GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתי ביאליסטוק: זה דבר שאנחנו שוקלים אם להכניס לרישיון כחובה, אבל חברות הסלולאר כבר הודיעו שיש ברשותן הצעות ללקוחות גם לחבילות מוגבלות תשלום לפי בקשה של לקוח.
אורי מקלב: מהדיון כאן משתקף שבעצם הציבור לא מודע לכך.
אורי מקלב: לגבי חברות האשראי כולם יודעים ולגבי חברת הסלולאר אף אחד לא יודע.
אורי מקלב: מר מיקי כהן, שנבר בכל המסמכים אומר שזה לא קיים.
אורי מקלב: אומרת כאן נציגת "פרטנר" שזה קיים וזה נמצא.
נתי ביאליסטוק: זה מופיע באתר שלהם.
אורי מקלב: הוא לא היה עושה את מה שעשה אם היה רואה סעיף כזה.
אורי מקלב: יש כאן משהו ולכן א נחנו מבקשים מכם להיכנס לעניין.
נתי ביאלסטוק: השאלה שאנחנו מתחבטים בה כעת היא האם להכניס את זה כחובה לרישיון שלהם.
נתי ביאלסטוק: נכון שאנחנו צריכים לתת קצת יותר דגש בעיתונות לדברים שאנחנו עושים מבלי שיחשבו שאנחנו גורמים לאלימות במוקדי השירות.
מימון שמילה: אני סמנכ"ל אגף הפיקוח במשרד התקשורת.
מימון שמילה: היום סיימתי את 100 ימי החסד במשרד, ולא היה לי יום חסד אחד.
מימון שמילה: הייתי אצלכם כבר בנושא של תשתית "בזק" שנפלה.
אורי מקלב: אנחנו לא מתכוונים לקרוא לך כל 100 ימים.
מימון שמילה: אני מקווה שלא אבל בכל אופן פניות הציבור נמצאות בראש מעייניי.
מימון שמילה: ברישיונות הקיימים לחברות הסלולאר יש הגדרה: לענות תוך זמן סביר ללקוחות ולציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה סביר.
מימון שמילה: זאת שאלה מאוד טובה, גם אני לא יודע מה זה סביר.
מימון שמילה: שמעתי אותך ש-7 דקות זה לא סביר, בעיניי זה סביר.
מימון שמילה: איתמר יגיד ש-10 דקות זה סביר.
מימון שמילה: אני לא באתי לפה להסכים עם החברות אבל בכל זאת זה חייב להיאמר.
מימון שמילה: משרד התקשורת עשה מעשה, הגביר את התחרות, גרם לכך שפתאום בא שטף של פניות.
מימון שמילה: גם אצלנו יש גוף של פניות ציבור ובחודשים האחרונים גדלנו ב-30% בחודשים הללו.
מימון שמילה: זה אומר שהפרסום הזה עשה משהו לאנשים.
מימון שמילה: אם הוא וולגרי או לא וולגרי, האנשים מתקשרים, כולל אלינו, ורוצים לדעת מה הזכויות שלהם.
מימון שמילה: הם רוצים לקבל מידע.
מימון שמילה: אם הם מרגישים שהטעו אותם הם פונים אלינו ולחברות.
מימון שמילה: פניתי לכל החברות, כולל פגישות עם המנכ"ל כדי לשמוע מה קורה.
מימון שמילה: לא נתנו לחברות מספיק זמן לדבר פה.
מימון שמילה: שמענו יותר את האנשים ולצערי נכנסנו לנישות שהן אמנם חשובות אבל חבל שמיקדנו את הדיון בבעיות פרטניות ולא בזמן המענה.
מימון שמילה: החברות הציגו לי מה הן הולכות לעשות ותוך 3 חודשים מה הולך לקרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שהן היו צריכות להציג פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא שמעתי על זה.
מימון שמילה: לא נתנו להם זמן לדבר.
מימון שמילה: לצערי שעתיים הציגו תלונות, כולם דיברו ולבסוף הרי באנו כדי שהציבור ישמע מה החברות הולכות לעשות.
מימון שמילה: לפחות אחת החברות הציגה לי תכנית שמפאת החיסיון אני לא יכול לפרט.
מימון שמילה: כפיקוח, לי מציגים הכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכול חסוי אצלכם, זה שב"כ?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא חסוי, היא חסויה.
מימון שמילה: לא.
מימון שמילה: יש נתונים שבהחלט אפשר להציג.
אורי מקלב: אתה יכול להציג לנו מה זמני ההמתנה הממוצעים בחברת - - -
מימון שמילה: אגב, אין לי כלים למדוד את זמני ההמתנה.
אורי מקלב: אבל להם יש.
מימון שמילה: זמני ההמתנה, נכון להיום, הם בלתי סבירים.
מימון שמילה: כל החברות נכנסות לפעילות כדי לשפר את הדברים הללו תוך זמן קצר.
מימון שמילה: אני, כממונה על אגף הפיקוח, לא מתכוון לעמוד מהצד ולחכות שזה יקרה.
מימון שמילה: החברות יודעות וגם קיבלו את זה ממני בכתובים.
מימון שמילה: אני מתכוון לעשות פיקוח, כולל אכיפה, על הדברים הללו.
מימון שמילה: עשינו לא מעט פעילויות של פיקוח ואכיפה.
