GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: יש כל כך הרבה אנשים?
אור-נוי: לא.
אור-נוי: יש כחמש מאות.
אור-נוי: יש קרוב ל- 3,000 תסמונות שונות, תסמונות יש מעל 8,000 היום.
אור-נוי: אתה מסכים איתי יואל זלוטוגורה?
אורי מקלב: אבל אם יש כמה מאות תסמונות נדירות?
יואל זלוטוגורה: יש אלפי תסמונות שכל אחת בשכיחות של אחד לעשרים אלף, אם אתה עושה בחשבון אתה מגיע לאחד למאה אלף שיש לו אחת מאלפי התסמונות.
מאירה שוורץ: אמרתי שהיא מוגדרת כתסמונות נדירה במוסד לביטוח לאומי.
מאירה שוורץ: תסמונת נדירה צריכה להיות גם עם עומס רב, כאן אני מאמינה שיש עומס רב וזו לא השאלה.
מאירה שוורץ: היא לא מוגדרת במספר כתסמונת נדירה ולכן אני לא יכולה להכניס אותה כשם לתוך התסמונת הנדירה.
מאירה שוורץ: לכן הם מקבלים או על תלות בעזרת הזולת ואז הם מקבלים את המאה אחוז כי תלויים בזולת לחלוטין, או על נוכחות מתמדת כי הם צריכים את ה-24 שעות ביממה בהשגחה, או על טיפולים מסוימים שהם מקבלים.
מאירה שוורץ: אבל אין לי להגיד ש"אנגלמן" זה כמו תסמונת הדאון והוא מקבל.
אורי מקלב: השאלה היא, למה שאנחנו לא נגדיר ונקל בעניין הזה?
מאירה שוורץ: אז יבואו אחרים ויגידו למה אותנו לא?
מאירה שוורץ: לדעתי אנחנו נכנסים לפלונטר.
אורי מקלב: לא נוותר על הוועדות.
מאירה שוורץ: לא בעניין הוועדות.
מאירה שוורץ: אנחנו נכנסים לפלונטר של תסמונות.
מאירה שוורץ: אמר פרופסור אור-נוי שיש לנו אלפי תסמונות.
איתן עמיאל: אבל צריך לקבוע קריטריונים בתסמונות שנכנסות.
מירב בורכיס: למה הם כן ואנחנו לא?
מירב בורכיס: כי אנחנו מעט?
מאירה שוורץ: אולי כמו שפרופסור אור-נוי אמר שהכוח של ההורים הוא כל כך גדול.
אורי מקלב: אבל להם צריכים להפסיד, אין להם כוח והם פחות מודעים והמצב מאוד קשה.
אורי מקלב: אין ספק שתסמונת אנגלמן היא הרבה יותר קשה מתסמונת דאון, אין על כך ספק.
אורי מקלב: אומר פרופסור אור-נוי שיש בעיה בהגדרה ולא כולם קשים מאוד אבל לדעתי הדרגה הנמוכה ביותר בתופעות תסמונת אנגלמן היא יותר מתסמונת דאון.
אורי מקלב: אם כך, אין לנו בעיה וברור שכל תסמונת אנגלמן כולם נמצאים בקטגוריה של התלות.
אורי מקלב: אני לא אומר שלא צריכים וועדה וגם לא אומר שכולם לא צריכים לבוא לעוד וועדה, אולי יש שיפור בניידות, אבל יש צורך בהגדרה.
אורי מקלב: מה הקושי בעניין הזה?
אורי מקלב: אפילו לרופא אין הגדרה ורואים את זה בטפסים.
אורי מקלב: ניתן להקל בזה וזה לא דורש שינוי מערכתי, את גם לא מחריגה אותם מהבחינה שהם מקבלים מיד, הם עדיין נמצאים בקבוצה הכוללת.
אורי מקלב: את אמרת שאי אפשר להתמודד, מי צריך בסופו של דבר צריך להתמודד ולמי יותר קל יותר?
אורי מקלב: להורים או למוסד לביטוח לאומי שלנו?
אור-נוי: הנושא הזה צריך להיבדק, זה הכל.
מאירה שוורץ: אנחנו נמצאים בשינויים, נבדוק את העניין.
מאיר בוימל: עוד לפני שנחליט שתסמונת אנגלמן צריכה להיות מוכרת, ראשית כשאדם מגיש בקשה ואומר שיש לו ילד עם תסמונת אנגלמן זה לא לדחות אותו על הסף.
מאיר בוימל: תגידו לו נבדוק אותך אולי יש דברים שעומדים בקריטריונים.
אוריאנה אלמסי: בדרך כלל ממה שאני בדקתי לא דוחים בעניין הזה על הסף.
מאיר בוימל: אני יכול להראות לך את המסמכים.
מאירה שוורץ: אני מוכנה לבדוק אישית את הדבר.
אורי מקלב: אני אומר לך שבדיוק כאן הבעיה, אם זו הייתה תסמונת מוכרת לא היו דוחים אותו, את לא תגידי ולא תיקחי אחריות שלא עושים את זה כי מחר אני אציג לך עוד אחד.
אורי מקלב: את יודעת שבהחלט - - -
מאירה שוורץ: כעת יש כמה שינויים ונבדוק גם את הנושא הזה.
אורי מקלב: לכן אנחנו נמצאים כאן.
אורי מקלב: באיזה דברים נוספים אתם עוזרים עוד, חוץ מהגמלה?
