GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל מלכיס: ראשית זה לא הוכח אבל זו הטענה העיקרית שלהם שבעזרתה הם הצליחו לשכנע את חברי הכנסת להקטין את תעריף הסיכון שלהם באופן שעם ישראל מסבסד אותם באמצעות "הפול" ומשלם הרבה מאוד כסף, כמעט 400 מיליון שקל בשנה לסבסד אופנועים כדי שהם ייהרגו בתאונות דרכים.
אורי מקלב: כדי שהם ימנעו זיהום אויר, יחסכו בזמן.
אורי מקלב: אני דמיינתי לעצמי את כל רוכבי האופנועים נוסעים במכוניות בתל אביב.
אורי מקלב: יש לנו הרבה נושאים לדבר עליהם.
אורי מקלב: בבקשה יעקב אלחדף מתאגיד "הפול".
יעקב אלחדף: לנו אין שום בעיה, בביטוח החובה כל מי שרוצה לגשת בין אם הוא נכה, בין אם הוא סטודנט או אחר, אין לנו שום הפליה וגם אין לנו סמכות לעשות הפליה וגם לא קיבלנו תלונה מאף נכה שבא ואמר "לא מוכנים לעשות לנו ביטוח".
יעקב אלחדף: לנו אין בעיה והיא בכלל לא קיימת.
יעקב אלחדף: בעשר השנים האחרונות אני לא זוכר שקיבלתי תלונה אחת שאמרה "לא רוצים לבטח" בין אם זה נכה או מישהו מכל מגזר, הערבי הדרוזי הצ'רקסי או כל אחד אחר, בין אם הוא עתיר תאונות ובין אם הוא עם תאונה אחת.
יעקב אלחדף: אני תמיד מספר שאם מישהו עושה 365 תאונות בשנה ונכנס אלי עם אישור של 365 תאונות אני עדיין מבטח אותו.
שמחה בניטה: גם במקיף?
יעקב אלחדף: אני מדבר על ביטוח חובה, אני מבטח בביטוח חובה בלבד.
אורי מקלב: כמה מבוטחים יש לך?
יעקב אלחדף: אנחנו מבטחים את רוב האופנועים ומבטחים כ- 30,000 כלי רכב אחרים.
אבנר עורקבי: כמה נכים?
יעקב אלחף: אני לא עושה הבחנה של נכים.
יעקב אלחף: עם כל הכבוד זה גם לא מעניין אותי אם המבוטח נכה או זה הנהג עם 30 תאונות או עם תאונה אחת.
אורי מקלב: לכם אין תלונות כלפיו, למה זה משנה.
אורי מקלב: אולי מהנתון הזה אנחנו כן נוכל ללמוד כמה יש מסורבים.
יעקב אלחדף: כולם מסורבים, אלי מגיעים אנשים שחברות הביטוח לא רוצות לבטח אותם מסיבותיהן הן, לכן הקימו בזמנו את התאגיד.
יעקב אלחדף: התאגיד הוא ביטוח שיעורי, דהיינו לאלה שחברות הביטוח שמסיבות לגיטימיות כאלה והאחרות לא רוצות לבטח, אנחנו כן מבטחים ואין לנו בעיה.
יעקב אלחדף: הצד של "הפול" בנושא הזה בכלל לא רלוונטי.
יהודה דורון: כאן מדברים אם זה כלכלי או לא כלכלי, אני רוצה לגעת בנקודה.
יהודה דורון: היום קופות החולים למשל, זה תחום לגמרי אחר, לא יכולות לומר שהן מתעסקות רק בכלכלי, אתה נכה לא רוצים, אתה זקן לא רוצים אותך, אולי נתחיל לעשות הכל כלכלי.
יהודה דורון: לכן אני אומר שצריכה להיות חקיקה שאומרת לחברות הביטוח קיבלתם רישיון לעשות ביטוח, אתם מרוויחות כסף אתן צריכות לבטח גם את האנשים שעשו תאונות כאלה וכאלה.
יהודה דורון: כמו בתי חולים, כמו קופות חולים וכדומה ששם אין הפליה.
יהודה דורון: חייבים כאן חקיקה.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול אותך להבנה.
אורי מקלב: אתם עושים ביטוח במסגרת "הפול" האם "הפול" הוא תאגיד של כל חברות הביטוח או שזה ביטוח בפני עצמו.
אורי מקלב: מהי הישות הזאת?
