יותר בקשות כי זה מה שהיה כתוב, אני חושב שמה שאתה צריך לעשות זה לקחת את המכתב ולתת אותו ולדעת למי נתת אותו.
מנחם וגשל: יתרה מזאת, אני אומר לך: אפשר גם לעשות אחרת.
מנחם וגשל: אני לא אמרתי "מכתב רשום".
מנחם וגשל: אני אמרתי: "מכתב רשום ואישור מסירה".
מנחם וגשל: כשאתה שולח מכתב רשום עם אישור מסירה ואתה מקבל את אישור המסירה, אני יכול לעמוד על הראש.
מנחם וגשל: אישור המסירה שיש לך ביד אומר שהמכתב הזה נמסר.
מנחם וגשל: הרבה מאד גופים עושים את הדבר הזה ושולחים אותו עם אישור מסירה.
מנחם וגשל: גם אני אמון על כספי ציבור.
אורי מקלב: עורכי-דין.
מנחם וגשל: גם אני אמון על כספי ציבור, וגם אני מתעסק בכספי ציבור.
מנחם וגשל: אני חושב ששווה לשלם את 20 השקלים שזה עולה או פחות מה-20 שקל ולשלוח במכתב רשום עם אישור מסירה, מאשר אחר כך לצלם את הבולים, וגם כל הזמן שאנחנו יושבים כאן עולה כסף.
מנחם וגשל: לאור העובדה הזאת, תשובתי היא שאני חושב - - -
אורי מקלב: זאת אומרת, זו הדרישה שלך היום עם מוסדות ציבור?
מנחם וגשל: עוד דקה.
מנחם וגשל: אני אומר לך עלי.
אורי מקלב: אז, תכתוב את זה.
אורי מקלב: אתה צריך לכתוב את זה.
מנחם וגשל: אני כתבתי- - -
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב, הרי אתה תסגור את הדיון.
מנחם וגשל: אני רק רוצה שדעתי תהיה ברורה.
מנחם וגשל: אני כתבתי מהו התאריך האחרון להגשה.
מנחם וגשל: אני רוצה לומר לך עוד משפט אחד, רק כדי שתבין שאנחנו לא כאלה רשעים.
מנחם וגשל: אם זה היה בתאריך אחר ולא בתאריך של ספטמבר, אז גם אם המכתב...
מנחם וגשל: הנה עכשיו הגיעו אלי מכתבים, היום, עם מה שסיפרתי לך קודם, עם נושא דו"חות ביצוע, ונתתי עוד 24 שעות.
מנחם וגשל: נתתי יותר מ-24 שעות.
מנחם וגשל: היום אנחנו כבר ביום חמישי.
דוברת: שבוע.
מנחם וגשל: נתתי עוד 24 שעות מהיום.
מנחם וגשל: שם היתה נקודה קריטית, כי שם ועדת התמיכות ישבה ב-2 בחודש, ואחרי ה-2 לחודש התוכנה נסגרה ונפתחה תוכנה חדשה לשנת הכספים הבאה.
מנחם וגשל: אם אנחנו לא עושים את הדבר הזה, חשבת המשרד תגיד: "מאה אחוז.
מנחם וגשל: אבל, אם אני לא יכולה לפתוח בזמן בספטמבר את התוכנה החדשה לשנת הלימודים הבאה, --
דוברת: --אף אחד לא יקבל כסף.
מנחם וגשל: --אף אחד לא יקבל כסף".
מנחם וגשל: תדע לך שמהלמידה שאני עשיתי בעניין הזה, למדתי שבסופו של עניין מי שנפגע הכי קשה מהדבר הזה זה כל אלה שהיו בסדר; כל אלה שהיו בסדר, שהגישו בזמן, שבאו בזמן ושנתנו את כל החומרים שלהם, באים אלי, ולא אליך, כי אין להם תלונות לפניות הציבור, אבל יש להם תלונה אלי, ואומרים לי: "אדון וגשל היקר, ביקשת, הבנו, רצנו והבאנו את הכל.
מנחם וגשל: והנה, תראה, אנחנו לא מקבלים כספים קבועים.
מנחם וגשל: אנחנו מקבלים כל פעם חשבונות אחרים.
מנחם וגשל: אנחנו כבר לא יודעים מה אתה מקזז לנו ומה אתה נותן לנו.
מנחם וגשל: אין לנו שום אפשרות לעקוב אחרי מה שאתם עושים".
מנחם וגשל: כל זה למה?
מנחם וגשל: בגלל המאחרים.
מנחם וגשל: אני אומר עוד פעם שאני חושב שכשאני נתתי התראה חודשיים קודם על כספים של שנה קודם, אני חושב שמי שהגיע אל ה-26 לחודש, יש לו אחת משתי אפשרויות: או לשלוח את זה בדואר רשום עם אישור מסירה או לקחת את המכתב הזה ולהביא אותו אלי ביד, ואז הוא בטוח שזה יהיה.