מימון שמילה: אם תוך זמן קצר, תוך חודשיים שלושה - - -
אורי מקלב: מה זה נקרא אכיפה?
מימון שמילה: אנחנו יכולים לתת קנסות.
מימון שמילה: אגב, יש לנו דיון אחר יחד עם משרד המשפטים לגבי קנסות מדורגים על כל מיני דברים.
מימון שמילה: עדיין אין לנו את הכלי הזה ביד.
מימון שמילה: אגב, פרסום בתקשורת זה כלי אכיפה מצוין מבחינתי.
מימון שמילה: לעשות ליגה בין החברות ולראות מי החברה הכי גרועה ולשים את זה כפרסום.
מימון שמילה: אדון חנינה, היום יש לך את האפשרות להתנייד מחברה שלא נותנת לך שירות.
מימון שמילה: אתה יכול להתנתק ולעבור תוך יום.
אורי מקלב: אבל הוא מחויב למכשיר ל-36 חודשים.
מימון שמילה: הוא יכול להעביר את החוב לגבי המכשיר לחברה החדשה.
אורי מקלב: זה לא קיים אצל כולם.
נתי ביאליסטוק: זה קיים בכולם.
מימון שמילה: זה קיים בכולם בחוק.
אורי מקלב: הוא לא מקבל את אותן חבילות.
נתי ביאליסטוק: באופן חד משמעי ובלשון שלא משתמעת לשני פנים: יש ניתוק מלא בין הזיקה לחבילה לבין הזיקה למכשיר.
נתי ביאליסטוק: אתה יכול לקחת את המכשיר, תראה את הקבלה, תראה כמה זמן הוא חי ותקבל את אותן הטבות שמקבלים בחברה הזאת על מכשיר כזה שקנית אצלה.
מימון שמילה: זה נקרא "ניתוק זיקה".
מימון שמילה: יצאנו בפרסום על הדבר הזה.
מימון שמילה: זה נמצא אצלנו באתר ואם הציבור שומע הוא יכול להיכנס ולראות את זה.
אסף וינינגר: זה נכון מה שמשרד התקשורת אומר מבחינת ניתוק הזיקה וזה מהלך שאכן נעשה.
אסף וינינגר: אדם יכול לעבור עם המכשיר שלו, גם אם הוא רכש אותו בחברת סלולאר אחרת וגם אם הוא רכש אותו בשוק הפרטי.
אסף וינינגר: הבעיה היא שרוב הצרכנים לא מודעים לזה.
אסף וינינגר: בעיה נוספת היא, שגם במקרים שהם כן יודעים את זה, הם יעברו לחבילה שהיא דומה.
אסף וינינגר: זאת אומרת, הם לא שבויים בתוך חברה אחת אלא בתוך כל החברות באותם תנאים שהם נמצאים בחברה הישנה שלהם.
אסף וינינגר: זאת אומרת, לא נוצר פה איזה מכשיר שמגדיל את התחרות ואת כושר המיקוח שלהם אל מול חברות הסלולאר.
נתי ביאליסטוק: הרישיונות שעומדים לקבל שני גורמים בענף הזה, זה הכלי.
אסף וינינגר: אנחנו צריכים לקוות שזה אכן יתרחש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תהיה כל-כך בטוח שאתה רוצה לקוות כי זה גם כולל אנטנות.
נתי ביאליסטוק: אני משוכנע שזה ישנה את המצב.
נתי ביאליסטוק: כל הפעולות שעשינו עד עכשיו אלה פעולות רקע על-מנת לוודא שהניוד או היכולת לעבור מהחברה לחברה על-מנת ליהנות מכך שנולדו כאן שתי חברות חדשות, יהיה קל יותר.
נתי ביאליסטוק: זה שילוב של הכול יחד.
אורי מקלב: אני רוצה לגלות את אוזניך כרגולטור לתחכומים שכן מגבילים בסופו של דבר את תנודת הלקוחות.
אורי מקלב: חלק גדול ממכירות המכשירים נעשים על-ידי סוכנים מורשים של חברות הסלולאר.
אורי מקלב: הם מפיצים ומוכרים את המכשירים כמכשירים עסקיים.
אורי מקלב: דהיינו, הם קונים מחברת הסלולאר 1,000 קווים, משווקים אותם אחר-כך בכל מיני מקומות על-ידי פרסומים בכל מיני מקומות ומבטחים 1,000 דקות במחיר כך וכך.
אורי מקלב: הלקוח חושב שהוא לקוח פרטי, אבל כשהוא בא להתנייד מחברה לחברה אומרים לו שהוא בעצם לקוח עסקי ושהחוק לא קיים לגבי לקוחות עסקיים.
אורי מקלב: אנחנו מוצפים בתקופה האחרונה בתלונות כאלה.
נתי ביאליסטוק: אני ארצה לראות דוגמה כזאת ספציפית.
נתי ביאליסטוק: אני גם רוצה לראות מה אופי ההתקשרות.
נתי ביאליסטוק: אם יש התקשרות ספציפית בין אותו לקוח לבין אותה חברה, אז הוא לא שייך לאיזה תאגיד וירטואלי שנמצא במקום אחר.
נתי ביאליסטוק: זאת עמדתנו באופן חד משמעי.
נתי ביאליסטוק: אני רוצה לראות דוגמה כזאת.