יעקב אלחדף: זה תאגיד שהוקם בחוק על סמך תקנות של הכנסת, וועדת הכספים וכמו בכל תהליך חקיקה.
יעקב אלחדף: החקיקה אמרה שלא יהיה אדם שייסע בלי ביטוח חובה ולכן מאחר וחברות הביטוח מסיבות כאלה ואחרות החליטו שהן לא רוצות לבטח הקימו את התאגיד.
יעקב אלחדף: התאגיד הוא בבעלות חברות הביטוח, התאגיד באופן טבעי מפסיד, את התעריפים קובע הפיקוח, התעריפים שקובע הפיקוח הם תעריפים נמוכים מאוד, לא כלכליים - - -
אורי מקלב: מי קובע אותם, חברות הביטוח?
יעקב אלחדף: לא.
יעקב אלחדף: הפיקוח לבד בלעדית קובע אותם ובלי שום מעורבות שלנו, הוא קובע את התעריפים.
יעקב אלחדף: אנחנו לא מוסמכים להגדיל או להקטין אותם אפילו בשקל.
אורי מקלב: מהו הגירעון כל שנה?
יעקב אלחדף: 200 מיליון שקל כל שנה.
אורי מקלב: כמה מתוך זה הוא הפסד בגין האופנועים וכמה של כלי רכב אחרים?
יעקב אלחדף: החלק הארי הוא האופנועים.
שמחה בניטה: שרה מילר את צריכה לומר כי הרי הביטוחים שלנו מוכתבים על ידכם בגלל הקצבה.
שרה מילר: הביטוחים הם שאלה של קצבה.
שרה מילר: אנחנו לא יכולים לבטח.
אורי מקלב: שרה מה קורה עם אדם שמסרבים לבטח אותו?
שרה מילר: המוסד לביטוח לאומי בעבר כדי להבטיח שלמוגבל בניידות תהייה אפשרות להחליף את רכבו בעתיד אם קורת לו תאונה וכדומה חייב על פי הסכם הניידות לבטח בביטוח מקיף, החמרנו עוד יותר עם רכב עם אבזור מיוחד כי לפעמים העלות שהמוסד לביטוח לאומי משלם על רכב כזה מסתכם במיליון שקל.
שרה מילר: מאות שקלים על הרכב פלוס מאות שקלים על האבזור ולמתקנים המותקנים ברכב, כמעט רוב העלות הזאת ממומנת על ידי המוסד לביטוח לאומי, אולי אפילו כל הסכום.
אורי מקלב: איך זה מגיע למיליון שקל?
שרה מילר: למשל אדם שיש לו אביזרים מורכבים עלות האבזור היא בין 500,000 ל- 700,000 רק בגין האבזור.
שרה מילר: הרכב עצמו גם הוא רכב יקר.
שרה מילר: יש לנו מקרים שעדיין לא סיימנו לאבזר את הרכב ואחרי חודש אין רכב, לכן מחייבים אותם לבטח את הרכב, ולכן גם בקצבה שלנו שהיא קצבה מאוד גובהה לוקחת בחשבון את עלות הביטוח היקר הזה.
שרה מילר: עם הזמן חשבנו שלא מדובר דווקא אנשים שמסרבים לבטח אותם, יש אנשים שהיו מבטחים את הרכב וכעבור זמן היו מבטלים את הביטוח ומרווחים את הקצבה הגבוהה ולא ידענו בכלל שהפסיקו את הביטוח.
שרה מילר: חלק באמת נתקעו כשלא ביטחו אותם.
שרה מילר: החלטנו לשנות מדיניות ולומר שאנחנו שוללים את כל קצבת הניידות במקרים שאין ביטוח ולא נכנסים לסיבת אי ביטוח הרכב.
שרה מילר: אמרנו שמאחר והכסף הזה לא יוצא מכיסם של המוגבלים בניידות אם הם לא מבטחים את הרכב נוריד רק את מרכיב הביטוחי מהקצבה.
שרה מילר: ישבו ומצאו את הנוסחה של כל קצבה מהו מרכיב הביטוחי.
שרה מילר: כשנודע לנו שאין ביטוח מקיף מורידים את מרכיב היחסי מהקצבה.
שלומית אבינח: וביטוח החובה?
שרה מילר: את החובה לא כי חייבים את הביטוח החובה ולכן אי אפשר להוריד את החלק היחסי של ביטוח החובה.