מירב בוכריס: סיעוד אין.
נורית מזרחי: סיעוד זה בגיל זקנה ומגיל 18 עד גיל זקנה יש את הגמלה לשירותים מיוחדים שבמקרים הקשים היא מתווספת לקצבת הנכות הכללית.
נורית מזרחי: קצבת הנכות הכללית מיועדת לשמש לאובדן כושר עבודה, להחליף את כושר ההשתכרות שאבד לנכה, העובדה שהוא לא מסוגל לפרנס את עצמו כתוצאה מהנכות.
נורית מזרחי: השירותים המיוחדים אמורים לעזור ולסייע לו בתפקוד היומיומי כשהוא עונה על חוסר תפקוד מרשימת התפקודים היומיומיים.
מירב בוכריס: אבל מי שנפגע כאן הם ההורים כי ההורה לא יכול לעבוד וגם לתפקד.
אורי מקלב: החשיבה של המוסד לביטוח היא שהם מגדלים את הילדים, אנחנו לא מקבלים גמלה מיוחדת לגידול ילדים והילדים גם לא מפרנסים את עצמם, ההורים במשכורתם מפרנסים את הילדים.
אורי מקלב: כשיש ילד נכה יוצאים מנקודת הנחה שיש יותר הוצאות, עשו חשבון שזה בערך 2,000 שקל ובמקרים היותר קשים זה 2,300 שקל שעוזרי להורים עם ההוצאות המיוחדות, אבל לא לפרנס.
אורי מקלב: אבל אדם ש שמגיע לגיל 18 בעצם מפרנס את עצמו ולכן בעצם הגמלה הזאת היא פרנסתו וגם נותנים לו תוספת לעזרה כי הוא שונה, זאת הטענה שלפני גיל 18 לא צריך.
אורי מקלב: אמרנו שכאן לא ניתן לומר את זה, מאחר והעובדה היא שההורים מפסיקים לעבוד, העובדה שגם לפני גיל 18 הגמלה הרגילה היא להוצאות הרגילות ואינה יכולה לכסות גם את העזרה בבית לילד.
אורי מקלב: לא דומה ההשקעה בילד בריא להשקעה בילד חריג, אתם צריכים לעזור לו.
אורי מקלב: הגמלה של 2,000 שקל צריכה לגדול במקרים הקשים, זו נקודת ההנחה שלנו ואולי זו תהייה ההבנה החדשה בביטוח הלאומי .
אורי מקלב: צריך לבדוק מי נכנס להגדרה לקבלת התוספת.
נורית מזרחי: דיברנו רבות על חוסר מידע, לא ניתן להורים מידע בין אם על ידי המוסד לביטוח לאומי שצריך להוציא מסמך או משרד הבריאות.
נורית מזרחי: אקי"ם ישראל בנוסף לזה שהיא מקדמת את הזכויות הוציאה ספר זכויות ולשירותים למשפחות עם ילדים בפיגור שכלי החל מרגע לידתם ועד למאה ועשרים, זה מגיע אפילו לנושא צוואות.
נורית מזרחי: זה כולל את הזכויות המגיעות מהמוסד לביטוח לאומי, לאן לפנות ולמי לפנות, , ארנונה, מס הכנסה, מס רכישה וכל הנושאים שנוגעים בזכויות.
נורית מזרחי: אקי"ם מפרסמת להורים והיא קיבצה אותן ובמכוון פרסמנו אותן ביחד.
נורית מזרחי: יש הסבר על תסמונת אנגלמן של חיה עמינדב, הזכויות של תסמונת אנגלמן הן כמו הזכויות של ילדים עם פיגור שכלי מבחינתו.
אורי מקלב: אחרי ששמעת את מה ששמעת כאן בישיבה, האם את חושבת שיש מקום לייחד את תסמונת אנגלמן בזכויות שלהם.
אורי מקלב: האם באתר שלכם הורים לכאלה ילדים יכולים להעביר את התובנות והלמידה שלהם בעניין?
נורית מזרחי: יש אתר באינטרנט, יש פורום של משפחות.
מירב בוכריס: כללי, הוא מתכוון לייחד את תסמונת אנגלמן.
אורי מקלב: אני מציע להוסיף את תסמונת אנגלמן ועוד אחרות.
אורי מקלב: לפתוח פורום בנושא הזה כדי שהורים יוכלו להעשיר הורים אחרים, הם יתרמו ויכתבו ואחרים שעדיין לא עברו את זה להם זה יהיה יותר קל.
אלכס קיפניס: אני אעלה את הסוגיה הזאת גם ב"קשר" גם לארגון קשר יש אתר, לדעתי גם שם אין הגדרה ואני אעלה את זה.
אורי מקלב: אנחנו מקבלים את ההצעה לחבר אותה עם עוד תסמונת דומה.
אורי מקלב: אנחנו מבינים ש, אתה תקדם את נושא הגדרת זכויותיהם במיוחד לטיפולי הפיזיותרפיה והתקשורת, שיניים ועוד, אתה תבדוק את זה.
אורי מקלב: אתה הגדרת את זה מאוד ברור וזה יהי או שקופות החולים ידעו מה הן חייבות בעניין הזה, אני ממליץ שזה יהיה דרך קופת החולים כי זה יהיה הרבה יותר קל.
אורי מקלב: אם זה לא יוטל על קופות החולים אז ש ימלא את החסר בעניין.
