GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכסנדר הוכברגר: זה אומר שעכשיו מגיע לי מהתמ"ת מעל 4,000 שקל, שזה אומר, אם נבדוק את החשבון בבנק או את ההלוואות, זה פחות או יותר המינוס שקיים.
אורי מקלב: אתה טענת שאמרו לך שלא תקבל זכות, אלא אתה תתקזז.
אלכסנדר הוכברגר: זה נושא שרציתי לדבר גם, שאני שאלתי בטלפונים, זה כבר דיברתי ישירות...
אלכסנדר הוכברגר: אפשר לציין שיש אפשרות לשוחח עם תמר אלמוג.
אלכסנדר הוכברגר: לאחר הדיון האחרון שוחחתי איתה באופן אישי והיא אמרה לי שהיא אישית תטפל בנושא הזה, שבעזרת השם שנקבל את הדרגה, אז נקבל את ההחזרים לא בקיזוז אלא במזומן, ב-4,000 שקל, ואני מקווה שזה באמת יהיה מיידית.
ציפי חוטובלי: תמר, את אמרת שהם יקבלו החזרים במזומן?
תמר אלמוג: אני לא אמרתי.
תמר אלמוג: אמרתי שהעירייה והרשויות המקומיות מבצעות קיזוזים מול כל הורה והורה.
תמר אלמוג: אם הסכומים הם מאוד גבוהים, סביר להניח שבאמת נדרשת העירייה לתת איזה שהוא החזר, ואם הסכומים הם לא גבוהים, זאת אומרת הפער, אז זה מתקזז בחודשי התשלום הבאים.
תמר אלמוג: עיריית ירושלים, אני ביקשתי מהם, אם הנציגה נמצאת שם?
תמר אלמוג: הייתי בישיבה איתם שבוע שעבר.
אורי מקלב: עיריית ירושלים, נמצאים כאן?
דוברת: כן, אריאלה.
תמר אלמוג: הם עשו דיון אצלם בגזברות והיא תדווח.
שלמה מולה: רגע, אני רוצה לשאול שאלה.
שלמה מולה: למה שאתם לא תוציאו לו צ'ק?
שלמה מולה: או שתעבירו לו העברה בנקאית?
שלמה מולה: פישלתם?
שלמה מולה: בלשון הפשוטה, או מישהו פישל?
שלמה מולה: אתם באים ואומרים, לקחת הלוואה?
שלמה מולה: לא רוצים לגרור אותך.
שלמה מולה: לא רוצים לשלוח אותך, לא רוצים להתקזז איתך.
שלמה מולה: קח, תביא מספר חשבון ומעבירים כסף.
תמר אלמוג: אני אענה.
תמר אלמוג: אדוני, העברת כספים ממשרד ממשלתי לכל מוטב כלשהו, היא כרוכה באיזה שהוא הסדר חוזי או הסכם.
תמר אלמוג: מה שקיים היום במשרד התמ"ת, קיים הסכם שמסדיר את העברת הכספים בין משרד התמ"ת לבין הארגונים שמפעילים מעונות או משפחתונים, ורק במסגרת ההסדר הזה אני יכולה להעביר את הכסף.
תמר אלמוג: הכסף, הוא לא מועבר לכל פרט ופרט, לכל הורה והורה.
שלמה מולה: אני אקשה עלייך עוד יותר את החיים.
שלמה מולה: יש פה אזרח שהמדינה מכירה בו שמגיעה לו הטבה, אוקיי?
שלמה מולה: מבחינתך המדינה מתקשרת עם אותו אזרח בהתקשרות חוזית, זאת אומרת בזה שהיא מכירה בצורך לסייע לו.
שלמה מולה: אז אני לא מבין מה הקושי לייצר מנגנון.
שלמה מולה: אם תגידי לי, החוק כרגע לא מאפשר לכם, תגידו לנו שהחודש אנחנו ניזום הצעת חוק שמתקנת העברה תקציבית.
שלמה מולה: למה הביטוח לאומי כן נותן?
שלמה מולה: למה אתם לא יכולים לתת?
שלמה מולה: למה כן מוסדות אחרים כן נותנים?
שלמה מולה: אתם מעבירים משכורת לאנשים?
אורי מקלב: שהמנכ"ל יתייחס בעניין הזה.
אורי מקלב: השאלה שנשאלת פה, האם הורים שנמצאים ביתרת זכות של 10,000 שקל, של 4,000 שקל, האם הם יקבלו את ההחזר הכספי.
שלמה מולה: בארצות אחרות המדינה נותנת כסף.
שלמה מולה: תדעו.
אורי מקלב: גם פה מס הכנסה מחזיר.
אורי מקלב: לא רק שהוא מחזיר את הכסף, אלא הוא מחזיר את זה בריביות ובהצמדות, כפי שהוא לוקח מאנשים.
אורי מקלב: אנחנו גם נתקלנו, חלק מהבעיה שאת אומרת, עיריית ירושלים תעמוד ממול, אבל צר לנו להגיד שדרגת הביניים שעיריית ירושלים הייתה צריכה לקבוע במשפחתונים, על סמך מקדמות שאתם העברתם לעיריית ירושלים, לא הועברו למשפחתונים וממילא ההורים שילמו מלוא המחיר במשך חודשים רבים, מכיוון שהם אמרו, אנחנו משפחתונים.