מנחם וגשל: אתן לך דוגמא.
מנחם וגשל: הייתי בסיור מקצועי בארצות-הברית, נפלתי ושברתי את היד.
מנחם וגשל: זה מה שאמרו לי ששברתי את היד בגלל ה-21 מליון.
מנחם וגשל: אני חלק מהמערכת ומכיר את המערכת, ואפילו הביטוח הלאומי הוא חלק מהמנדט של שר הרווחה, ואני, כדי להבטיח שאקבל את מה שמגיע לי כתאונת עבודה, כתבתי מכתב, ואחר כך צלצלתי ושאלתי האם המכתב הגיע, ואחרי שהודיעו לי שהמכתב הגיע צלצלתי שוב ושאלתי למה לא קיבלתי תשובה, וקיבלתי תשובה, והתיק מסודר והכל מסודר.
מנחם וגשל: יש גם משהו שהאזרח צריך לעשות אותו כדי להבטיח שהבקשות שלו אכן נכנסו לתוך העבודה.
אורי מקלב: אתה כל הזמן מדבר על אנשים שאיחרו בתאריך, ואתה לא מתייחס לאנשים שלא איחרו בתאריך.
מנחם וגשל: אני אומר לך שאיחרו.
מנחם וגשל: האיחור הוא מתי מכתב מגיע.
אורי מקלב: קודם כל, אנחנו מצטערים לך ששברת את היד, ואנחנו מאחלים לך גם איחוי מהיר ורפואה שלמה.
אורי מקלב: אני לא יודע באיזו יד זה היה.
מנחם וגשל: יד ימין.
אורי מקלב: יד ימין.
אורי מקלב: תמשיך להרים את יד ימין.
אורי מקלב: הצלחת לשבור את היד - אתה לא הצלחת לשבור את האמון שיש לך ואת השם הטוב שיש לך במשך עשרות שנים כעובד ציבור נאמן ומסור.
אורי מקלב: הרבה זכויות מגיעות לך.
מנחם וגשל: תודה רבה.
אורי מקלב: אבל, אני גם בטוח שתגיד לי גם עם יד על הלב--
מנחם וגשל: שיש גם קצת חובות.
אורי מקלב: --האם אתה באמת יודע שיכול להיות שמכתב שהגיע ב-28 לאוגוסט נתקע אצלך במסדרונות ולא הגיע.
אורי מקלב: האם יכול להיות דבר כזה?
מנחם וגשל: הכל יכול להיות.
אורי מקלב: האם זה משהו נדיר או שאתה יכול לענות לי כמה זמן לוקח למכתב שהגיע למשרד הרווחה עד שהוא מגיע למחלקה הרלוונטית?
אורי מקלב: לאור זאת, כשאתה אומר "31 לאוגוסט", צריך לקחת בחשבון שיש מכתבים שיגיעו ב-31 באוגוסט למשרד הרווחה ואני אראה אותם רק ב-10 בספטמבר.
אורי מקלב: אתה איש אמין ואתה יודע את הדברים האלה.
אורי מקלב: אתה לא יכול להגיד כאן שאתה משתמש כאן לפנים משורת הדין, וכשאתה קובע שמי ששלח את זה, והוא לא יקבל, גם מי שלא הגיע למחלקה לפני ה-1, אם זה לא הגיע, אתה שולל ממנו - אתה עושה עוול אמיתי, כי אתה יודע שבהחלט יכול להיות, וסביר מאד אפילו, ולא משנה מינוח הלשון, שהגיע למשרד ואתה מונע ממנו.
אורי מקלב: באיזה דין אתה מונע ממנו כשאתה יודע שיכול להיות שהגיע בזמן?
אורי מקלב: הוא הגיע בזמן.
אורי מקלב: אז, איך אתה מונע ממנו?
אורי מקלב: בגלל בעיות של המשרד עצמו?
מנחם וגשל: אני אומר לך.
מנחם וגשל: אני חוזר ואומר - - -
אורי מקלב: אל תחזור.
אורי מקלב: אתה כתבת "31".
אורי מקלב: אתה צריך לקחת את זה בחשבון.
אורי מקלב: אם היית רוצה שבאמת ב-31 זה כבר יגיע למחלקה, צריך לכתוב "ה-20 לאוגוסט".
אורי מקלב: ברגע שאתה כתבת "31", אתה צריך לקחת את כל הדברים האלה בחשבון.
אורי מקלב: זה אדם שהתנהל ביושר ולא אדם אחר.
אורי מקלב: הוא שלח את המכתב בזמן ואין חולק.
אורי מקלב: הוא השקיע בזה 280 שקל במעבדה שהגדילה את הבול והראתה שזה נשלח ב-26/8.