אורי מקלב: פרופסור אשר אור-נוי אתה צריך להגיד, וזו גם השפה שמשרד האוצר מבין וגם , שלא מדובר כאן על אלפי אלפים, אפשר להחריג את המקרים הקשים האלה.
אורי מקלב: כולם צריכים להבין ששלושה טיפולים בשבוע שכוללים את הפיזיותרפיה וגם את התקשורת לא נותנים שום דבר.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שהם יתקדמו.
אורי מקלב: ההורים הטיבו להציג את הנושא וגם אתה אמרת והסכמת כמומחה שהטיפולים האלה מקדמים וזה המינימום שצריך לתת.
אורי מקלב: אני לא יכול להבין איך לא מאפשרים לתת לילד את האפשרות לדבר, ילד שרוצה לדבר ולא מסוגל אני לא יכול להבין את זה.
אורי מקלב: לצערי ביקרתי חולי טרשת נפוצה קשים שהגיעו לשלב שהם לא יכלו לנשום בכוחות עצמם, לא רק המצב הרפואי שלהם הפריע לי, לשבת ליד חבר שעבדתי איתו יחד ולראות את ההתדרדרות ובסופו של דבר הוא הגיע למצב שהוא לא היה מסוגל להזיז גם את העיניים.
אורי מקלב: כאב לו משהו, הסתובב סביבו זבוב והוא לא היה מסוגל לעשות כלום, איך אפשר לעמוד בזה?
אורי מקלב: איך אמרתם, כואב לו בדיוק משהו והוא לא מסוגל לעשות כלום, זה מוציא אותו מדעתו והוא לא מסוגל לעשות דבר.
אורי מקלב: זה נראה לי הסבל הכי גרוע.
אורי מקלב: את הילדים האלה ניתן לקדם באמצעות הטיפולים האלה ולא מדובר רק על הערכיות בעניין אלא בעיקר על התפקוד היומיומי שלו, ההשפעה היא גם על ההורים.
אורי מקלב: כשהילד רגוע יותר ויותר מתפקד, כשלא מבינים מה הוא רוצה, הוא מגיב בתוקפנות.
אורי מקלב: התגובות האלה הן לא המחלה אלא התוצאה של חוסר תקשורת רגילה.
אורי מקלב: מתברר לי כאן שהתופעות האלה הן חלק מתוצאות המחלה, תופעות של חוסר התקשורת.
אורי מקלב: בזה אנחנו יכולים להקל עליהם.
אורי מקלב: אנחנו מודים לכולם, נפנה באופן רשמי גם לשר הרווחה והשירותים החברתיים, גם ל, וכמובן גם למוסד לביטוח הלאומי.
אורי מקלב: המלצתנו להורים היא להתאחד ולהתאגד יחד עם ארגון אקי"ם כדי לקדם את האינטרסים שלכם.
אורי מקלב: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.
אורי מקלב: על סדר היום: שירות הלקוחות בחברות הסלולאר – שירות טלפוני, זמני המתנה ב נקודות השירות, מעקב וטיפול אחר גניבת מכשירים.
אורי מקלב: הישיבה הזאת היא המשך לכמה ישיבות שקיימנו בנושא הסלולאר.
אורי מקלב: הנושא של חברות הסלולאר והשירותים שהן נותנות לא יורד מסדר-היום.
אורי מקלב: אין יום שבו אין כותרות בנושא הסלולאר.
אורי מקלב: זה לא בכדי.
אורי מקלב: ב-2009 החזיק הציבור בישראל כ-10 מיליון מכשירים.
אורי מקלב: כל אדם מחזיק מכשיר ושליש.
אורי מקלב: מדובר בהיקפים גדולים ביותר, מדובר בשוק של 17 מיליארד שקל בשנה.
אורי מקלב: כל אלה נתונים של 2009.
אורי מקלב: עדיין לא קיבלנו נתונים לגבי 2010.
אורי מקלב: בשוק הזה יש רווחים של למעלה מ-3 מיליארד שקלים.
אורי מקלב: מדובר באמת בהיקפים גדולים ומדובר בשירות נצרך מאוד.
אורי מקלב: כמעט כל אדם נזקק לשירות הזה ואנחנו מחויבים להגן עליו.
אורי מקלב: אין ספק שמשרד התקשורת פועל רבות ועשה שינויים דרמטיים בתחום.
אורי מקלב: אנחנו מכירים ומעריכים את כל הפעילות שהוא עושה בנדון.
אורי מקלב: חלק מהדברים נעשו לאחר פניות של ציבור.
אורי מקלב: ישנן עשרות פניות ומאות פניות וכך הדברים מתקדמים ומשתנים יחד עם הרשויות והעמותות שמגנות על הצרכן ושאנחנו משתפים איתן פעולה בנושאים האלה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שמשרד התקשורת מתרכז בהרחבת התחרות בשוק, זה דבר מאוד חשוב.
אורי מקלב: באמת יש כמה שינויים שנעשו כמו הפחתת דמי הקישוריות והסרת המגבלות של המעבר והקנסות ודברים נוספים.
אורי מקלב: הפעם אנחנו רוצים להתרכז רק בנושא של שירות הלקוחות ובנושא הזה להציף שניים שלושה דברים עיקריים.
אורי מקלב: אני רוצה להקדים ולומר שברור שחברות הסלולאר לא עושים טובה בעניין.