אורי מקלב: זה צריך לדון במשפחתונים, זה לא ארגונים שעומדים מול מעון, שאולי יש להם איזה אפשרות.
אורי מקלב: מדובר במשפחתון כפי שהגדירה אותה בעלת משפחתון, שהיא אמא ל-10 ילדים וזאת הפרנסה שיש לה.
אורי מקלב: אז היא אומרת, מעיריית ירושלים לא קיבלתי.
אורי מקלב: מה הורה יעשה?
אורי מקלב: מדובר כאן ביחס של האבא נותן, ההורים נותנים את הילד הקטן שלהם לאותה מטפלת, מעוניינים ביחס האישי, המיוחד.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שעד גיל בית ספר, כל אחד בוחר את המטפלת ואת רעיון המשפחתון, ואם היא בסדר ואם היא טובה לילדים, והיינו רוצים דווקא את גן רחל ולא את גן לאה, בגלגל שהגננת הזאת טובה.
אורי מקלב: החלק הזה הרגשי, שהוא הפרידה בין האמא לילד הקטן עד שהילד טיפה יותר גדול וכבר הולך לכיתה א', יש לזה מעבר רגשי פסיכולוגי טוב ובריא, שאנחנו צריכים להיות ערים לכך שההורים לא מתעמתים וזה גם לא תפקידם, ביחסים הטובים שהם רוצים באמת לחיות עם המטפלת או עם המנהלת משפחתון.
ציפי חוטובלי: והרצון לאפשר להם את הבחירה החופשית הזאת, לא צריך לבוא לידי ביטוי בזה שאנחנו מענישים אותם כספית על זה שהם בחרו לשים את הילד שלהם במשפחתון כזה או אחר.
ציפי חוטובלי: אבל נראה לי באמת שהנקודה הזאת של החזר הכספים, זו הנקודה הכי משמעותית פה.
אורי מקלב: בהנחה שבאמת כולם יקבלו דרגות.
ציפי חוטובלי: בבקשה, רחל אברהם, נציגת המשפחתונים בבני ברק.
רחל אברהם: אני בעצם רוצה לומר שאנחנו בעצם גם עזרנו להורים.
רחל אברהם: באנו לקראת ההורים, שאצלנו נקבעו שתי דרגות להורים.
רחל אברהם: אז דרגה אחת אני ספגתי, מפני ששוב, הוראות לא ברורות בין התמ"ת לבין המערכת שלנו בבני ברק.
רחל אברהם: הוחלט בבני ברק שההורה ישלם שתי דרגות נוספות, ואז אנחנו בתור מטפלות באנו מתוך הנחה שאנחנו, בכל זאת יש לנו יחס אישי.
רחל אברהם: אנחנו לוקחות עלינו סבסוד שממש לא לצורך.
רחל אברהם: אני סבסדתי בעצם מתחילת השנה עד היום ב-5,000 שקל את ההורים.
ציפי חוטובלי: אבל את אומרת שכל אחד מהם קיבל שתי דרגות נוספות.
רחל אברהם: נכון.
ציפי חוטובלי: זה אומר שגם ההורים שילמו יותר.
רחל אברהם: נתתי להורה את האפשרות לשלם רק דרגה אחת ואני ספגתי.
רחל אברהם: למה?
רחל אברהם: מפני שאני מטפלת שמתחשבת, שלהורה, אי אפשר להצניח עליו שתי דרגות, מה עוד שבאמת במעונות נתנו דרגה יותר נמוכה.
ציפי חוטובלי: רגע, אז אם אני מבינה נכון, את בעצם עשית חלוקה: ההורה משלם דרגה אחת יותר ואת משלמת דרגה אחת יותר?
אורי מקלב: מה עשיתם עם הילדים החדשים?
רחל אברהם: הילדים החדשים לא דורגו אצלנו.
רחל אברהם: שוב, מהנחיות לא ברורות.
אורי מקלב: אז מה הם שילמו, ההורים?
רחל אברהם: ההורים שילמו בסוף דרגה אחת נוספת אצלנו, ואני דרגה אחת.
רחל אברהם: שלא בצדק.
אורי מקלב: מה-600 שקל שנקבע, או כמה?
רחל אברהם: לא. הם דורגו ב-900 שקל.
רחל אברהם: ילד חדש בכלל לא דורג.
אורי מקלב: אז כמה הוא שילם?
אורי מקלב: כמה שילם אבא לילד, או אמא לילד חדש?
רחל אברהם: אם יש לו שני ילדים, אז הוא שילם 2.5 דרגות.
ציפי חוטובלי: כמה כסף?
רחל אברהם: בכסף?
רחל אברהם: 900 שקל.
אורי מקלב: 900 שקל שבהחלט יכול להיות שאם יש לו דרגה נמוכה, כמה הוא אמור?
רחל אברהם: הוא היה צריך לשלם נגיד דרגה אחת פחות, שזה 700 שקל או 600 שקל.
רחל אברהם: אם יש לו עוד ילד נוסף, אז יש לו עוד הנחה.
רחל אברהם: שוב, הוא ספג גם.
אורי מקלב: יש אנשים שיש להם שני ילדים במעונות או במשפחתון ואחד קיבל דרגה גבוהה.
אורי מקלב: ילד אחד, נקבעה לו דרגה גבוהה וילד אחד קיבל דרגה האמיתית שלו.