אורי מקלב: אתה אומר היום לגבי שאדם שרוצה לדעת ורוצה להיות בטוח-בטוח; זה בן-אדם שחושב שההוא לא בסדר ורק רוצה להבטיח את עצמו.
אורי מקלב: אבל, הצד השני, שהוא המקבל, אתה גם דורש ממנו?
אורי מקלב: איך אתה כאיש אמון?
אורי מקלב: אני שואל אותך, את המערכת, מערכת ממשלתית.
אורי מקלב: אתה לא מערכת פרטית, שאתה אומר: "לא עשית - אני לא נותן".
אורי מקלב: אתה מערכת ממשלתית.
אורי מקלב: אתה מערכת ציבורית.
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב, אתה יודע שיש לי הרבה הערכה למה שאתה עושה.
מנחם וגשל: אני רק אומר לך שאם אני אלך בדרך שאתה אומר אותה - אתה גוזר גזרה על הציבור שהציבור, שאתה מייצג אותו, לא יוכל לעמוד בה.
מנחם וגשל: אין לי שום בעיה, אם אני רוצה לקבל את המכתבים ב-31 באוגוסט, לכתוב שם "15 ליולי".
מנחם וגשל: אבל, אז מי שלא יביא עד 15 ליולי, יעבור אצלי שבעה מדורי גיהנום.
מנחם וגשל: אני חושב שזו טעות חמורה.
מנחם וגשל: אני חושב שצריכים להתרגל שאם כתבנו "31 לאוגוסט", זה 31 לאוגוסט.
מנחם וגשל: לשאלתך, חבצלת תגיד לך מה קורה במוסדות ציבור.
אורי מקלב: אתה משרד הרווחה, ואתה לא משרד החינוך ואתה עוד לא מחנך את הציבור.
מנחם וגשל: מה זאת אומרת?
מנחם וגשל: האם זאת אומרת שאני לא יכול לכתוב תאריכים?
אורי מקלב: אתה אומר שאתה חושב שהציבור צריך להתרגל.
מנחם וגשל: אני חושב - - -
אורי מקלב: אתה כותב מכתבים - אתה צריך לעמוד מאחורי המכתבים שלך.
מנחם וגשל: אני עומד מאחורי המכתבים.
מנחם וגשל: למה אני צריך להעניש את כל אלה שעובדים בסדר?
אורי מקלב: תחליט איך אתה רוצה לעבוד.
אורי מקלב: תחליט היום שאתה רוצה לקחת מרווח זמן, אבל לא יכול להיות מצב שאתה מונע את התקציב ממישהו שעשה כדין.
מנחם וגשל: אני טוען שהוא לא עשה כדין.
אורי מקלב: כמו שאסור למישהו להונות או לקחת שלא כדין מהמוסד, מהמוסדות, ואתה אומר כאן: "האנשים החזירו.
אורי מקלב: לקחתי וקיזזתי מהם 21 מליון שקל", באותה מידה אתה לא יכול כאן.
אורי מקלב: יש לך אותו דבר.
אורי מקלב: זה שאתה עובד ציבור ושלא תובעים אותך תביעה אישית ושלא תובעים עובדים תביעה אישית - אין שום הצדקה ציבורית.
אורי מקלב: אין שום הצדקה ערכית למנוע ממי שמגיע.
אורי מקלב: צריך לא פחות לא לישון בלילה לגבי ממישהו ששלח, וזה לא מישהו אחד.
אורי מקלב: זה לא מקרה אחד.
אורי מקלב: הגיעו אלינו עוד מקרים כאלה, שאנשים אומרים "שלחנו בזמן" ואתם מונעים מהם.
אורי מקלב: אותן אמות המידה שאתה מונע מאנשים אחרים וקיזזת להם, ביושר, אתה יכול לקזז למישהו שעושה- - -
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב, יש לי שאלה אליך.
אורי מקלב: אתן לך.
אורי מקלב: אם אתה חושב שאני עושה לא צדק או כן צדק - אתה מסתכל על הציבור, מאה אחוז.
אורי מקלב: יש כאן מוסד, ומוסד צריך לקבל את התשובה מדוע אתה מונע או מנעת ממנו את מה שהוא, לדעתו, צריך לקבל.
אורי מקלב: לא משנה שמדובר כאן - לא אתווכח אתך האם במקרה ששלחת את זה ב-6 ועד ה-31 היה מספיק זמן שלפני זה הוא הלך לים ולכן הוא לא הגיש את זה.
אורי מקלב: כל הדברים האלה ממש לא רלוונטיים - שהוא היה בים ולכן הוא לא הגיש וחיכה עד הרגע האחרון.
אורי מקלב: האם זה מספיק?
אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן לא על הגשת מסמכים.
אורי מקלב: מדובר כאן על השלמת מסמכים.