אורי מקלב: הרפורמה לא קבעה לגבי החלק העסקי, אולי בצדק.
אורי מקלב: אבל זה שמתחכמים היום ושולחים סוכנים מורשים ומוכרים לך חבילה פרטית ובסוף מתברר שאתה לקוח עסקי - - -
נתי ביאליסטוק: זאת הצגה לא נכונה של הדברים, אדוני.
נתי ביאליסטוק: אני מכיר תופעה כזאת אבל היא קורית בדיוק ההיפך.
נתי ביאליסטוק: בא גורם ומציג את עצמו לחברת הסלולאר כלקוח עסקי שיש לו 1,000 שלוחות ולכן הוא מקבל מחיר מאוד מאוד טוב.
נתי ביאליסטוק: הוא משתף גורמים אחרים במחיר שהוא הצליח להשיג.
נתי ביאליסטוק: אז הם משלמים את החשבון לגורם העסקי הזה ולא לחברת הסלולאר.
נתי ביאליסטוק: מערכת היחסים היא ביניהם והוא מעין דילר גדול של חברת הסלולאר.
נתי ביאליסטוק: זה מצב מסוג אחד.
נתי ביאליסטוק: יש מצבים, למשל כמו ב"חבר".
נתי ביאליסטוק: לדעתנו, אם לקוח הצטרף לעסקה של "חבר" הוא לקוח פרטי לכל דבר ועניין ויחולו עליו כל הכללים של הלקוח הפרטי.
אורי מקלב: אני נזהר בדבריי לגבי הרגולטורים.
אורי מקלב: אני כן רוצה לומר לכך שאם תשים לב דיברתי על סוכנים מורשים.
אורי מקלב: חזרתי ואמרתי סוכנים מורשים.
אורי מקלב: לא דיברתי על אנשים שמתחזים, שהם בעצם חברות עסקיות והן מוכרות את זה לאנשים פרטיים.
מימון שמילה: אנחנו נבדוק את זה.
אורי מקלב: זה לא מקרה אחד ולא שניים.
מיטל בשארי: התופעה הזאת באמת מוכרת והיא נבחנה בבית המשפט.
מיטל בשארי: בית המשפט בדק את אופן השימוש.
מיטל בשארי: אם מכרו לו חבילה עסקית והוא לקוח פרטי, מתייחסים אליו כאל לקוח פרטי.
מיטל בשארי: דברים כאלה קורים.
מימון שמילה: מי שזה קורה לו, שילך לבית משפט.
מימון שמילה: אני רוצה לומר דבר נוסף.
מימון שמילה: המשרד היה מעדיף שהשיפור ברמת השירות יבוא מצד החברות.
מימון שמילה: בסוף אנחנו תופסים את הדבר הזה כחלק מהשירות וזה חלק מהתחרות.
מימון שמילה: על מה נשאר להתמודד?
מימון שמילה: על השירות ועל המחיר.
מימון שמילה: חברה שלא תיתן שירותים בצורה אופטימאלית ובצורה טובה ללקוח, שיקומו ויצביעו ברגליים.
מימון שמילה: לא צריך הפגנה של יום ולא לחייג, אבל אפשר לעבור מחברה לחברה.
מימון שמילה: אני חושב שהשינויים שנעשו במשרד התקשורת גרמו – אני לא לוקח אשמה על משרד התקשורת.
מימון שמילה: משרד התקשורת ימשיך לפעול לתגבר את התחרות.
מימון שמילה: שני מפעילים חדשים רק יוסיפו.
מימון שמילה: "NVNO", שאלה המפעילים הוירטואליים, גם כן יכניסו תחרות.
מימון שמילה: הציבור יעמוד על שלו ויקבל את מיטב התנאים שהוא צריך לקבל.
אורי מקלב: אנחנו מודים למשרד התקשורת.
אורי מקלב: אנחנו מחזקים אתכם ורק מאירים את עיניכם.
אורי מקלב: אנחנו אומרים שהעבודה מרובה בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו רק מעירים שבעקבות הדברים האלה יש לנו הרגשה שהחברות הסלולאריות מנסות לצמצם את ההפסדים שלהן על-ידי התחכמויות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: דיברנו כאן על שורה של דברים ולא רק על דבר אחד.
אורי מקלב: הדברים האלה אולי נראים כדברים צרכניים קטנים, אבל בעצם הם מלמדים הרבה יותר.
אורי מקלב: לא התייחסת בדבריך לנושא של חיובים לא נכונים ולכל המקרים שדיברנו.
אורי מקלב: אני לא יודע אם אתה יכול לבדוק את זה ואני גם לא יודע אם יש כאן משהו מובנה.
אורי מקלב: אני כן אומר לך, לפי מידע שאני קיבלתי, שאולי זאת רק רכילות, שבתוכנות יש הכנסה של דברים כאלה.
אורי מקלב: אומרים לי שהתשת הלקוח זה חלק מהשיטה.
אורי מקלב: כל חברת סלולאר יודעת שהטלפונים האלה לשירות הלקוחות לא באים להיטיב איתם.
אורי מקלב: באים לבקש ולהחליף מסלולים, מה שמצמצם להם את הרווחים.
אורי מקלב: האזרח ישנה מסלול והחברה תפסיד, אז למה שחברת הסלולאר תתייחס אליו במהירות?