אורי מקלב: גם נתון  מעניין שיש לנו את זה מה-מ.מ.מ, זה מעניין גם לדעת, מתוך ה-77,000 אלף טפסים שהתקבלו, רק 8,000 הוגשו דרך האינטרנט.
אורי מקלב: זה דבר שקצת מפליא אותנו, באמת למה רק 8,000 דרך האינטרנט?
ציפי חוטובלי: אני יכולה להעלות השערה פשוטה אפילו לגבי המגזר החרדי.
ציפי חוטובלי: אני בטוחה שהרבה מהם לא משתמשים בכלי הזה.
אורי מקלב: אבל יש כאן משהו מובנה, מכיוון שחלק מהבעיות שיש בטפסים, מעבר לזה שהטפסים היו לא קלים במילוי כפי שאנשים פנו אלינו,  גם מעבר לזה, עד היום מי שמילא או מי שעקב אחרי המילוי, זה היו מנהלי המשפחתונים, מנהלי המעונות.
אורי מקלב: היום ההורים נדרשים לשלוח את זה ישירות.
אורי מקלב: לא כולם ידעו לשלוח את זה נכון.
אורי מקלב: לכן נוצר מצב שחסר טופס או שהוא לא נקלט טוב.
אורי מקלב: מספיק שהתלוש משכורת בסריקה, שהוא לא היה מודע לכך, לא נסרק טוב ונשלח ככה לחברה, אז בעצם לאותו הורה נקבעה דרגה של 12 או 13 וכן גם הוא משלם מחיר גבוה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה רק רגע להוסיף ולומר, תראה, העובדה, אדוני המנכ"ל, העובדה שאנחנו נמצאים לא באיזה אלגוריתם נורא נורא קשה, איזה נוסחה מאוד מסובכת לחישוב דרגות.
ציפי חוטובלי: מדובר היום במנגנון שעבד במשרד התמ"ת במשך שנים ארוכות, ופתאום אנחנו ממציאים את הגלגל מחדש, והורים שידעו שיש להם דרגה מסוימת והם יכולים לשלם 500 שקלים, פתאום הם צריכים לשלם 1,500 שקלים, כי איפסתם את המערכת.
ציפי חוטובלי: העובדה שלא הייתה שום המשכיות לדרגות שהיו, העובדה שילדים חדשים בעצם שילמו את המחיר המלא, העובדה שאפילו, אני מסתכלת בהסתכלות עתידית, כל הויה דלורוזה, כל מסכת הייסורים הזאת שהם צריכים לעבור, אני לא יודעת עד כמה הם יהיו מוכנים לעבור אותה שוב.
ציפי חוטובלי: אנחנו נמצאים במצב שבו בשנה מתוקנת, אני חושבת שלקראת פסח היו צריכים כבר להתחיל את תהליך הרישום לשנה הבאה, ודיברנו על זה שאולי במסגרת היכולת שלכם לפצות, לפחות לא להעביר את ההורים את המסכת הזאת בשנה הבאה.
ציפי חוטובלי: ברגע שייקבעו דרגות אמת, הדרגה הזאת תישאר להם גם לשנה הבאה.
ציפי חוטובלי: זאת אפשרות נוספת.
אורי מקלב: אני מציע שאולי אתה, אדוני המנכ"ל, תענה עכשיו.
שרון קדמי: בוקר טוב, תודה רבה לכם.
שרון קדמי: דבר ראשון אני רוצה להתנצל על עוגמת הנפש שנגרמת להורים, לארגונים ולכל מי ששותף לתהליך.
שרון קדמי: בהחלט נגרמת פה עוגמת נפש, והיא נעשתה לא במתכוון.
שרון קדמי: אבל זו הסיטואציה ואיתה אנחנו צריכים להתמודד על הצד הטוב ביותר.
ציפי חוטובלי: היא לא במתכוון, אבל היא הייתה צפויה לאור העובדה שהמערכת לא נערכה נכון.
ציפי חוטובלי: בוא נגיד את האמת.
ציפי חוטובלי: זה לא איזה טעות בתום לב, של טופס כזה או אחר.
ציפי חוטובלי: המערכת עצמה לא נערכה נכון לקראת כמות אדירה של הורים שהיו צריכים לעבור את התהליך הזה, לצערנו.
ציפי חוטובלי: זאת המציאות.
שרון קדמי: השלב שאנחנו נמצאים עכשיו, זה שלב שהוא מעבר מתקופת האבן לתקופה המודרנית.
שרון קדמי: צר לי להגיד את זה.
שרון קדמי: המערכת עבדה עד להשנה, תקופת האבן.
שרון קדמי: טפסים נבדקו ידנית במאה ה-21, ודרגות ניתנו פברואר, מרץ.
שרון קדמי: לא סביר בעליל.
שרון קדמי: התקבלה החלטה והחלטה נכונה, שצריך לעבור לעידן חדש שבו הורים מקבלים בספטמבר, בשבוע הראשון, בשבוע השני או לכל המאוחר ערב החגים, את דרגותיהם, ולשם אנחנו נגיע בשנת הלימודים הקרובה.
שרון קדמי: אבל המערכת הזו לא יכולה באווחת חרב, בן לילה לעבור ממצב אחד למצב שני.
שרון קדמי: חודשים ארוכים עבדו על המערכת מחשוב, וזה מערכת מחשוב לא פשוטה.