אורי מקלב: אינו דומה אדם שמגיש את המסמך פעם ראשונה, את הבקשה, שהוא יודע שהוא צריך אולי יותר, למישהו שהוא אומר: "אני כבר נמצא.
אורי מקלב: הם מכירים אותי.
אורי מקלב: אני כבר יודע.
אורי מקלב: אני צריך להשלים בדבר שגם לא תלוי בי, בדרישה שלא תלויה בי, ממסמכים שההורים צריכים לתת לי".
מנחם וגשל: להפך.
אורי מקלב: לכן, אני חושב שנקודת ההתחלה, שנקודת ההסתכלות שלך - יש לך הסתכלות כללית פעם אחת, ואני גם מצדיק אותך.
אורי מקלב: כשאני מסתכל, צריך להיות כלל: יש אנשים אחרים.
אורי מקלב: אבל, בסופו של יום, אתה גם אמון, אחרי שיש לך הסתכלות כללית, גם על כל אחד ואחד.
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב, אני עכשיו מציע: כדי לעשות סדר, כי הצדק צריך גם להיראות ולא רק להיעשות, ביקשתי מחבצלת לכנס בשני מועדים את כל הישיבות בארץ: אחד בירושלים ואחד בבני-ברק.
מנחם וגשל: אני הולך להופיע לפניהם.
אורי מקלב: בוא נחזור ל"מוסדות".
אורי מקלב: יש מוסדות שנמצאים בשומרון, ואז צריך לעשות בשומרון.
אורי מקלב: זה תלוי איזה.
מנחם וגשל: סליחה, אתה צודק.
מנחם וגשל: מוסדות.
מנחם וגשל: אני מתנצל.
דוברת: רק תקריא לו את הקטע הזה.
מנחם וגשל: כבר אקריא לו.
מנחם וגשל: אני הולך לכנס את כולם, ואשאל שם האם הם רוצים שנמשיך לעבוד בצורה שעבדו אתם בעבר, שהם יכלו להשלים ועוד פעם להשלים ועוד פעם להשלים, ומצד שני גזברות המשרד שילמה מקדמות, וכשלא היה לה ברור - היא עיכבה תשלומים, וכשהדברים לא היו ברורים - היא ביקשה דו"חות ביצוע, ואם דו"חות ביצוע לא נראו נכון - לא העבירו את התשלומים, או שהם מעדיפים לעבוד בצורה שאנחנו עובדים השנה, כבר עובדים בה, שלכל אלה שהגישו את כל הדו"חות שלהם בזמן ומסודר אנחנו העברנו להם את הכספים המלאים.
מנחם וגשל: הם יודעים בדיוק איפה הם עומדים.
מנחם וגשל: אני אומר לך כאן שאם יבואו אלי הישיבות ויגישו שהם מעדיפים לחזור לדרך הקודמת, אני אחזור בי מכל מה שאמרתי כאן בישיבה לא בשידור חוזר: אם יתנו לי - מעל במת הכנסת.
אורי מקלב: אחרי הדרך החדשה - האם אתה עומד בכל המשימות?
אורי מקלב: האם אתה עומד בכל ההתחייבויות שלך אתה עומד בתאריכים?
מנחם וגשל: עד עכשיו, כן.
מנחם וגשל: אני מקווה שאני אמשיך.
אורי מקלב: אבל, יכול להיות שפתאום יהיה לך משהו ולא תוכל לעמוד בזה?
אורי מקלב: ואז, מה יקרה?
מנחם וגשל: אגיד לך מה יקרה.
מנחם וגשל: אם זה יקרה דבר כזה, יושבת כאן לידי חשבת המשרד; הרי מה יכול לקרות?
מנחם וגשל: יכול לקרות פתאום שלא העבירו לנו את התקציב.
מנחם וגשל: יכול להיות כל מיני דברים.
מנחם וגשל: בישיבות אומרים: "סליחה.
מנחם וגשל: אני עמדתי בכל מה שעמדתי.
מנחם וגשל: מה אני אשם ממה שקורה?".
מנחם וגשל: אני אומר לך שאנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים לעשות בהליכה לפנים משורת הדין כדי להבטיח שאנחנו עומדים במתווה העבודה.
אורי מקלב: הלוואי.
אורי מקלב: בינתיים, מה-לעשות, אתם אולי נאה דורש אבל לא נאה מקיים.
מנחם וגשל: שיגידו אם לא קיבלו השנה את כל הכסף.
אורי מקלב: אין פרופורציה בין מה שאנחנו דורשים ממוסדות, מאחרים, שמקבלים אצלנו שירות, לבין מה שאנחנו דורשים מעצמנו.
אורי מקלב: אנחנו כאן הגוף המבקר גם כן.
אורי מקלב: אנחנו מכירים את זה, וזה לא חדש, אנחנו יודעים שזה קיים.