אורי מקלב: למה שהיא תגלה בפניו את כל הקלפים?
אורי מקלב: הדבר היחיד שיכול לגרום להם לעבוד נכון זאת התחרות שאתם עושים ועל-ידי עוד כל מיני מכשירים.
אורי מקלב: הם כשלעצמם יעשו את המקסימום כפי שהם התרגלו.
אורי מקלב: הם התרגלו למקסם רווחים מכל דבר זז.
אורי מקלב: אנחנו יודעים איך הם התנהלו עד היום ואנחנו רואים גם איך הם ממשיכים להתנהל בשורה של דברים שאנחנו אמרנו.
אורי מקלב: צריך לבדוק, ואולי באמת זאת רק רכילות אבל בכל אופן יש אנשים שחוו את הדברים האלה.
אורי מקלב: לך יש כוח להיכנס לתוך הדברים ולהיפגש עם האנשים האלה שיודעים איך הדברים נעשים, לראות האם כל החיובים הלא נכונים והלא מוצדקים האלה, האם זה משהו שהתוכנה עושה את זה וזורקת חיובים כאלה מפעם לפעם.
אורי מקלב: האם יש שיטה בדברים האלה?
אורי מקלב: גם אם זאת לא שיטה, חייבים לתקן אותם.
מימון שמילה: קודם הגעתי למשרד יצאה תקנה של גילוי נאות בחשבון הטלפון, שחשבון הטלפון שמגיע לאנשים יהיה ברור על עמוד אחד.
מימון שמילה: גם ההסכם שחותמים עליו וגם ההסכם שהלקוח מקבל, שלא יהיו כתבי רש"י שלא מובנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פער גדול בין מה שאתם רוצים ורואים בסרט שלכם.
מימון שמילה: אני יכול להבטיח לך, גברתי, שעל הדבר הזה אני כבר בעיצומה של פעולת פיקוח מול כל החברות.
מימון שמילה: בתקנות נאמר באופן ברור איך צריך להיות בנוי חשבון הטלפון כדי שיהיה ברור לאדם הכי פשוט.
מימון שמילה: אם החשבון הוא על-פי התקנות, הוא צריך להיות ברור.
אורי מקלב: יש הרבה דברים אותם אנחנו רוצים להעלות.
אורי מקלב: יש פער גדול בין ההבטחות לבין המימוש.
אורי מקלב: הסוכן מבטיח דברים ואחרי שזה מגיע לידי מעשה, הוא לא דיבר איתך והוא כופר בכול.
אורי מקלב: בנושא של הקלטות.
אורי מקלב: מתברר לנו היום שרק 10% מוקלטים.
אורי מקלב: אני רוצה שיראו לי שבאמת התחייבתי.
אורי מקלב: אם אני מתחבר היום בקופת חולים לתכניות נוספות ואני אומר שלא הסכמתי, הם מביאים לך הקלטות.
אורי מקלב: אני רוצה לרכז את הדברים עליהם דיברנו.
אורי מקלב: דבר ראשון זה ההמתנה, החיובים הלא מוצדקים וכל הסגנון של החשבונות.
אורי מקלב: דיברנו על שקיפות בחשבון, שקיפות על הנאמר.
אורי מקלב: דיברנו על שיוך לקוח פרטי לקבוצה מרוכזת, על ש שירותי ספק תוכן חיצוני, חבילות כללות.
אורי מקלב: אדם משדרג את המכשיר שלו ומייד נותנים לו עוד חבילה.
אורי מקלב: רק אם הוא אומר לא, אז פוטרים אותו אבל אם הוא לא אומר דבר, מייד עושים שדרוג.
אורי מקלב: לא זו אף זו, מחייבים אותך על כל מיני שירותים ובסוף מתברר לך שהיתה חבילה כוללת של כל המכשירים וזה היה עולה לך רבע מחיר.
אורי מקלב: הם לוקחים לך לחוד על מוסיקה או על דברים אחרים, כל דבר זה 10 שקלים, כאשר אם זה היה בחבילה כוללת, היית מקבל את זה בחצי מחיר.
אורי מקלב: אני יכול למנות עוד דברים אבל הזמן קצר ואני חייב לסיים.
אורי מקלב: אנחנו רואים את החשיבות בתפקידו של הרגולטור.
אורי מקלב: אנחנו ראינו שאתם יודעים לעשות את זה ולכן אנחנו רוצים להיכנס יותר להגנת הצרכן במישור הפרטני, בבחינת הפרט מלמד על הכלל.
אורי מקלב: אני חושב שעוד חודשיים נקיים ישיבה נוספת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אפשר, שהם יבואו עם פיתרונות מה הם באמת עשו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאוד חשוב להתייחס למה שדיבר פה מר יהורם הל מ"כן לזקן".
אורי מקלב: כמובן ישנו הנושא של ההתייחסות לפניות.
אורי מקלב: זאת לא עבודה של הרגולאטור?
אורי מקלב: אם הארגונים לא מקבלים תגובה לפניות, אז בן בנו של קל וחומר שהאזרח הפרטי לא מקבל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לגבי הפרסום?
אורי מקלב: דיברנו על-כך שכל נושא השקיפות בכל מה שנותנים.