שרון קדמי: נכון, וזה לא אלגוריתם מסובך, אבל זו מערכת מחשוב מאוד מסובכת שצריכה לקלוט עשרות אלפי טפסים.
שרון קדמי: לוקח להטמיע מערכת כזו תקופה לא קצרה.
שרון קדמי: תקופה לא קצרה והתקופה הזו, אנחנו נמצאים בדיוק בעיצומה, וכתוצאה מחבלי הלידה, אנחנו עדים לכל התופעות שתוארו כאן, ואני מקווה שנוכל לתת מענה מושלם לכולם.
שרון קדמי: מבחינת המספרים, אכן צדקתם, כ-77,000 אלף שאלונים התקבלו.
שרון קדמי: נקלטו כ-51,000 אלף.
שרון קדמי: דרגות התקבלו כ-26,000 אלף.
שרון קדמי: נכון שחלק לא מבוטל מהדרגות, אלה דרגות 12 שאלה דרגות ברירת המחדל.
שרון קדמי: היה ומגיעה ערכה שחסר בה טופס כזה או פריט כזה, המערכת אוטומאטית נותנת לה ברירת מחדל.
שרון קדמי: אז כמו שאמרתי דרגות 12 ניתנות כברירת מחדל במקרים שבהם המערכת מזהה שיש איזה שהיא בעיה עם הטפסים.
שרון קדמי: אנחנו עושים מאמץ עילאי לתת פתרון, והלשכה שלי ולשכת השר, מקבלות מידי יום עשרות פניות שמטופלות פרטנית, עם בעיה שדרגה 12 שלא מגיע לה דרגה 12 אלא דרגה 3. המקרה הכי קיצון, ואנחנו מנסים לפתור את זה כמה שיותר מהר.
שרון קדמי: זה לגבי דרגות 12.
שרון קדמי: מבחינת קצב הגידול, אני מקבל כל יום, פעמיים ביום, גרפים של קצב הגידול.
שרון קדמי: קצב הגידול הוא אקספוננציאלי.
שרון קדמי: זה אומר שכל יום אנחנו גדלים לא בעשרות, לא במאות, באלפים.
שרון קדמי: לדעתי היום אנחנו כבר קולטים כ-2,500 טפסים ביום.
שרון קדמי: ביום הראשון, אני יכול להסתכל, נקלטו כמה מאות.
שרון קדמי: הערכה שלנו היא שבמהלך החודש הקרוב שכבר מסתיים, ובמהלך חודש מרץ, אנחנו נסיים את כל התהליך.
ציפי חוטובלי: במהלך חודש מרץ תסיימו את כל התהליך?
שרון קדמי: לקלוט את כל הטפסים.
ציפי חוטובלי: מתי יתקבלו הדרגות?
ציפי חוטובלי: זה מה שמעניין את ההורים.
ציפי חוטובלי: אנחנו הרי רואים שגם אחרי שניתנות הדרגות, עוד עדיין לא רואים את הכסף.
ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על שני שליש מההורים שלא קיבלו עדיין דרגה.
ציפי חוטובלי: אני שואלת מתי תכסו את השני שליש האלה?
ציפי חוטובלי: המטרה של הדיונים האלה היא לזרז את התהליך ולהבין שמדובר בקטסטרופה.
ציפי חוטובלי: אז בוא ננסה להבין איך אנחנו מכסים שני שליש מההורים שעוד אין להם דרגה, ולכן הם משלמים תשלומי יתר.
שרון קדמי: במהלך חודש מרץ אני מקווה ומאמין שכל הדרגות יינתנו וכל ההורים יקבלו את כל דרגותיהם, כשהמטרה לשנה הבאה שוב, במהלך חודש ספטמבר, כל ההורים יקבלו את הדרגות.
ציפי חוטובלי: אתה רוצה להתחייב לנו כאן.
שרון קדמי: לא, אני לא רוצה להתחייב.
שרון קדמי: אני רוצה לומר לך- - -
ציפי חוטובלי: ההתחייבות היא פשוטה, שההורים באמת המסורים האלה שמגיעים מדי שבוע, שבחודש מרץ...
ציפי חוטובלי: בחישוב שלי זה עוד פחות משבועיים.
שרון קדמי: במהלך חודש מרץ.
שרון קדמי: מרץ, יש לו 31 ימים.
ציפי חוטובלי: אני אתן לך חודש וחצי.
ציפי חוטובלי: שתוך חודש וחצי, שההורים האלה כאן יקבלו החזר על כל תשלומי היתר.
שרון קדמי: לא אמרתי החזר.
שרון קדמי: אמרתי יקבלו דרגות.
שרון קדמי: אני שוב אומר, במהלך חודש מרץ, המטרה שלנו זה לתת את כל הדרגות.
שרון קדמי: ב-8 במרץ אם אני לא טועה, נקבל כבר את כל המספרים והדו"חות לגבי ההתקזזויות ונתחיל לעבוד על הקיזוזים מול כל הארגונים.
שרון קדמי: לצערי, אני לא יודע חוקית לעבוד מול הורה.
שרון קדמי: אני עובד מול ארגון או מול עירייה.
ציפי חוטובלי: אנחנו יכולים לסייע לך חוקית.
ציפי חוטובלי: אם אתה רוצה סיוע חוקי.
שרון קדמי: אני אשמח שתעזרו לי ואני אבוא אליכם כדי שתעזרו לי.