אורי מקלב: אנחנו נלחמים כל הזמן בביורוקרטיה ובעוד דברים כאלה.
אורי מקלב: תפקידנו - - -
מנחם וגשל: - - - שאנחנו לא דורשים מעצמנו?
אורי מקלב: אני אומר שאנחנו דורשים מאחרים כשאנחנו לא דורשים מעצמנו.
מנחם וגשל: אבל, אני כופר בזה.
מנחם וגשל: אני אומר שאני דורש מעצמי יותר ממה שאני דורש מהם.
אורי מקלב: הרי אנחנו לא נותנים כפל תקציב.
אורי מקלב: כשלא עמדת בזה, מה קרה?
מנחם וגשל: אני נותן.
מנחם וגשל: אתה יודע מה?
מנחם וגשל: אתה רוצה שאני אגיד לך איך אני נותן?
מנחם וגשל: אגיד לך איך אני נותן - שתדע.
אורי מקלב: מנחם, רק רגע.
אורי מקלב: אמרתי לך את זה גם בתחילת דבריי, ואומר את זה גם בהמשך.
אורי מקלב: כשנביא לכאן את המוסדות, אתה יודע מה גם נשמע מהם.
אורי מקלב: זה שבסוף מחליטים לברור ולקחת איזו דרך שהיא זה לא בגלל שהם חושבים שזו באמת הדרך באמת הכי טובה, אלא שאומרים שמתוך זה וזה הדרך הזאת אולי תיראה יותר טובה.
מנחם וגשל: אלה החיים.
אורי מקלב: אבל, אנחנו צריכים לבחור בין הדברים האלה.
אורי מקלב: הכותרת מתוך דבריך היא שאתה מצפה ממוסדות - בסופו של דבר, הרי זו הכותרת - שכשהם שולחים מכתבים ומתנהלים מול משרדי ממשלה, הם צריכים לבקש אישור מסירה.
דוברת: הוא לא אמר את זה.
מנחם וגשל: אני אגיד לך מה אמרתי, והוא יענה לך גם על- - -
אורי מקלב: לא אמרת את זה?
אורי מקלב: לא אמרת שאתה מצפה ממנהל מוסד- - -?
מנחם וגשל: אמרתי לא מה שאתה אומר.
מנחם וגשל: אמרתי משפט אחד.
אריאלה טוקר: מנחם, סליחה שאני מתפרצת.
אריאלה טוקר: יש איזה שהוא משפט שאתה חייב לשמוע.
אריאלה טוקר: זה כתוב בפירוש.
אורי מקלב: אני אתן לךְ.
מנחם וגשל: אמרתי שמי שמגיש את החומר שלו באיחור- - -
אורי מקלב: אני לא מוכן לקבל את זה.
מנחם וגשל: טוב.
מנחם וגשל: אני חוזר בי.
מנחם וגשל: אני אומר משפט חדש: מי שמגיש את החומר שלו לקראת סוף המועד שקבענו אותו - - -
אורי מקלב: לפני המועד.
אורי מקלב: אני לא מכיר - - -
מנחם וגשל: לקראת סוף המועד.
מנחם וגשל: עד עשרה ימים לפני המועד - בסדר?
מנחם וגשל: אסביר לך רגע.
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב, תן לי להסביר לך.
אורי מקלב: תכתוב את זה.
דוברת: רק תקריא את זה.
מנחם וגשל: אקריא אותו.
מנחם וגשל: במכתב שיצא ב-6 ביולי אמנם היה כתוב שעד ה-31 לאוגוסט, אבל שני משפטים קודם כתוב: "יש להגיש את התצהירים באופן מיידי" - "באופן מיידי" כתוב ב-bold ומודגש בקו - "למחלקה למוסדות ציבור".
מנחם וגשל: זאת אומרת, היה ברור - - -
דוברת: --"בפאקס או במסירה ידנית".
דוברת: זה מה שכתוב.
מנחם וגשל: מסירה ידנית.
דוברת: לא כתוב: בדואר.
מנחם וגשל: כך היה כתוב.
מנחם וגשל: אני עדיין אומר לך, וזה במענה לשאלה הבאה שאתה רוצה להעלות - - -
אורי מקלב: אלה תצהירים.
דוברת: אבל, זה כתוב כאן - - -
מנחם וגשל: כתוב.
מנחם וגשל: באופן דווקני - - -
אורי מקלב: הוא אמר לך שהוא הלך לדואר לשלוח את המעטפה, ומשום שהמעטפה היתה גדולה והוא לא יכול היה לשלוח אותה - - -
מנחם וגשל: עזוֹב דואר.
דוברת: - - -.
דוברת: יותר מזה?
מנחם וגשל: סליחה.
מנחם וגשל: חבר-הכנסת מקלב, אתה טוען: "מה שאתה טוען, היית צריך לכתוב"?
מנחם וגשל: כך אתה טוען?