אורי מקלב: במסגרת תנאי הרישיון שלהן הם חייבות להקים ולהעמיד גורם שאחראי לפניות הציבור.
אורי מקלב: מעבר לכך, להקים מוקד טלפוני מאויש באופן תמידי, זה חלק מתנאי הרישיון, חובת מענה טלפוני תוך זמן סביר.
אורי מקלב: בנוסף, שר התקשורת ומנכ"ל משרד התקשורת יכולים לקבוע גם מדדים של זמן תגובה.
אורי מקלב: חברות הסלולאר חייבות להפעיל מוקדי שירות וגם על-ידי פקסים ואינטרנט.
אורי מקלב: הם עושים זאת על בסיס המחויבות שלהן לתת שירות.
אורי מקלב: לאחרונה מציפים אותנו בתלונות ביתר שאת.
אורי מקלב: ישנן תלונות רבות על תנאי שירות הלקוחות, על כל מה שנעשה בתוך תחנת השירות, זמן המתנה למכשיר, תקלות ונשנות, מכשירים חדשים שאנשים שילמו אלפי שקלים והם פגומים במהותם ויש בהם תקלות חוזרות ונשנות.
אורי מקלב: לפני שבוע אמר לי אדם שהשקיע אלפי שקלים במכשיר מהסוג החדש שכשהוא כותב מסרון והוא טועה וצריך לחזור אות, זה מוציא אותו מכל המערכת ומוחק לו את ה הודעה.
אורי מקלב: התקלה חוזרת ונשנית.
אורי מקלב: הוא נמצא במשך חודשים במשא ומתן עם החברה וזה נשאר אותו דבר.
אורי מקלב: אני מביא רק דוגמאות קטנות.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על זמן המתנה בטלפון.
אורי מקלב: באופן מובנה, מדובר על זמני המתנה של 20-30 דקות ויכול להיות שאני אפילו ממעיט.
אורי מקלב: שלא לדבר על כך שאנשים עפים מהמערכת באמצע ההמתנה.
אורי מקלב: גם אחר-כך אנשים עוברים מאחד לשני.
אורי מקלב: זה דבר ללא תקדים.
אורי מקלב: אני לא חושב שקיים היום עוד גוף שנותן שירות, שזמני ההמתנה בו הם כל-כך ארוכים.
אורי מקלב: לעומת זאת, כשאדם שרוצה להזמין מכשיר הוא נענה תוך דקה.
אורי מקלב: זאת אומרת שיודעים לתת את השירות אבל כשזה מגיע לקבל את השירות הפערים הם פשוט בלתי נתפשים.
אורי מקלב: ישנם היום זמני המתנה של 30 דקות.
אורי מקלב: אולי אפשר גם להבין את זה.
אורי מקלב: מי שמתקשר לשירות של החברה לא עושה זאת על-מנת להחמיא לחברת הסלולאר אלא כי יש לו תלונה.
אורי מקלב: אולי זאת חלק מהשיטה.
אורי מקלב: התשה יכולה להיות חלק מהשיטה.
אורי מקלב: אנשים מתייאשים והם לא חוזרים.
אורי מקלב: לא בכדי אנשים מתקשרים למרכזי השירות.
אורי מקלב: הטעויות שיש בחשבונות של חברות הסלולאר הן טעויות שחוזרות ונשנות, יצירתיות מאין כמוהן, מפתיעות מאין כמוהן.
אורי מקלב: אנשים יכולים לקבל חיובים במשך חודשים רבים על דברים שהם לא הזמינו ולא יודעים עליהם, הם לא השתמשו בהם אף פעם, הם לא מציאותיים בכלל.
אורי מקלב: כל זה עובד ב"שיטת המצליח".
אורי מקלב: אני רוצה לציין שכשאנשים מתלוננים לא מתווכחים איתם.
אורי מקלב: אומרים ללקוח שיזכו אותו אבל בחשבון הבא הוא בכלל לא מזוכה והוא כבר לא זוכר, לא יודע ולא עוקב.
אורי מקלב: הנושא של הבנת החשבוניות הוא נושא נפרד.
אורי מקלב: יוצאים מתוך הנחה שלא כדאי להתווכח עם אנשים שמתלוננים כי הם מהווים פרומיל מכלל הלקוחות.
אורי מקלב: ישנן חברות מסחריות קטנות שבקושי מחזיקות את הרווחיות שלהן ואז הן עושות דברים כאלה.
אורי מקלב: אבל כאן מדובר בחברות מהגדולות ומהחדשניות במשק, שלא באו עם קופת שרצים מאחור, עם עובדים שעובדים עשרות שנים, שיש להן הסכמים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: מדובר בחברות פרטיות שנתנו להן את כל האפשרות לגרום לתחרות.
אורי מקלב: שום דבר לא כובל אותן.
אורי מקלב: הדבר היחיד שמבקשים מהן זה שירות אמיתי לציבור שלא מטעה.
אורי מקלב: ישנן מקרים בהם מדובר באלפי שקלים.
אורי מקלב: ישנם אנשים שהתנתקו מתכנית ולא ניתקו אותם.
אורי מקלב: בימים האחרונים סיפר לי מישהו שהוא עבר מחברה אחת לשנייה בגלל טעויות חוזרות ונשנות בחשבון שקיבל, דהיינו, שירותי תוכן שהוא לא הזמין, משהו שהוא לא השתמש וכדומה ואז הוא החליף חברה.