שרון קדמי: אנחנו בימים אלה, וזה חדש, זה החלטה  של שר התמ"ת החדש, משבוע שעבר נכנסים לבחינה מחודשת של כל מנגנון ההתקשרות שלנו מול ההורים והארגונים.
שרון קדמי: אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לעבוד מול ההורים ולא מול הארגונים.
ציפי חוטובלי: זה משפט חשוב מה שנאמר כאן.
ציפי חוטובלי: אתה רוצה למעשה לתת החזרים.
שרון קדמי: אני לא רוצה לתת החזרים.
ציפי חוטובלי: צריך.
שרון קדמי: העולם מתחלק לשניים מבחינתי: השנה הזו, שהיא מבחינתי תקלה, ושנה הבאה שהיא אמורה להיות מצב קבוע, שפיר וטוב לכולם.
שרון קדמי: גם לנו כממשלה, גם לארגונים כארגונים, גם להורים כהורים וגם לכם ככנסת.
שרון קדמי: אנחנו לא צריכים לקיים בשנה הבאה דיון כזה.
שרון קדמי: בטוח נקיים דיונים אחרים.
שרון קדמי: מה שאני אומר זה דבר כזה.
שרון קדמי: אנחנו כממשלה, כמשרד תמ"ת נרצה לעבוד מול ההורה.
שרון קדמי: זאת אומרת, תהיה אמא או אבא שתיקבע לה דרגת זכאות, בין 3,4 ו-12, והדרגה הזו שקולה לסבסוד של 1,500 שקלים, סתם אני זורק מספר.
שרון קדמי: אותו הורה יקבל ואוצ'ר, שהוארצ'ר הזה נושא מחיר דרגה.
שרון קדמי: עם הואוצ'ר הוא ילך לארגון, למשפחתון, לאן שהוא ירצה, מוכר כמובן על ידי התמ"ת וישים שם את הילד שלו, וההתקשרות וההתחברות תהיה בין המשרד להורה, והארגון יהיה בעצם זה שמתפעל את המערכת.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שמה שמעניין את רוב ההורים היום, זה מתי הם יקבלו דרגה, בעיקר מתי הם יקבלו החזר.
ציפי חוטובלי: בוא נדבר על נושא ההחזרים.
שרון קדמי: לגבי ההחזרים כמו שאמרתי, ב-8 במרץ אם אני לא טועה, נתחיל להחזיר.
שרון קדמי: אנחנו נתחיל להתקזז מול הארגונים או מול העיריות, מי שתפעל את המשפחתונים.
נינה קליין: איך עד ה-8 למרץ אם אתה אומר שרק בסוף מרץ אתם תסיימו את הבדיקה?
שרון קדמי: זה נכון שיהיה איזה שהוא מצב של חפיפה.
שרון קדמי: אנחנו לא נחכה עד להשלמת ההכרה כדי להתחיל בקיזוזים.
שרון קדמי: אני אתחיל בקיזוזים כבר ממרץ.
שרון קדמי: במרץ לפחות יהיו לי, אם אני מסתכל על המספרים, 26.
שרון קדמי: אני מניח שנהיה ב-40-50 אלף דרגות.
שרון קדמי: 50 אלף דרגות, אני יודע להתקזז בלי לחכות לסוף החודש.
שרון קדמי: אז נכון שתהיה איזה שהיא חפיפה.
שרון קדמי: אני לא יודע להגיד לכם מתי נסיים עם ההחזרים.
שרון קדמי: אני יודע מתי אנחנו נתחיל.
שרון קדמי: עכשיו לגבי ההערה שלך, מכובדי חבר הכנסת מקלב, על להיות לא חשוף.
שרון קדמי: אני לא יודע מה ה-200 מיליון שקלים בשבילך, אבל בשבילי 200 מיליון שקלים בלי ערבויות, בלי בטחונות, זה חשיפה אדירה, וההנחיה שלי לחשב שלי הייתה מאוד ברורה.
שרון קדמי: אתה לא נותן דרגות ביניים, אתה נותן מקדמות עד שהמערכת לא מסיימת לקלוט את כולם, ולא מעניין אותי חשב כללי.
שרון קדמי: לא מעניין אותי משרד האוצר.
שרון קדמי: אני אהיה חשוף כל חודש בעוד 40 מיליון שקל.
אורי מקלב: על חשבון ההורים?
שרון קדמי: לא. מה זה על חשבון ההורים?
שרון קדמי: אני נותן מקדמות.
אורי מקלב: אתה נתת דרגות פחותות לאנשים, בשתי דרגות פחות כדי שהם, אולי יתברר בבדיקה השנייה עכשיו שיש להם דרגה יותר גבוהה, אז בינתיים שהם יקחו.
אורי מקלב: אני לא לוקח שום סיכון.
שרון קדמי: 200 מיליון שקלים זה לא לקחת סיכון?
אורי מקלב: ה-10,000 שלו יותר חשובים לי.
שרון קדמי: אני מסביר דבר מאוד פשוט.
שרון קדמי: אני משלם מקדמות לארגונים על מנת שיוכלו לתת להורים הקיימים, לא החדשים, אפשרות לקבל דרגת זכאות, לפחות 2. זה בעצם מרווח הבטיחות.
שרון קדמי: כל הכספים שצריכים להיות מוחזרים להורים, יוחזרו עד השקל האחרון, שלא יהיה ספק.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לקבל תשובה לגבי ההחזרים.