אורי מקלב: מיקי כהן אמר שאם היתה מודעות שלא לזרוק מכשירים עם כרטיס הסלולאר, זה לא היה קורה.
אורי מקלב: מפרסמים שלא זורקים מכשיר ישן כי זה גרם לחיובים לא נכונים.
אורי מקלב: להראות נכונות שתהיה צריכה נכונה והצרכן לא ייפול לחיובים גדולים שהוא לא יכול לעמוד בהם.
אורי מקלב: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בעניין פתיחת עונת הרחצה, וחוף נורדאו שרתון עדיין לא נפתח לרחצה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שעונת הרחצה החלה זה מכבר, לפני כחודש, 5.5, אנחנו היום חודש לאחר מכן.
אורי מקלב: בתל-אביב יש 13 חופים, למעלה מעשרה ודאי פועלים.
אורי מקלב: החשיבות של פתיחת החוף הזה ברורה מאוד – הוא חוף כאחד החופים, אבל הוא גם ייחודי מאוד: הרחצה בו מתקיימת בנפרד, ומשכך יש אנשים שיכולים להגיע רק לחוף הזה.
אורי מקלב: תל-אביב, מאז הקמתה יש דרישה לא מוטעה לחוף נפרד.
אורי מקלב: נתון שהגיע לידי בימים האחרונים: 22 אחוז מסך כל התלמידים בתל-אביב לומדים בבתי הספר הדתיים והמוכרים שאינם רשמיים, דהיינו זה כמעט 12 אלף תלמידים – זה אינדיקציה לכמה צורכים.
אורי מקלב: מעבר לזה, יש גם חוק, שצריכים להכשיר חוף אחד נפרד.
אורי מקלב: הבנו שהיו עיכובים בעקבות סערה שהיתה בחורף.
אורי מקלב: רצינו לבדוק, אם התאריך ידוע, מתי נפתחת עונת הרחצה, ולא הצלחתם לפתוח את החוף בזמן, מה היתה ההיערכות שלכם ומה היו העיכובים שלכם?
אורי מקלב: מה קצב העבודה כיום?
אורי מקלב: מה לוח הזמנים?
אורי מקלב: מה קצב העבודה בשטח?
אורי מקלב: אנשים דיווח לנו שפה שני עובדים, עובד אחד – לא עבודה אינטנסיבית.
אורי מקלב: כמו כן, מה עושים בשלב הביניים?
אורי מקלב: למה אי-אפשר בשלב הביניים, תוך כדי השיפוצים, גם להכשיר הקמת מתקנים?
אורי מקלב: אחת הפניות שהגיעו אלינו, והגיעו פניות רבות בנושא – אותה תחנת ההצלה, הרי לא בונים אותה בשטח, מביאים אותה מוכנה – אפשר גם היום כבר להביא, כדי שיהיה פחות מסוכן, והמצילים יוכלו להיות בו.
אורי מקלב: מעבר לכך, אנחנו רוצים גם לשמוע על אופן ההכשרה וההכנה של החוף, שההפרדה באמת תתקיים גם בדרך לחוף וגם בתוך החוף.
אורי מקלב: מי האחראי- - -
שלום ונטורה: מנהל האגף, שמו אבי ליכט, והוא לא יכול היה להגיע.
אורי מקלב: כמה עובדים יש באגף?
שלום ונטורה: בשיא עונת הרחצה – קרוב ל-200 איש, כולל המצילים, כולל עובדי ניקיון, למעט עובדי קבלן.
שלום ונטורה: בחורף זה מצטמצם לעובדים זמניים, שמגייסים אותם למטרת העונה – הקהל הרב שאנחנו צריכים לטפל בו, ובתום העונה הם מופסקים עבודה; יש כאלה שחוזרים ויש כאלה שלא חוזרים.
אורי מקלב: נפנה לפונים ראשית, ואז נשמע אתכם.
אורי מקלב: בני חדש, בבקשה.
בן ציון חדש: אני משתמש, ברוך השם, בחוף כשלושים שנה, ונהנה מהחוף מאוד.
בן ציון חדש: סך הכול, החבר'ה שנמצאים שם הם מצוינים, דואגים לניקיון, המצילים עובדים עבודתם נאמנה.
בן ציון חדש: בחורף, בתחילת דצמבר היתה סערה, והחוף, ברוך השם, הלך.
בן ציון חדש: הגיע הזמן שילך, שאולי ישפצו אותו.
בן ציון חדש: ברוך השם, עושים את זה.
בן ציון חדש: הבעיה העיקרית, שהתחילו לשפץ אותו בתחילת אפריל, והסערה היתה בתחילת דצמבר.
בן ציון חדש: ארבעה חודשים נחו.
בן ציון חדש: אמנם בדצמבר הרסו הכול, במשך חודש וחצי עוד השתמשנו במים – היו מקלחות, ואחרי חודש וחצי סגרו את כל השירותים, תחמו את שני אזורי השיפוצים - דרום וצפון, ובאמצע לא היה דבר, כאילו החוף ריק.
אורי מקלב: החוף פתוח כל השנה?
בן ציון חדש: כן, גם בחורף - עד 13:45 יש מצילים, עכשיו זה עד 16:45 בכל החופים.
גרנר: זה החוף הנפרד היחיד בארץ, שפתוח גם בחוף, חוץ מאילת.
אורי מקלב: לאו דווקא דתיים משתמשים בו, חשוב לציין.