אורי מקלב: בחשבונית הראשונה שקיבל מהחברה החדשה חייבו אותו בכמה עשרות שקלים, חיוב על מספר מיוחד.
אורי מקלב: הרי הוא הגיע לחברה החדשה עם המספר הקודם.
אורי מקלב: בנוסף, המספר שלו בכלל לא היה מספר מיוחד.
אורי מקלב: אני לא מדבר על חברה ספציפית, כולן עובדות אותו דבר.
אורי מקלב: ישנן חברות מסוימות שלגביהן קיבלנו תלונות רבות יותר.
אורי מקלב: אני לא רוצה להאריך, אני רוצה לתת למוזמנים לדבר.
אורי מקלב: חבר הכנסת חמד עמאר וחבר הכנסת מולה, אם תרצו תוכלו לדבר.
שלמה מולה: אני מעדיף לשמוע קודם את המוזמנים.
אורי מקלב: אנחנו נפנה תחילה לפונים לוועדה.
אורי מקלב: אבקש לדבר בקצרה כי הנושאים רבים: ביטולי עסקה, פגמים במוצר, השירות הטכני הלקוי.
אורי מקלב: את זה נעשה בהמשך תוך כדי דיון.
אורי מקלב: מנהלת הוועדה אומרת לי שצופים המעוניינים לפנות לוועדה תוך כדי הדיון עכשיו, מוזמנים לפנות לפקס של הוועדה: 6408931.
אורי מקלב: ככל שיאפשר הזמן, ננסה להוסיף דברים מיוחדים.
אורי מקלב: בנוסף, יש לנו תכתובות שהבאנו איתנו על תלונות שהגיעו בתקופה האחרונה.
אורי מקלב: יעקב חנינה, בבקשה.
יעקב חנינה: אני מודה ליו"ר הוועדה ולחברי הוועדה.
יעקב חנינה: אני חושב שאין אחד במדינת ישראל שלא מחזיק פלאפון ולא נתקל בנושא של שירות הלקוחות.
יעקב חנינה: אני נקרא "לקוח שבוי" בידי חברות הסלולאר.
יעקב חנינה: ברשותי שני מכשירים ואני מחויב לכל חברה.
יעקב חנינה: אם אני לקוח חדש אז יש התחייבות יצרן למכשיר ואין לי אפשרות לעבור לחברה אחרת.
יעקב חנינה: כשיש לי תקלה אני צריך לפנות לשירות הלקוחות.
יעקב חנינה: מה שקורה שם זאת פשוט קטסטרופה.
יעקב חנינה: אני חוזר ואומר שאין אחד שלא ישב שם ו"שרף" זמן.
יעקב חנינה: לכל חברה יש מדיניות אחרת לגבי השירות למכשירים.
יעקב חנינה: לי יש מכשיר מחברת "סלקום" ולכן אני מתקן שם את המכשיר.
יעקב חנינה: אני מחכה למעלה משעה בשירות הלקוחות ואז אומרים לי לחזור עוד יומיים שלושה כדי לקחת את המכשיר.
יעקב חנינה: זאת שריפת זמן של עבודה עם עוד המתנה וזה "טרטור" של הלקוח.
יעקב חנינה: אין לי שום אפשרות לעבור לחברה אחרת ולתקן את זה במקום אחר.
יעקב חנינה: אני מחויב לחברה לפחות למשך שנה אחת.
יעקב חנינה: ברשותי יש מכשיר גם של חברת "פלאפון".
יעקב חנינה: ההמתנה שם פשוט ארוכה, צריך להקיש על הרבה לחצנים עד שמגיעים למי שרוצים.
יעקב חנינה: כשעונים לך אז מעבירים אותך למישהו אחר.
יעקב חנינה: כשאתה מגיע לעמדת השירות אומרים לך מראש שמינימום ההמתנה הוא שעה, אתה יכול ללכת ולטייל ולחזור לאחר שעה.
יעקב חנינה: מדובר כאן על רוב שעות היום.
יעקב חנינה: אני מבין שבכל חברה יש שעות לוחצות אבל זה נמשך במשך כל היום.
יעקב חנינה: אני פונה פה בשם כל הצרכנים.
יעקב חנינה: מוכרחים לקבוע רמת שירות שחייבים לעמוד בה ויהיה פיצוי.
יעקב חנינה: משרד התקשורת יקבע זמן המתנה מקסימאלי הן בשירות הטלפוני והן ב עמדת הלקוחות.
יעקב חנינה: לא יכול להיות שבשירות הטכני יהיו 9 נציגים ובשירות המכירה יהיו 15 נציגים.
יעקב חנינה: כדי למכור מכשיר אז יש יותר שירות בעניין הזה.
יעקב חנינה: חייבים שמשרד התקשורת יפקח על הנושא הזה ויגרום לפיצוי זמן אוויר.
יעקב חנינה: אדם שחיכה למעלה מ-20 דקות, שלדעתי זה זמן המתנה נורמאלי, חייב לקבל פיצוי בזמן אוויר.
יעקב חנינה: זמן האוויר שלכם הוא בחינם אבל הזמן שלנו הוא יקר וזה "שורף זמן.
יעקב חנינה: פניתי לוועדה כי אני יודע שהוועדה מטפלת אבל זה קורה להמון אנשים.
יעקב חנינה: ביום חמישי האחרון הייתי בשירות של חברה מסוימת והזמינו לשם ניידת משטרה בגלל לקוח זועם שחיכה למעלה משעה.