שרון קדמי: מה שאמרתי, ב-8 למרץ נתחיל בהחזרים.
שרון קדמי: מתי זה יושלם, תמי, אנחנו יודעים להגיד מתי יושלם הליך ההחזרים?
תמר אלמוג: כל חודש כשנקבעות הדרגות, אז ממילא גם התשלום לארגונים הוא בהתאם לאותן דרגות, והארגונים מחויבים לעשות את הקיזוז באותו חודש.
ציפי חוטובלי: בוא ניקח רגע את המקרה של אלכס.
ציפי חוטובלי: אלכס, אתם אומרים שהוא זכאי הרי להחזר.
ציפי חוטובלי: איך יעבוד ההחזר איתו?
ציפי חוטובלי: אני רוצה שניקח מקרה פרטני ותגידו לי איך זה יעבוד?
ציפי חוטובלי: הרי אתם מדברים על קיזוזים מול הארגון.
ציפי חוטובלי: אין קיזוז.
ציפי חוטובלי: המטפלת של הילד שלו לא מקבלת כרגע החזרים.
ציפי חוטובלי: איך זה יעבוד מול אלכס?
תמר אלמוג: אני הסברתי את הדבר הזה ואני אסביר אותו שוב כאן.
תמר אלמוג: המטפלת שלו היא לא מטפלת פרטית, היא מטפלת שנמצאת בהסדר הפעלה מול המשרד, מול העירייה.
תמר אלמוג: היא חתומה על חוזה מול הרשות המקומית, שזה במקרה עיריית ירושלים, ובחוזה הזה שבינה לבין העירייה, כתוב גם כל ההסדר הכספי, מתי העירייה מחזירה לה את הכסף.
תמר אלמוג: מה שאני הסברתי לאדון הזה כשהוא דיבר איתי אישית, אמרתי לו, אתה תדאג לעצמך.
תמר אלמוג: אם המטפלת, יש לה בעיה, יש לה את העירייה, ואם יש עוד בעיה, היא יכולה להתלונן גם אצלנו ואנחנו נבדוק.
תמר אלמוג: מה שאמורה לעשות העירייה, זה כשהיא מקבלת מאיתנו את התשלום בגין ההחזר הכספי עבור הדרגה שנקבעה לו רטרואקטיבית מספטמבר, היא אמורה לתת את ההחזר הזה במלואו למטפלת באותו החודש, כמה ימים לאחר שהמשרד מעביר לה את הכסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול בקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, אתה אומר שזה הרבה מאוד טופסולוגיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי בקשה למה צריך להגיע למצב שצריך הרבה טופסולוגיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אי אפשר להתחיל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם בונים מערכת חדשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החוסר אמון הזה באזרח, הוא שגורם לכל כך הרבה בעיות, כי בעצם כשבא בנאדם ואומר ששכרו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: . הגיע בנאדם, טופס אחד מאוד פשוט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השכר שהוא מרוויח כך, מספר ילדים כך, גר פה, גר שם, נגמר הסיפור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הרבה טופסולוגיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסבירו לי את זה פעם אחת ולתמיד, שאני אבין, כי אני חושבת שמה שאנחנו צריכים לעשות, זה לשנות את הגישה, לשנות את האטמוספרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוא עם איזה שהם חוקים שאומרים שבמידה והוא שיקר, הוא משלם קנס כבד מאוד, אבל מלכתחילה להאמין לבנאדם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את זה, כל פעם בישיבה אחר.
שלמה מולה: למה אתם לא הולכים על פי השיטה, ש....
שלמה מולה: מתן שירות של סל קליטה?
שלמה מולה: אני אנסה להסביר.
שלמה מולה: משרד הקליטה נותן היום לעולה שמגיע לשדה התעופה, פותח לו מערכת ביצועית שהיא האדם שמגיע לשדה התעופה, מקבל תשלום מסוים, נניח של כסף.
שלמה מולה: זאת אומרת המשפחה הזאת על פי הרכבה.
שלמה מולה: היא מקבלת כל חודש כסף לחשבון בנק שלה.
שלמה מולה: מה שקורה, משדה התעופה אדוני פלוני הולך לחיפה, ללשכה בחיפה.
שלמה מולה: בלשכה בחיפה, .....
שלמה מולה: של הלשכה בחיפה, האיש הזה בתוך 15 ימים מקבל את הכסף שלו.
שלמה מולה: זאת אומרת, הכלל הזה, למה הוא לא יכול להיות גם כמו במעונות?
שרון קדמי: זה בדיוק מודל הואצ'רים שדיברתי עליו.
שלמה מולה: אני רוצה להסביר לך.
שלמה מולה: השיטה הזאת של משרד הקליטה, היא גם במידה רבה, אתה לא תהיה מנהל ריכוזי.
שלמה מולה: אתה צריך להיות מנהל שהוא סומך גם על המחוזות ועל הסניפים של התמ"ת שלך.
שלמה מולה: זאת אומרת, זו צריכה להיות השיטה.
שלמה מולה: אם אתה לוקח את כל הטפסים, מרכז אותם באיזה טופס בירושלים, אתה תומך על גברת תמר אלמוג, שיש לי הערכה רבה אליה, שהיא, הכול התרכז אצלה.
שלמה מולה: רק הפידבקים יגיעו משם.
שלמה מולה: זאת אומרת, אתה מסרבל את כל המערכת.