אורי מקלב: פיצלתם בין ביטוח חובה לביטוח מקיף?
שרה מילר: כן.
שרה מילר: חישבו מהו המרכיב של כל אחד מהביטוחים.
אורי מקלב: חשבתם ופיצלתם בקצבת הניידות את המרכיבים של כל סוג ביטוח.
שרה מילר: זה מה שאני יודעת, לצערי מחלקת המחקר שלנו שמחשבת את המרכיבים לא נמצאת כאן, אני כמעט בטוחה שזה מה שנעשה.
אורי מקלב: אני לא בטוח כי לפי מחלקת המחקר שלנו זה לא כך.
אורי מקלב: אני אבקש לברר את זה.
שרה מילר: אני אברר את זה ואתן לכם תשובה.
שרה מילר: חשבתי שיהיו כאן נציגים ממחלקת המחקר.
אורי מקלב: מהו האחוז הביטוחי בקצבה?
שרה מילר: מאחר ויש קצבאות לטווח ארוך ומאחר ולכל רכב יש פרמיה אחרת המרכיב הביטוחי שונה.
אורי מקלב: מופיע כאן במסמך של מחלקת המחקר שלנו "שיעורי הפחתה נעים בטווח של לבין 10% לבין 46% ".
שרה מילר: נכון.
שרה מילר: אני אומרת שלכל רכב שמאושר אצלנו בקטגוריית הרכב מכלול הביטוחי שלו שונה.
שרה מילר: מחלקת המחקר חישבה ספציפית לכל סוג רכב, נניח רכב בנפח 1,300 סמ"ק אם הוא לא מבוטח החלק היחסי של הפחתה מהקצבה הוא 29%.
אורי מקלב: יש מקרים של רכב בנפח 1,300 סמ"ק עם מתקנים?
שרה מילר: אני מדברת על מכלול הרכבים.
אורי מקלב: נניח שלאדם יש רכב עם נפח 1,300 סמ"ק והוא נהרס בתאונה עצמית, אתם לא תתנו לו עד אחרי שלוש אז למה אתם מתערבים בכלל בנושא הביטוחי שלו?
שרה מילר: אתה שואל מצוין, התשובה היא שהשינוי במדיניות נעשתה בדיוק בגלל זה.
שרה מילר: הם לא חייבים לבטח אבל הם לא יכולים לקבל על מה שלא מבוטח.
שרה מילר: הסכום הביטוחי נלקח בחשבון מלכתחילה, סל הקצבה מתחשב בזה שאם אדם רוצה לבטח את רכבו עלות החזקת הרכב גבוהה יותר.
שרה מילר: סל הקצבה אומר מהי העלות היחסית של החזקת הרכב שכוללת את עלות החזקת הרכב כמו: תיקונים, ביטוחים וכדומה.
אורי מקלב: אז למה את החלק הקטן הזה אתם מורידים לו?
שרה מילר: אם מתחילה בתחשיב הקצבה נחליט שלא משלמים עבור הביטוח ושכל יחליט מה הוא עושה אם הוא מבטח או לא מבטח, לא נוריד אם הוא יחליט לא לבטח כי מלכתחילה מרכיב הביטוח לא נכלל בקצבה.
אורי מקלב: יהודה דורון התשובה ברורה.
אורי מקלב: ראשית הם שותפים ברכב כי הרכב הזה נקנה מכספי המוסד לביטוח לאומי, לא תמיד באופן מלא כי יתכן שהוא נתן רק חלק מהעלות בעיקר לרכבי 1,300 סמ"ק.
יהודה דורון: גם ברכבים הגדולים, יתכן שאת האוטו קניתי זה מכספי הפרטי.
שרה מילר: אפשר לבטל את מרכיב הביטוח מהקצבה וכל בנאדם יחליט אם לבטח או לא.
יהודה דורון: זה לא מדויק כי אם אני מקבל את הביטוח כמרכיב בקצבה והחברה לא רוצה לבטח אותי אני לוקח את הסיכון שאם קרה לי משהו אני צריך לקנות אוטו ולגם להחזיר את ההלוואה כי אחרת היא לא תיתן בפעם הבאה.
יהודה דורון: עכשיו אתה גם מוריד לי את הקצבה מצד אחד ומצד שני אתה אומר לי לשאת בכל האחריות.
יהודה דורון: אני מקבל פעמיים עונש ואת זה צריך לבטל.