יעקב חנינה: יש זלזול גם מצד נציגי החברות.
יעקב חנינה: כשניגשים לעמדת השירות אומרים לאנשים שאין מה לעשות.
יעקב חנינה: פה חייבים התערבות של משרד התקשורת כדי שיפקח על הנושא הזה.
יעקב חנינה: רציתי לנתק קו בחברת "אורנג'" ולקח לי חודשיים לנתק את הקו.
יעקב חנינה: התקשרתי ל"אורנג'" וביקשתי מהם לנתק.
יעקב חנינה: נציג השירות אמר שהם לא יכולים לעשות זאת ורק מנהל מכירות יכול לעשות את זה ושהוא יפנה אלי.
יעקב חנינה: אחרי יומיים אני מקבל טלפון ממענה קולי ואומרים לי שמייד אחובר לנציג שירות.
יעקב חנינה: אחרי 20 דקות שלא ענו לי, ניתקתי את הקו.
יעקב חנינה: התקשרתי אליהם למעלה מ-7 פעמים וביקשתי להתנתק.
יעקב חנינה: אין לי שום חיובים אבל היתה התנערות מוחלטת של החברה הזאת.
יעקב חנינה: פניתי למשרד התקשורת וגם מהם לא קיבלתי תשובה אלא רק ביקשו את מספר הטלפון שלי.
יעקב חנינה: אחרי חודשיים, כשאיימתי עליהם שאפנה לתביעה אצל עורך דין ושאני כבר לא יכול עם העניין הזה ואני הולך לעשות לזה סוף, אז הם ניתקו אותי מייד.
יעקב חנינה: בחברת סלקום, כדי לנתק קו אתה צריך רק דרך פקס.
יעקב חנינה: פה אנחנו רואים "טרטור" של החברות הסלולאריות.
יעקב חנינה: אתה ניגש לעמדת השירות והם אומרים שהם לא יכולים לנתק.
יעקב חנינה: אמרתי להם: אבל אני נמצא פה.
אורי מקלב: אתה מגיע לעמדת השירות ואתה רוצה לחתום על ניתוק ואי-אפשר?
יעקב חנינה: שום דבר, רק דרך פקס.
אורי מקלב: אם זה בפקס, אפשר להגיד שלא קיבלו.
יעקב חנינה: זה גם נכון.
יעקב חנינה: לא לכל אחד יש פקס וגם צריך לקבל את הטפסים.
שלמה מולה: אתה משתמש בשירות האינטרנט שלהם?
יעקב חנינה: לא.
אורי מקלב: זאת חלק מהבעיה שלנו כי בחלק גדול מהדברים אי-אפשר לקבל שירות באינטרנט.
אורי מקלב: בנושאים רבים אתה חייב להגיע לתחנה עצמה ואתה לא יכול לקבל שירות דרך האינטרנט.
יעקב חנינה: למשל, בחברת "פלאפון" אתה מזמין תור דרך האינטרנט וזה מתנגש לך עם אדם שלקח תור והמתין.
יעקב חנינה: אומרים לאדם שמחכה בתחנה שעכשיו תורו של אדם שהזמין תור באינטרנט וזה גורם לכעס כי הוא צריך לחכות עוד רבע שעה.
יעקב חנינה: יש פה מסכת של "טרטור" והתעללויות של חברות הסלולאר בלקוחות שלהם.
יעקב חנינה: פניתי לוועדה על-מנת שיעשו סדר ומשרד התקשורת ייקח לעצמו אחריות להכניס את זה כרמת שירות מחייבת.
יעקב חנינה: אנחנו מחכים לתוצאות של הוועדה בעניין הזה.
אורי מקלב: אני מודה לך על הרגישות הצרכנית שיש לך ואתה טורח להגיע לוועדה.
אורי מקלב: נחנו מעודדים אזרחים שבאים.
אורי מקלב: מדברים קטנים אנחנו לומדים ומקווים שיצאו דברים יותר גדולים.
אורי מקלב: מר מיכאל כהן, בבקשה.
מיכאל כהן: תודה רבה על הזימון לוועדה.
מיכאל כהן: אני אזרח מהשורה ואני לא מייצג אף אחד חוץ מעצמי.
מיכאל כהן: אולי מבחינה מסוימת אני מייצר ציבור כלשהו וזאת במסגרת הדברים שאני רוצה להציע לוועדה לשקול.
מיכאל כהן: פניתי אליכם מפני שב-25.4 קיבלתי טלפון מחברת "אורנג'" על-כך שיש לי 6,000 שקלים חריגה בחשבון טלפון שלא היה פעיל במשך שנתיים.
מיכאל כהן: השתמשו בו לשיחות לרשות הפלסטינית ולירדן.
מיכאל כהן: כשנכנסתי יותר לפרטים והתחברתי לאתר הסתבר שהם בעצם פספסו חשבון קודם.
מיכאל כהן: מהגרפים שאני מראה לכם אתם יכולים לראות את השימוש הרגיל שלי.
מיכאל כהן: רואים שהחשבונות היו 100 שקלים ו-200 שקלים ופתאום יש חשבון של 2,000 שקל.
מיכאל כהן: זה היה בחשבונית שנסגרה ב-19 באפריל, שאותה משום מה, חברת "אורנג'" פספסה.
מיכאל כהן: הם הציעו לי 10% הנחה על ה-8,000 שקלים כי אנשים צריכים לשמור על הדברים שלך.