שלמה מולה: אבל אם אתה בונה מערכת מחשוב שיש לך בוא נגיד 10 סניפים, 5 סניפים, אני לא יודע, ואז אתה מייצר, בצד אחד אתה מסמיך.
שלמה מולה: . דרך אגב בכל לשכה במשרד הקליטה יש אדם מוסמך מבין כל העובדים.
שלמה מולה: לא שאתה מייצר עובד חדש.
שלמה מולה: תראה מה אתה אומר לנו עכשיו.
שלמה מולה: אתה אומר לי עכשיו, אני רוצה לקלוט את כל הטפסים.
שלמה מולה: יש לי ברירת מחדל.
שלמה מולה: אני נותן דרגה אולי לא נכון, דרגה 12.
שלמה מולה: אתה מסרבל את כל המערכת שלך, אבל בסופו של יום האזרח לא מקבל את התשלום.
שלמה מולה: אני מבטיח לך, גם אחרי דצמבר, יהיה איקס אנשים, לא יראו את הכסף.
שלמה מולה: אתה מגיע לספטמבר.
שלמה מולה: אז מה, תיתן להם על חשבון שנה שעברה?
שלמה מולה: זאת אומרת, סיבכתם את המערכת.
שלמה מולה: אני יכול להבין את הרציונל שלכם.
שלמה מולה: רציתם להתייעל, רציתם להשתמש במערכת המחשוב?
שלמה מולה: זה בסדר, אבל תענה לי בבקשה למה אתם לא נוהגים בצורה של ביזור סמכויות במקום ריכוז?
אורי מקלב: מדובר ב-130,000 משפחות.
ציפי חוטובלי: רגע, 130,000 שמתוכם?
אורי מקלב: יש שליש חדשים.
שרון קדמי: טוב, אני אמשיך ואני כמובן אתייחס לשאלות שלכם.
שרון קדמי: לגבי ההוראה לכאורה שיצאה על דרגות ביניים.
שרון קדמי: משרד התמ"ת לא הוציא שום הוראה בשום שלב על ביטול דרגות הביניים.
שרון קדמי: מי שהוציא את זה, הוציא את זה על דעת עצמו.
שרון קדמי: אתם מקבלים את זה מהגורם המוסמך ביותר.
שרון קדמי: ארגון שהוציא או הודיע על ביטול דרגות הביניים, לא על דעת מנכ"ל משרד התמ"ת.
שרון קדמי: נקודה.
שרון קדמי: סוף פסוק.
שרון קדמי: דרגות הביניים ימשכו.
שרון קדמי: נגמר הויכוח.
ציפי חוטובלי: רק תזכור את דרגות הביניים עצמן, הן דרגות שהן לא משקפות את מה שההורים צריכים לקבל.
אורי מקלב: אנחנו אבל גם שואלים בהתאמה, מה עם אלה שקבעו להם דרגה 12?
אורי מקלב: אני אתן לך דוגמא של מכתב ששלחה הנהלת מעון להורה: "בבדיקה שנעשתה מול משרד התמ"ת, התברר לנו כי ילדכם (שם) נקלט במערכת בדרגה מלאה, דרגה 12", כלומר ללא הנחה.
אורי מקלב: "בזה הננו להודיעכם כי בתאריך 10/3 תיגבה מכם בהוראת קבע הדרגה המלאה, דהיינו תעריף פעוט, 1,703 שקלים ותעריף תינוק, 2,238 שקלים.
אורי מקלב: מתאריך 10/4 נאלץ לגבות רטרואקטיבית את הפרשי הסכום ששילמתם החל מספטמבר 2010 עד לקבלת דרגה עדכנית".
אורי מקלב: כשאותו הורה אומר לנו שהדרגה שנקבעה לו היא דרגה שנקבעה לו בטעות.
אורי מקלב: הוא היה צריך להשלים מסמך.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו צריכים גם להבין.
אורי מקלב: אותה מערכת שלכם שהיא רואה ובודקת, והיא לא  קבעה אמיתית של 12, אלא קבעה דרגה בגלל חוסר מסמך, מדוע באמת צריך להיקבע לו דרגה 12?
אורי מקלב: תשאירו אותו ביניים, אל תיתנו לו דרגה.
ציפי חוטובלי: והטעות נגררת בעצם.
אורי מקלב: תגיד לנו יום שאנחנו בתאריך זה כבר עשינו כך וכך טפסים.
אורי מקלב: תגיד, המערכת יודעת שעדיין לא נקבעה דרגה, אלא בגלל שחסר מסמך.
אורי מקלב: תראה מה גורם מכתב כזה פשוט להורה, למערכת, למעון, לקבוע שנקבעה לו כבר דרגה 12.
אורי מקלב: מי יודע למה עכשיו?
אורי מקלב: תבין מה עובר גם הורה שקיבל דרגה 12?
אורי מקלב: היום מודיעים לו דבר כזה.
אורי מקלב: הוא לא יכול גם לברר.
אורי מקלב: אין לו מוקד.
אורי מקלב: מה חושב אבא?
אורי מקלב: אני כן חי את ההורים שפתאום נופל להם דרגה 12, איזה מתח הם נמצאים.
אורי מקלב: הם לא יודעים מה נפל עליהם.
אורי מקלב: מה, אני אשלם?
אורי מקלב: אז אני אמשיך?
אורי מקלב: אולי אני אוציא את הילדה, את הילד?