אורי מקלב: יש הרבה גברים ונשים שמעוניינים בחוף הנפרד.
בן ציון חדש: נשים יותר מגברים, כך טוענת אשתי.
בן ציון חדש: עכשיו למעשה אין לנו חוף ואין שום שירותים, והחוף הוא מלא, וממשיכים ליהנות ממנו ללא שום שירותים, ללא מחיצה; אין מלתחות, אין מים, אין שירותים.
בן ציון חדש: אין מצילים – הם הלכו למציצים, וטוב להם שם.
בן ציון חדש: קשה להם אתנו: שמים חמישה מצילים על 3,000 או 4,000 איש – הם עובדים כמו חמורים, המצילים שם.
בן ציון חדש: זה החוף הכי קשה, כי הדתיים כולם במים; בחופים האחרים נמצאים בחוף, ובמים יש פחות אנשים.
בן ציון חדש: כאן, בחוף הזה, כולו מפוצץ.
בן ציון חדש: אני לא רואה אנשים שעובדים כל כך קשה כמו בחוף שלנו, ואת חטאיי אזכיר – הייתי בחופים אחרים, ראיתי והסתובבתי.
בן ציון חדש: הם עובדים הכי קשה.
אורי מקלב: זו ההזדמנות, כשייפתח, מה הקשיים- - -
בן ציון חדש: אני טוען שצריך לעשות שתי תחנות.
בן ציון חדש: הבעיה, שהם מתמקדים מולם, אז הם תוחמים את כולם בקו מסוים, ואז שם נמצא אחד על השני.
אורי מקלב: הבעיה, בעינם, היא של שדה ראייה וצמצום החוף, והעובדה היא גם, שכשהחוף הזה היה מחולק לשניים – גברים ונשים בנפרד - כשאני השתמשתי בו, היו זמנים מקבילים גם לגברים וגם לנשים, ומחיצה היתה ביניהם, ולאורך שובר הגלים – שם היו הנשים, והגברים היו בחלק הקרוב יותר לגינה, כלומר המקום הזה היה ראוי לרחצה.
אורי מקלב: אתה אומר שקרוב לשובר גלים כבר לא מתאים להתרחץ.
בן ציון חדש: יש להם הברקה של המים מהשמש – הם לא יכולים לראות.
בן ציון חדש: אם הסוכה שלהם היתה בצד ימין, לא היתה להם בעיה.
בן ציון חדש: הם נמצאים במרכז.
אורי מקלב: הם נמצאים בצפון.
בן ציון חדש: הם נמצאים במרכז של החוף.
בן ציון חדש: מה שצריך לעשות עכשיו – סך הכול לקחת בד יוטה, לתחום את החוף הדתי מחוף מציצים, לפתוח את הקיר האחורי - הרי תחמו את אזור העבודות, וגם אין בעיה לעבוד כשאנשים נמצאים, ואנשים נמצאים שם, גם במציצים, והבאגר עובד חופשי, ושם אבנים ענקיות, ויש מצילים שם.
בן ציון חדש: אין שום בעיה להסתובב בחוף.
אורי מקלב: הקיר שהיה בין חוף מציצים נהרס?
בן ציון חדש: נהרס, יצקו את העמודים - הכנה למחיצה.
בן ציון חדש: צריך לקחת את המחיצה, ולשים אותה.
בן ציון חדש: עכשיו באים אנשים חילוניים, נכנסים לחוף, רואים חוף פתוח – נכנסים חופשי לחוף, ולפני שבועיים היו כמעט מכות בגלל זה.
בן ציון חדש: ביום ששי האחרון היה רגוע, אדם ביקש מהם לצאת, והם יצאו.
אורי מקלב: מתרחצים ללא מצילים.
בן ציון חדש: כן, אבל דבר ראשון, שיהיה לנו חוף, שנוכל לשבת בחוף, כמו שאנשים יושבים בחוף סתם, להסתכל על הים, לנול, ורוצים לשבת בחוף.
בן ציון חדש: גם המצילים זה אחד הדברים החשובים ביותר, אבל אל"ף-בי"ת זה לתת לנו מקלחת מסכנה, ויש שם מקלחת – פשוט סגרו אותה, מסתובבים שם אנשי פיקוח, אומרים: מצטערים, החוף סגור, אסור להיכנס, כל שעה-שעה וחצי: נא לצאת מהמים, החוף סגור.
בן ציון חדש: אבל יותר מזה לא עושים.
אורי מקלב: מר מנצר, בבקשה.
פנחס מנצר: אחרי דבריו של בן ציון אין הרבה מה להוסיף, ואני רוצה להתחיל בדברי שבח לעיריית תל-אביב, שהשכילה בעבר להעמיד את החוף לרשות המתרחצים גם בחורף, וזה למעשה שירות לאלה שצריכים את הים מטעמי בריאות או מכל סיבה – זה שירות נהדר.
פנחס מנצר: המתרחצים פיתחו יחסי רעות ממש הן עם המצילים, טוביה בראשם, שהיה ראש תחנת ההצלה, בין עם המפקחים, עם אילן.
פנחס מנצר: היחסים היו יחסים טובים, ולא היו חיכוכים בחוף.