אורי מקלב: אני אומר, שאין דבר כזה שנקרא "לקראת סוף המועד".
מנחם וגשל: תן לי רק להגיד לך משפט על זה, רק עוד מלה.
אורי מקלב: מנחם, אני שומע אותך בסבלנות.
אורי מקלב: מה זה נקרא "סוף המועד"?
אורי מקלב: אני מכיר "לפני המועד" ואני מכיר "אחרי המועד".
מנחם וגשל: אין "סוף המועד".
אורי מקלב: אם יש עוד משהו שנקרא "לקראת סוף המועד", תכתוב את זה ותשלח את זה.
מנחם וגשל: עכשיו, אני אומר לך כך - - -
אורי מקלב: שמעת את המשמעות של דבריך.
אורי מקלב: מנעת ממנו כסף.
אורי מקלב: מנעת ממנו את כל התקציב.
מנחם וגשל: אתה רוצה באופן דווקני, כלומר שהייתי צריך לכתוב את מה שאני אומר?
מנחם וגשל: אומרים ומעירים לי חבריי: - - -
דוברת: כתוב פה.
מנחם וגשל: אתה רוצה ללכת באופן דווקני?
מנחם וגשל: מה שאתה רוצה היית צריך לדרוש בכתב?
אורי מקלב: יש לי עכשיו איזו תובנה.
אורי מקלב: יש לי איזו הצעה, ואני באמת רוצה לעבור - - -
מנחם וגשל: אתה אומר "מה שאתה אומר היית צריך לכתוב בכתב" - כתבתי.
מנחם וגשל: חבצלת כתבה.
מנחם וגשל: כתוב: "יש להגיש את התצהירים באופן מיידי למחלקה למוסדות ציבור בפאקס 02-608473 או במסירה ידנית".
מנחם וגשל: כך כתוב.
דוברת: לא כתוב "דואר" בכלל.
מנחם וגשל: לא כתוב "דואר" או "משלוח בדואר".
מנחם וגשל: לא כתוב שום דבר.
אורי מקלב: אני מגיע עכשיו למשהו אחר.
אורי מקלב: אני לא יודע אם הוא רוצה לשמוע או לא, אבל שלח את זה יהודי טוב שאומר: "בשבוע הבאה אמורה הוועדה לפניות הציבור בראשותך לקיים דיון בעניין מועד הגשת בקשות לתמיכה.
אורי מקלב: מוסדות או פרטיים, המבקשים לשלוח דברי דואר למשרדי ממשלה או לגורמים רשמיים ומבקשים לקבל אישור 'התקבל', נאלצים לנדוד למשרד הרלוונטי בשעת פתיחה לקבלת קהל ולהגישו באופן ידני כדי לקבל אישור 'התקבל'.
אורי מקלב: אבקש להציע כי תעלו הצעה בדיון האמור כי דואר ישראל יוכלו לחתום על מסמכים 'התקבל' בשעת שליחת דבר הדואר בדואר רשום, וחתימה זו תהיה תקפה בדומה להגשה באופן ידני.
אורי מקלב: סביר להניח כי דואר ישראל ישמח לספק שירות זה בתשלום, ורבים יבקשו להשתמש בשירות זה".
אורי מקלב: אסביר במשפט אחד את מה שהוא מציע.
אורי מקלב: בעצם, הוא כבר השלים עם כך שצריך לקבל את דבריך ושעדיף שיקבל אישור "התקבל".
אורי מקלב: ההצעה היא שדואר ישראל ישמש כפקיד, כשליח, כשליח של פקידות ממשלתית, בדואר רשום, שהם יקחו את אחד המסמכים ויבדקו אם זה באמת תואם, והדואר יתן "התקבל".
מנחם וגשל: איפה התקבל?
מנחם וגשל: בדואר?
אורי מקלב: בדואר.
מנחם וגשל: יש לו את הבול.
מנחם וגשל: ברור שזה התקבל בדואר.
אורי מקלב: במכתב רשום.
אורי מקלב: בעצם, זה מונע את הדבר הזה של אישור מסירה.
נילי יבנאלי: יש פה בעיות.
נילי יבנאלי: ראשית כל, בדיקת מסמכים - - -
אורי מקלב: קודם כל, נבין מה ההצעה.
מנחם וגשל: אני לא מבין את ההצעה.
אורי מקלב: ההצעה היא שבמקום שאותו מוסד יצטרך להגיע לפקיד בזמן קבלת הקהל ולעלות עד לירושלים ועד למשרד ממשלתי כדי לקבל חותמת "התקבל", הדואר יעשה את העבודה.
אורי מקלב: הדואר יהיה היד הארוכה.
מנחם וגשל: כשהוא מוסר את המכתב, הוא יקבל את האישור "התקבל".
אורי מקלב: פותחים את המכתב, ויש חותמת "התקבל".