אורי מקלב: אני עכשיו אהיה בעל חוב של כל כך הרבה כסף.
אורי מקלב: הוא לא יודע...
אורי מקלב: חוסר אונים.
אורי מקלב: אין לו עם מי לדבר.
ציפי חוטובלי: יש כאן מקרה נוסף.
ציפי חוטובלי: "ביתנו, כך וכך, הולכת למשפחתון, נמצא במרכז תל אביב.
ציפי חוטובלי: שלחנו בתחילת ינואר את כל המסמכים בדואר רשום.
ציפי חוטובלי: ביום חמישי שעבר סוף סוף קיבלנו דרגה, אולם לדאבוננו נפלה טעות, כך שנקבעה לנו דרגה 12, תשלום מרבי".
ציפי חוטובלי: דרגה 12 זה אומר שהם לא זכאים להנחה.
ציפי חוטובלי: "ביום ראשון שוחחתי טלפונית עם מוקד הפניות.
ציפי חוטובלי: נמסר לי שעלי להעביר מסמכים נוספים לביטוח הלאומי.
ציפי חוטובלי: פקססתי את המסמכים, אולם מאז טרם יצאו עימי קשר ואף לא קיבלתי אישור או אסמכתא שהפקס התקבל.
ציפי חוטובלי: לצערי הרב מוקד הפניות אינו פועל.
ציפי חוטובלי: שומעים הודעה מוקלטת שמפנה למוקד התמ"ת.
ציפי חוטובלי: מספר הטלפון שלו לא נאמר בהודעה".
ציפי חוטובלי: במילים אחרות, ברגע מסוים נטרקה הדלת בפני אותם פונים.
אורי מקלב: וזה ברור שזה לא מעון אחד.
אורי מקלב: זה לא הנהלה של מעון אחד.
אורי מקלב: זה כל ההנהלות של כל המעונות.
אורי מקלב: אני קיבלתי כאן שני סוגי מעונות שונים בבעלות אחרת, אז כנראה מישהו אמר את זה.
אורי מקלב: אני לא שאלתי אותם אם הם קיבלו את זה בכתב או לא בכתב, אבל הם אומרים אותו דבר.
אורי מקלב: הנהלת המעון מודיעה לנו שהחל מחודש מרץ, לא יעברו אליה מקדמות בגין ילדים שלא קיבלו את ההודעה, וממילא הם....
אורי מקלב: ואלה שקיבלו או שקיבלו דרגה 12, ממילא כל התהליך...
אורי מקלב: הוא אומר, אנחנו לא נוכל בשום אופן לעמוד בתשלומים אלו.
אורי מקלב: ניסינו לפנות ולבקר את מקור התקלה, לתקן את הטעון תיקון, מה אנחנו צריכים...
אורי מקלב: כידוע לך, המוקד הטלפוני סגור.
אורי מקלב: ישנם הורים שכבר יודעים כמה שבועות על תיקון...
אורי מקלב: שלחו שוב ושוב את הטפסים, ובכל זאת טרם תוקנה הדרגה.
אורי מקלב: כך שגם הם יאלצו לשלם את המחיר המלא.
אורי מקלב: לטרטר את ההורים.
אורי מקלב: אני רק רוצה שתבין, אנחנו מבינים שהתהליך החדש נמשך הרבה מעבר למצופה.
אורי מקלב: מבינים את זה, ונתקל בהרבה מאוד בעיות.
ציפי חוטובלי: אבל ארגון טוב היה צריך לקחת את זה על גביו, ולא על גבי ההורים.
שרון קדמי: אני חוזר למען הסר כל ספק.
שרון קדמי: משרד התמ"ת ימשיך לשלם מקדמות עד לקליטת הדרגה האחרונה במערכת.
שרון קדמי: אני לא יכול להיות יותר ברור מזה.
שרון קדמי: אני לא יכול להסביר דברים שנכתבו על ידי מישהו.
שרון קדמי: לא יכול.
שרון קדמי: אני יודע מה אני החלטתי.
שרון קדמי: לא הארגונים קובעים, אני קובע.
שרון קדמי: אני אשמח לקבל מסמך רשמי של משרד התמ"ת, שמודיע שאין מקדמות.
ציפי חוטובלי: "יפסיקו את המקדמות".
שרון קדמי: אני רוצה לראות את המכתב.
ציפי חוטובלי: בבקשה.
ציפי חוטובלי: מה שכתוב כאן, זה שהחל מחודש פברואר המשרד ישלם לפי הדרגות שייקלטו במערכת בפועל.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת, בלי דרגות ביניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנה, יש כאן מכתב תיקון, וזה את חתומה עליו, גבירתי היקרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לא יודעת על מה את חותמת?
תמר אלמוג: אז המכתב תיקון אומר שמשלמים את המקדמות.
ציפי חוטובלי: יש לי רק הערה אחת לגבי הנקודה שאמרת, שיש דברים שאתה מחליט וכו'.
ציפי חוטובלי: כל הוועדה הזאת נוצרה בגלל הפער בין ההחלטות כביכול על הכוונות הטבות, ליישום.
ציפי חוטובלי: אנחנו כאן מנסים לגשר על הפער הזה.
שרון קדמי: אני אומר שוב.
שרון קדמי: לא מעניין אותי מכתב כזה או אחר.
שרון קדמי: ההחלטה היא ברורה וחד משמעית.