אורי מקלב: המכשיר שלך נגנב?
מיכאל כהן: בערב פסח אנחנו זרקנו טלפונים יחד עם כרטיסי הסים שלהם.
מיכאל כהן: בדקנו את הסים לפני כן וראינו שאין להם רישום.
מיכאל כהן: מבחינתנו אפשר היה לזרוק.
מיכאל כהן: הדבר היחיד שלא עשיתי זה לשבור את הכרטיסים.
מיכאל כהן: זרקנו ערימה שלמה של מכשירים, הסים היה בפנים.
מיכאל כהן: בדקנו את כל המכשירים והסימים, אף אחד מהם לא היה פעיל, לדעתנו, וזה נזרק.
מיכאל כהן: כרטיס הסים לא נגנב מרשותי, הוא כנראה שנאסף מהזבל.
אורי מקלב: טוב שאתה אומר את הדבר הזה כי יש אנשים שצופים בתכנית וגם הם זורקים מכשירים ישנים שלא פעילים.
שלמה מולה: יש פה נציג של המשרד להגנת הסביבה?
שלמה מולה: אלה מכשירים שיש בהם סיכון גבוה לקריאה.
אורי מקלב: גם את זה צריך לבדוק.
אורי מקלב: אני יודע שיש מקומות לאיסוף סוללות.
מיכאל כהן: את המכשירים שמנו בזבל רגיל.
אורי מקלב: הוא זרק את המכשיר מתוך הנחה שהסים לא פעיל.
אורי מקלב: זה מלמד אנשים אחרים שבכל מקרה, צריך להוציא את כרטיס הסים.
חמד עמאר: האם יידעת את החברה שהסים לא פעיל?
אורי מקלב: הוא בדק לאחר מכן.
מיכאל כהן: בדקנו את זה בטלפון, ניסינו להוציא שיחה והוא לא הגיב.
מיכאל כהן: אלה טלפונים שלא היו בשימוש הרבה זמן.
מיכאל כהן: הכנסתי את הסים לטלפון שלי וזה לא עבד וזה היה נראה בסדר לזרוק.
מיכאל כהן: הדבר היחיד שלא עשיתי זה שלא שברתי את הכרטיס.
מיכאל כהן: יכולה להיות טענה נגדי שלא בדקתי מספיק ולא שברתי, זה מקובל, אין בעיה.
מיכאל כהן: אני רוצה לברר את חובת הבדיקה וחובת הבירור של חברת הסלולאר בנושא של התנהלות מהסוג הזה.
מיכאל כהן: יש סים שבמשך שנתיים לא היה פעיל וזה אפס מוחלט על הקו.
מיכאל כהן: פתאום בחשבונית של 19.4 החשבונית היא על-סך 2,000 שקלים ומייד בתחילת מאי עוד 6,000 שקלים ואז הם התקשרו.
מיכאל כהן: כמובן שהכרטיס הזה אינו כרטיס אשראי והוא אינו מוגן, אבל יש פה איזה רווח מסוים שחברת הסלולאר עושה מחוסר הגילוי שלה וחוסר ההודעה שלה בזמן, ללקוח שפעל בתמימות והסים שלו נגנב או אבד ופתאום התחילו לסחוב לו כמויות כסף חריגות בהחלט מתוך החשבון.
מיכאל כהן: חברות הסלולאר עושות את המעקב הזה.
מיכאל כהן: כשהיה לי "ביג טוק" והייתי מגיע ל-100 שקלים זה היה נעצר.
מיכאל כהן: אילו היתה לי אפשרות, ואת זה אני מציע לוועדה לשקול, להגדיר מקסימום שימוש, גם זה היה נעצר שם.
מיכאל כהן: אני מבין ש"טיפש עשרה חורגים" וזה נחמד לחברות הסלולאריות שחורגים - - -
שלמה מולה: שנתיים לא היה שימוש בכלל?
מיכאל כהן: אפס מוחלט.
אורי מקלב: מיקי כהן מציע שתעשו שירות שבו אפשר להגביל את סכום השימוש במכשיר.
אורי מקלב: מעל סכום מסוים החברה תנתק.
אורי מקלב: זה דבר שאפשר לעשות.
אורי מקלב: זה גם טוב למקרים חריגים.
אורי מקלב: כך יוכל אדם להגיע לרף של 500 או 700 שקלים, אבל הוא לא יגיע ל-8,000 שקלים.
אורי מקלב: הוא יגיד שמעל 700 שקלים המכשיר יתנתק.
אורי מקלב: הוא אומר שאם יהיה דבר כזה, זה טוב גם לגניבות וגם לבני נוער.
שלמה מולה: לי יש פלאפון, וכשאני גולש בחו"ל אני מקבל הודעה שאני עובר את המכסה שלי.
מיכאל כהן: בגלישה ובמסרון, אכן מקבלים הודעה לגבי המכסה.
שלמה מולה: בשימוש רגיל אין את זה.
חמד עמאר: אני חושב שיש אפשרות לחסום מעבר לסכום מסוים.
מיכאל כהן: עכשיו יש פרסומת מאוד טובה של חברת סלקום שבה אני יכול לשים הגבלה ולקבל הודעה.
מיכאל כהן: במכשיר גנוב זה לא עוזר כי מי שיקבל את ההודעה זה הגנב.
קריאה: יש לך אפשרות גם להגדיר מספר נוסף.