מנחם וגשל: אם הדואר רוצה את זה, בבקשה.
דוברת: ואם אחרי שבועיים זה יבוא?
מנחם וגשל: אתם לא שומעים מה הוא אומר.
מנחם וגשל: הוא אומר שכשהדואר מביא דואר רשום - - -
דוברת: שאסמכתא - - -
נילי יבנאלי: זה יכול להיות שירות.
מנחם וגשל: שמה?
מנחם וגשל: תגידי מה השירות.
מנחם וגשל: חבר'ה, שנייה אחת.
דוברת: בדיקת מסמכים.
נילי יבנאלי: שירות שאני אבדוק שאני קיבלתי מסמכים - - -
מנחם וגשל: שאת תפתחי את המעטפות- - -
נילי יבנאלי: הוא יפתח.
נילי יבנאלי: אני לא אפתח.
מנחם וגשל: מי זה "הוא"?
נילי יבנאלי: המגיש.
מנחם וגשל: זו בדיקה מקצועית של בעלי מקצוע.
נילי יבנאלי: - - - טכני.
מנחם וגשל: אין טכני.
מנחם וגשל: זה מקצועי.
דוברת: בטח שאתם לא- - -
מנחם וגשל: זה מה שאני אומר.
דוברת: בטח שלא.
דוברת: אי-אפשר.
מנחם וגשל: תקן אותי, אבל אני הבנתי ממך שאתה אומר הצעה כזו: הדואר יהיה הזרוע הארוכה של--
אורי מקלב: --המשרדים הממשלתיים, ולאו דוקא שלכם.
מנחם וגשל: כשיש מכתב רשום, ודיברת על מכתב רשום, אתה אמרת: כשהדוור מביא את המכתב ונותן למנחם וגשל, הוא יקבל ממנחם וגשל אישור שהוא קיבל את המכתב.
אורי מקלב: זה כבר קיים היום.
דוברת: זה קיים.
מנחם וגשל: זה אישור מסירה.
אורי מקלב: זה אישור מסירה.
מנחם וגשל: מה אתה מציע?
שלומית אבינח-קואולמן: לא מכתב רשום.
אורי מקלב: הוא עדיין יכול רק במכתב רשום.
אורי מקלב: יש לו רק אישור שיש לו מכתב רשום, אבל אין לו חותמת "התקבל".
מנחם וגשל: תתחיל מהתחלה.
מנחם וגשל: איך זה הולך?
מנחם וגשל: מר לוי הגיע לדואר.
אורי מקלב: הוא מגיע לסניף הדואר ברמות ופותח את המעטפה.
שלומית אבינח-קואולמן: אתה מדבר על מכתב רשום או לא?
אורי מקלב: מר לוי פותח את המעטפה, ויש שם מכתב עם שני העתקים.
אורי מקלב: איך הפקיד שלך, בכל משרד ממשלה כשהוא כותב "התקבל", בודק תיק?
אורי מקלב: לפעמים, זה אפילו פקיד פשוט.
אורי מקלב: איך מקבלים היום חותמת "התקבל" במשרדי הממשלה?
אורי מקלב: נניח, שהיה שליח של עורך-דין.
מנחם וגשל: אני מקבל את המכתב, ואני מחתים אותו "התקבל".
אורי מקלב: אתה פותח.
אורי מקלב: לפעמים, זה יכול להיות ספר.
אורי מקלב: יש מכתב.
אורי מקלב: יש שם 2-3 העתקים.
דוברת: כמו בבית-משפט.
מנחם וגשל: עכשיו, הגיעו לדואר, והדואר חתם "התקבל".
מנחם וגשל: אבל, זה התקבל בדואר.
מנחם וגשל: זה לא עוד לא התקבל אצלי.
אורי מקלב: אבל, הרי אתה גם מודה בזה שאם אדם שלח בזמן, הוא לא צריך - - -
מנחם וגשל: אני לא מודה בזה.
דוברת: מה פתאום?
דוברת: שכחתם את מה שכתוב פה.
אורי מקלב: אם כך, אתה אומר שאנשים לא יכולים להשתמש בדואר.
מנחם וגשל: אני אגיד לך מה ההצעה שלנו.
מנחם וגשל: יש לנו הצעה.
מנחם וגשל: גם אנחנו רואים את המכתב.
מנחם וגשל: אנחנו מציעים שאנשים, ככלל, אם הם מגישים את זה בזמן, חודשיים קודם - הרי יש כאלה שמגישים חודשיים קודם - ישלחו את החומר בהתאם למה שהם שולחים.
מנחם וגשל: אנחנו נוציא, נכתוב בניירות שלנו שהם חייבים לקבל מאתנו אישור "התקבל", וכל עוד הם לא קיבלו אישור "התקבל" מבחינתנו זה לא התקבל.