פנחס מנצר: אני חוזר על הקריאה של קודמי, לפתוח את החוף מיידית לא לטווח של שלושת החודשים, כפי שהם מתכננים, בסוף חודש אב, אלא מייד להציב את גדרות היוטה, מייד לאפשר למצילים, אפילו תחת שמשייה, לפעול את פעולתם, ולהתחיל מחר בבוקר, פשוטו כמשמעו.
פנחס מנצר: להציב את בדי היוטה זה עבודה של מספר שעות.
אורי מקלב: כמה שנים אתה משתמש בחוף?
פנחס מנצר: כחמישים שנה, אם לא יותר – בעיקר בימי ששי.
פנחס מנצר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות – היתה תוכנית, והיא עדיין קיימת, להעתיק את החוף הנפרד לתל ברוך.
פנחס מנצר: זהו אסון ליהדות החרדית; חוף תל ברוך מזוהם בדרכים אליו.
אורי מקלב: לא נדון בזה היום, אבל הייתי רוצה לשמוע ממך מה השיפורים שאתה חושב שצריך לעשות בחוף נורדאו.
פנחס מנצר: יש לעשות שיפורים שיתואמו עם משמרת הקודש והחינוך, על-ידי הרב בלוי.
פנחס מנצר: לדעתי, הרעיון היה מזמן לעשות גשר מגן העצמאות לתוך הים, כדי שלא יצטרכו לעבור בחוף שבו יש רשות מעבר לכל אחת ואחת, גם לנשים שעוברות שם בלבוש לא צנוע, בלשון המעטה, מלבד כל השיקולים שאודותם דיבר קודמי.
אורי מקלב: אני גם קיבלתי פנייה בכתב מאנשים שונים, שמבקשים גם כן כיום, כשמשפצים את החוף, להגביה את המחיצה שעוברת בגן העצמאות בקטעים מסוימים, באופן דקורטיבי, כמובן, כדי שהעוברים לחוף לא ייתקלו במראות שאינם רוצים להיקלע אליהם, וגם המחיצה בתוך הים, כיוון שהחוף הזה הוא רדוד בהתחלתו, והוא נהיה עמוק יותר רק ממרחק גדול, ושם המחיצה כבר לא קיימת, כלומר היא קיימת לאורך מרחק מסוים, שכולו רדוד מאוד, ובחלק העמוק לא קיימת כלל מחיצה.
אורי מקלב: אם נאריך את המחיצה יותר, זה ישדרג את החוף מבחינת החוף הנפרד.
בן ציון חדש: המחיצה הקודמת בצד הדרומי היתה יותר עמוקה במים, והיום היא פחות עמוקה.
בן ציון חדש: אמנם עשו שם משהו, עמודים, שלדעתי, שום קסאם לא יזיז את זה – עשו עבודה-עבודה, ואני חושב שעשו את זה 10 או 12 מטר יותר קצר מהמחיצה הקודמת.
בן ציון חדש: זאת עבודה באמת מקצועית.
אורי מקלב: הסערה פגעה דווקא בחופים האלה?
בן ציון חדש: בעיקר בחוף הזה.
שלום ונטורה: החוף הנפרד הוא זה שנפגע הקשה ביותר מכל שאר החופים; לא רק החוף נפגע אלא גם שובר הגלים.
שלום ונטורה: מהנתונים שהובאו לידיעתי, נזקי הסופה שקרו בחורף האחרון נאמדים בכ-25 מיליון ש"ח, וחצי מהנזק הוא רק באזור החוף הנפרד – זה כדי להמחיש את עצמת הנזק מבחינת הפגיעה בתשתיות.
בן ציון חדש: זה הרים סלעים של, לדעתי, 5 טון סלעים – הכניס את זה 30 מטר פנימה.
שלום ונטורה: עיריית תל-אביב, ברור שהחוף הנפרד זה משהו שחשוב לה מאוד לתפעל אותו במשך כל השנה, ועובדה שעברנו ממתכונת חצי שנתית למתכונת שנתית, כי אנחנו חושבים שחשוב לתת את השירות הזה לציבור המיוחד, ואנחנו עושים כל מה שבידינו.
שלום ונטורה: בדרכי לכאן דווחתי שתחנת ההצלה בחוף נורדאו בנפרד הוקמה הבוקר.
שלום ונטורה: טרם ראיתי אותה, אבל דווחתי שהיא הוקמה.
אורי מקלב: אנחנו רגילים כאן בכנסת, שביום של הוועדה קורים הרבה נסים, וזה דבר טוב.
אורי מקלב: הקמת התחנה תוכל להביא גם את המצילים?
אורי מקלב: תושבים באים להתרחץ.
שלום ונטורה: הקמת תחנת הצלה – אנחנו קוראים לזה: תחנה ערומה, כלומר היא מגיעה מהמפעל לחוף, וצריך לאבזר אותה, לחבר אותה לתשתיות – מים, חשמל, דלתות וציוד נוסף שנדרש לתחנה כדי שתוכל לתפקד, בין שאר הדברים שנדרשים בחוף מוכרז.
שלום ונטורה: עיריית תל-אביב כדי להאיץ את שיקום החוף החליטה להעביר את הטיפול לחברת אתרים – חברת בת של עיריית תל-אביב, שהיא יכולה לפעול מהר יותר במסגרת האמצעים שעומדים לרשותה.
שלום ונטורה: מייד לאחר הסערה.