מיכאל כהן: זה מעולה.
מיכאל כהן: אם היה שירות כזה בחברת "אורנג'" זה היה פיתרון לא רע כי אז הייתי מקבל הודעה.
מיכאל כהן: יותר מזה, בתוך רישיון המפעיל של חברת "אורנג'", סעיף 72ג.
מיכאל כהן: כתוב שם שבמידה והלקוח חורג פי 3 מלקוח ממוצע בתחום, החברה יכולה לנתק לו את הקו במידה והוא לא נותן הסבר מתאים.
מיכאל כהן: אני חושב שאם יגדירו קטגוריה של "לקוח רדום" אז החריגה תהיה כבר ב-5 שקלים, ב-1,000 שקלים או ב-200 שקלים אבל לא באין סוף.
אורי מקלב: ממוצע של החברות או ממוצע של הלקוח?
מיכאל כהן: אני מציע להעביר את זה לממוצע של הלקוח.
אורי מקלב: בהסכם כתוב ממוצע של החברה.
מיכאל כהן: נכון, ואני מציע לעשות את זה ממוצע של הלקוח.
מיכאל כהן: בנוסף לזה, להגדיר "לקוח רדום" כקטגוריה במסגרת הקטגוריות.
מיכאל כהן: אם תהיה קטגוריה כזאת, החריגה תקפוץ לעין.
מיכאל כהן: דבר נוסף שאני רוצה להציע.
מיכאל כהן: בחברת אשראי מקובל שחברת האשראי גובה משהו כמו חצי אחוז עד 2% עמלה בגין ביטוח נזקי שימוש.
מיכאל כהן: לי אין שום בעיה לשלם עוד 2% או 5%, לפי הצעת החברה הסלולארית, לחשבונות הרגילים שלי ולקבל ביטוח מתאים נגד גניבות.
מיכאל כהן: ביטוח בתשלום.
מיכאל כהן: כך הם יכולים להגביל את הנזק וגם אני יכול להגביל את הנזק.
מיכאל כהן: 2%-3% עמלה זה סביר ביותר ומקובל בענפים אחרים.
חמד עמאר: אם תיתן את ההצעה הזאת, חברות הסלולאר יקפצו על ההזדמנות.
מיכאל כהן: זה יהיה ברצוני, אני לא אהיה חייב.
אורי מקלב: הוא מציע אפשרות בחירה ולעשות ביטוח על גניבת שיחות.
אורי מקלב: במקרה כזה שיהיה לך ביטוח.
אורי מקלב: אנשים שחוששים ונכוו ורוצים לקבל ביטחון, יעשו את זה.
אורי מקלב: מי שבסביבה הקרובה של מיקי כהן רואה שפתאום לאדם יש חוב של 8,000 שקלים, שזה חוב לא מכובד ומכביד, ירצה אולי לעשות ביטוח כזה.
אורי מקלב: מייד נשמע על מקרה שבו לא שולמו שתי חשבוניות, כל אחת על-סך 2,000 שקלים, תוך תקופה לא ארוכה זה הפך לחשבון של 30,000 שקלים.
אורי מקלב: מדובר בחברה קטנה שנקלעה לקשיים.
אורי מקלב: אחרי ששני החשבונות לא שולמו החברה נותקה והדיבור איתם נותק.
אורי מקלב: יש לנו כאן מקרים שחובות קטנים הפכו לחובות גדולים.
אורי מקלב: לכן, הביטוח הוא יותר משמעותי.
מיכאל כהן: הצעה אחרונה.
מיכאל כהן: סלקום אמרו שאפשר לקבל את ההתראה גם למספר נוסף.
מיכאל כהן: יש אפשרות אחת מאוד פשוטה.
מיכאל כהן: כל חודש אני מקבל התראה באי-מייל שיש לי חשבונית, אז שישלחו גם לשם.
מיכאל כהן: תהיה לי אופציה לקבל התראה לאימייל.
מיכאל כהן: אני אומר שאם הם רוצים למנוע ממני חוב של 8,000 שקלים, אני אומר שיש להם את כל האפשרות לעשות את זה.
אורי מקלב: איפה עומד המשא ומתן איתם?
אורי מקלב: אתה עדיין אוחז ב-10%?
מיכאל כהן: עדיין באמצע.
מיכאל כהן: אני מניח שאנחנו נתפשר על משהו סביר יותר.
אורי מקלב: הוועדה הזאת דנה גם באנשים שאיבדו מכשירים והם מצאו עצמם בחיובים של אלפי שקלים.
אורי מקלב: כאן אנחנו פונים לחברות הסלולאר להתחשב.
אורי מקלב: יכול להיות שמבחינת שורת הדין הם צודקים.
אורי מקלב: הם לא מחויבים למישהו שנגנב לו המכשיר או שזרק את המכשיר ולא שם לב.
אורי מקלב: אנחנו פונים לחברות האלה, שרואות שישנם דברים שקורים לאנשים שלא ברצונם ולפעמים לא באשמתם ובוודאי לא על-ידם, להתחשב בדבר הזה.
אורי מקלב: מקרים כאלה לא ירוששו את החברות.
אורי מקלב: הרב אייכלר, בפעם הקודמת העלינו בעיה נוספת.
אורי מקלב: כולם יודעים שיש מסלולים "כשרים" בחברות הסלולאר.
אורי מקלב: במסלולים "הכשרים" יש מכשירים "כשרים".