מנחם וגשל: כך שרוב הציבור ישלח את זה בדואר רגיל ויקבל אישור "התקבל".
אורי מקלב: הוא לא יסמוך על זה.
מנחם וגשל: הוא יקבל ממני - - -
אורי מקלב: הוא יחשוב שאולי לא תשלח לו.
אורי מקלב: אתה במתח כל הזמן.
מנחם וגשל: אתה לא מקשיב מה אני אומר.
מנחם וגשל: אני אומר כך: ברוב המקרים, אנשים שולחים את החומר שלהם בזמן.
מנחם וגשל: ברגע שהחומר יגיע אלינו, אנחנו נוציא לו אישור "התקבל".
מנחם וגשל: אם הוא לא קיבל את האישור "התקבל", אתה צודק שמבחינתו זה לא התקבל.
דוברת: תוך כמה זמן - - -
מנחם וגשל: לגבי אלה שהם מגישים את החומר באיחור או שהוא לא התקבל בזמן, אנחנו מציעים שתי הצעות: פעם אחת - לשלוח אותו בדואר רשום עם אישור מסירה.
מנחם וגשל: פעם שנייה - אנחנו נפתח בדיוק אותו דבר כמו בתיבת מכרזים.
מנחם וגשל: אנחנו נפתח תיבת מכרזים במשרד.
מנחם וגשל: כל מי שיבוא, אפילו ב-31/8 בשעה 16:00 אחרי-הצהריים, ויהיה כתוב עד איזו שעה, יפקיד את זה בתיבת המכרזים.
מנחם וגשל: כמו שאתה יודע, פותחים את תיבת המכרזים בצורה מסודרת עם רישום והכל.
מנחם וגשל: נפתח אותה כתיבת מכרזים לכל דבר ולכל עניין.
מנחם וגשל: ואז, לא יהיה בכלל ויכוח.
מנחם וגשל: אם יש לו מכתב מאתנו "התקבל" - זה התקבל.
מנחם וגשל: אם יש לו אישור מסירה - זה התקבל.
מנחם וגשל: ואם זה היה בתיבה - התיבה תיפתח כמו תיבת מכרזים.
מנחם וגשל: הנה, יש לי הצעה.
אורי מקלב: אישור מסירה - האם זו עוד תוספת תשלום?
נילי יבנאלי: זו תוספת תשלום.
מנחם וגשל: כמה?
דובר: 2.73 שקלים.
מנחם וגשל: 2.70 שקל - נו, אני שואל אותך.
נילי יבנאלי: אבל, לדעתי, מדובר פה במכתבים שהם לא מכתבים רגילים, ואז יכול להיות שזה עוד כמה שקלים.
מנחם וגשל: 3.5 שקלים.
דוברת: מדובר בשקלים בודדים.
אורי מקלב: כן, אבל יכול להיות שזה לא מכתב אחד.
אורי מקלב: יכול להיות שזו סדרה של מכתבים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לצאת מנקודת הנחה: מה עושה אותו אחד שיש לו מוסד בקריית-שמונה?
מנחם וגשל: אישור מסירה - זה מה שאני מציע.
אורי מקלב: הוא יבוא למשרד וישים בתוך תיבת המכרזים?
אורי מקלב: אנחנו לא דורשים ממנו.
מנחם וגשל: לכן, הצעתי: אישור מסירה.
אורי מקלב: אם כך, אנחנו באים ואומרים היום למוסדות: "הדרך שלכם להבטיח את קבלת המכתב שלכם זה רק משלוח בדואר רשום עם אישור מסירה".
מנחם וגשל: או להביא את זה בדואר שליחים.
אורי מקלב: או להביא את זה באופן אישי.
מנחם וגשל: או לשלוח בזמן.
אורי מקלב: גם לשלוח בזמן זה לא 'הולך'.
מנחם וגשל: 'הולך'.
אורי מקלב: ב-26 לחודש - זה בזמן.
מנחם וגשל: בזמן - אני מתכוון: בזמן שאני אספיק לשלוח מכתב שהמכתב התקבל.
אורי מקלב: אבל, הוא לא יודע- - -
מנחם וגשל: לגבי רוב האנשים זה ככה.
אורי מקלב: הוא לא יודע אם כן התקבל, והוא לא יזכור לעקוב אחרי זה.
מנחם וגשל: הרב מקלב, אתה טועה.
מנחם וגשל: אתה דן בחריגים.
מנחם וגשל: רוב המוסדות שולחים את החומר בזמן, ויכולים לקבל מאתנו את האישור.
מנחם וגשל: הרוב בסדר.
מנחם וגשל: אתה דן כרגע על היוצאים מן הכלל, והיוצאים מן הכלל, במחילה מכבודם, שיעשו את זה באישור מסירה, בדואר שליחים או ביד.
מנחם וגשל: זה מה שאני מציע.