שלום ונטורה: כמובן, אנחנו עובדים במערכת שבסכומים כאלה לא עובדים ב"שלוף" – לא מזמינים זגג בטלפון או בנאי לבוא לתקן.
בן ציון חדש: סגרתם חוזה בפברואר.
אורי מקלב: בן ציון, קריאות הביניים מפריעות לפרוטוקול; הפרוטוקול מתפרסם לציבור, אני רוצה לציין את זה, שהוא מופיע תוך תקופה קצרה באתר האינטרנט של הכנסת, באתר האינטרנט של הוועדה, אנשים קוראים את זה, מבקשים לדעת, אחרי זה מעירים הערות, אז קריאות הביניים מפריעות בסטנוגרמה של הפרוטוקול, ולפעמים אנחנו משחזרים את ההיסטוריה כי הציבור רוצה לדעת, ולפעמים זאת ההזדמנות היחידה שלהם לדעת, מדוע כשהסערה היתה בדצמבר, רק באפריל החל תהליך הבנייה, לכן אני מאפשר לך את ההרחבה בעניין.
שלום ונטורה: הנזקים היו מאוד גדולים גם לתשתיות וגם למבנים, ומבנה או גדרות או מלתחות או תשתיות זה דבר שמעבר להיבט החוקי של עד שיוצרים את ההתקשרויות המתאימות ואת התקציב המתאים שמזרימים לכל פעולה, זה גם לוקח זמן – לבנות מבנים, לבנות יסודות, לבנות מלתחות, לתכנן או להחזיר את התכנון למה שהיה, בתקופה שהיא יחסית קצרה, מספר חודשים - לטעמי או לטעם אנשים מקצועיים אחרים, זה סביר – זו לא פעולה שארכה שנים; הסערה היתה בדצמבר-ינואר.
בן ציון חדש: 8 בדצמבר.
שלום ונטורה: בכל אופן, מייד לאחר הנזקים הגדולים התכנסו קברניטי העירייה לקבלת החלטות – מה עושים בחוף הזה, איך משקמים אותו בצורה הכי מהירה, וכמובן, מנצלים את ההזדמנות שקרה שלא בתכנון, לבנות ולהקים תשתיות ראויות – לאו דווקא פרגודים כאלה ואחרים, אלא לאפשר לציבור הדתי להמשיך ליהנות משירותי חוף ותשתיות ברמה גבוהה, כי כבר קרה הנזק, אז רוצים לסדר את זה אחת ולתמיד.
אורי מקלב: אין ספק, יש רק מילות הערכה לעיריית תל-אביב, לאגף שלכם, לאנשים שפועלים, על מה שאתם משקיעים בחוף.
אורי מקלב: מבקשים שיפור, אני חושב שגם יש לכם נכונות, גם נגיע לזה, אבל אין לנו ויכוח על רמת העיקרון.
אורי מקלב: אנחנו היום מלינים על הביצוע, שלוקח זמן, כשיש תאריך יעד על ציר של פתיחת עונת הרחצה.
אורי מקלב: אני החזקתי תיק חינוך בעיריית ירושלים כמה וכמה שנים.
אורי מקלב: אני יודע מה היה בשבילי 1 בספטמבר, מה העירייה עשתה כדי לפתוח את שנת הלימודים בזמן.
אורי מקלב: אני בטוח שגם אצלכם, מה אתם עושים כדי לפתוח - תאריך יעד זה ראש השנה – יש ראש השנה לאילנות, יש ראש השנה לשנים, ויש ראש השנה לחופים, שזה 5 במאי או התאריך שקבעתם אותו.
אורי מקלב: יש הרגשה שהיתה פה סחבת מסוימת.
אורי מקלב: חשוב שתאמר מה סיבות העיכוב, אבל אנחנו רוצים לשמוע עכשיו על העתיד ועל ההווה – מה תאריך היעד שלכם לפתוח את החוף, מה אתם עושים בשלב הביניים.
שלום ונטורה: 5 במאי, א' באייר, פתיחת עונת הרחצה, הוא תאריך ידוע מראש; הסערה הפתיעה אותנו, ואם היא לא היתה, אין ספק שהחוף היה מוכן מראש בצורה מיטבית לקליטת כל המשתמשים.
שלום ונטורה: הסערה שינתה את כללי המשחק.
שלום ונטורה: זה דבר לא שגרתי, סערה בהיקפים האלה.
שלום ונטורה: היו סערות בתל-אביב, אבל הסערה שהיתה השנה היתה יוצאת דופן.
שלום ונטורה: על-פי תוכנית לוח הזמנים של החברה שמשקמת את החוף, הובטח לנו שעד סוף חודש יוני הנוכחי, התשתיות יסתיימו.
שלום ונטורה: מכיוון שתחנת ההצלה הוקמה היום, סביר להניח שגם היא תהיה מוכנה מבחינת התשתיות.
שלום ונטורה: אשר תכף ירחיב על מה נדרש לגבי קבלת ההיתר, להכריז על החוף ולהפעיל אותו מחדש.
שלום ונטורה: זה לוח הזמנים שאנחנו יודעים עליו, ואנחנו שואפים אליו, ואנחנו דוחפים לקדם אותו.
אורי מקלב: כלומר 1 ביולי זה עדיין לא תאריך פתיחת החוף?