אורי מקלב: לא רק שאין לו רכב כעת, הוא לא נוסע ברכב כי אין לו ביטוח אז והוא נאלץ לקחת מוניות,שוכר רכב או נוסע ברכבים של אנשים אחרים.
אנסטסיה מיכאלי: את יכולה לומר כמה נכים מקבלים קצבת ניידות?
שרה מילר: קצת יותר מ- 30,000, חלקם הם חסרי רכב.
אנסטסיה מיכאלי: בכמה מקרים נתקלתם במצב שהייתם צריכים להפחית את רכיב הביטוח המקיף?
שרה מילר: לא הרבה.
אנסטסיה מיכאלי: חשוב לנו לדעת כי הם מדברים על הרבה מקרים.
שמואל מלכיס: הם אומרים שזה בין עשרה לחמישה עשר.
יהודה דורון: אמרתי עשרות.
שמואל מיכלס: אמרת בין עשרה לחמישה עשר מקרים.
אורי מקלב: הוא אמר עשרות מקרים.
אנסטסיה מיכאלי: עשרה מקרים מתוך 30,000 מבוטחים.
שרה מילר: זה אחוז מאוד נמוך.
שמואל מלכיס: זה לא אחוז, מדובר כאן על פרומיל.
שמואל מלכיס: אנחנו נשתף פעולה ברצון ונבדוק כל מקרה ומקרה ספציפית.
שרה מילר: הקצבה עם הביטוח הוא בערך כ- 7,000 שקל, יפחיתו את מרכיב הביטוח ויאמרו שהקצבה תעמוד על 5,000 שקל ושהנכה יחליט לעצמו.
אורי מקלב: משרד הביטחון מוריד לגמרי את המרכיב הביטוחי אם לא מבטחים.
שלומית אבינח: אין בכלל מרכיב ביטוחי בקצבה.
אורי מקלב: מהי שקצבת הניידות של נכה צה"ל?
יהודה דורון: 7,000 שקל ברמה שלנו ואת הביטוח משלמים לו בנפרד, הוא עובר את הסכום שלנו.
אבנר עורקבי: אני היום מסורב ביטוח, אני רוצה לקחת בן משפחה שלי שיעשה ביטוח ואני רוצה לקבל את קצבת הביטוח שלי, אני רוצה שתבטח אותי דרך בן משפחתי כמובן.
אבנר עורקבי: האם אפשר לקבל אצלכם בגין זה קצבת ניידות?
אורי מקלב: קודם כל, מה זאת אומרת בן משפחה?
אבנר עורקבי: אני מסורב ביטוח ולא יכול לבטח את האוטו שלי, אני רוצה לנהוג באוטו שלי אני אתן לאשתי לעשות את הביטוח על שמה.
אורי מקלב: הביטוח על הרכב לא על שמך.
אורי מקלב: אתה בעצם שואל אם אשתך שלא עושה תאונות דרכים אז למה אתה לא עושים לה ביטוח.
אורי מקלב: הוא אומר שנניח שאדם מסורב ביטוח בגלל רקע התאונות שלו אבל יש לו בני משפחה שמותר להם לנהוג ברכב שלו, הוא אומר תעשה את הביטוח על שם הנהג אחר.
שמחה בניטה: בבקשה תעשו את זה על שם בן משפחה ושאני אוכל לנהוג ולא להיות מושבתת.
שרה מילר: אם את מביאה לי פוליסת ביטוח מה אכפת לי על שם מי הפוליסה אותי מעניין שהרכב מבוטח.
אורי מקלב: רבותיי אנחנו רוצים להגיע לפתרון יותר מעשי.
אורי מקלב: הפתרונות הם על שני מישורים, יש פתרון מידי שהוא ברמת כיבוי שרפה הביע נכונות גם שמואל מלכיס וגם אסף מיכאלי הביעו נכונות לפתור את הבעיות הספציפיות שלכאורה הן לא רבות מתוך 30,000, אבל יתכן שהן רבות מבחינת הנכים שהן עשרה מקרים בשנה.
אורי מקלב: במישור הוולונטרי האישי אומר אסף מיכאל תפנו אלינו - - -
אנסטסיה מיכאלי: זה לא וולונטרי זה חובתי בחוק.
אורי מקלב: חובה בחוק לבדוק כל מקרה.
אורי מקלב: הוא יבדוק את התלונות ויבחן איך לפתור אותן אם זה הפליה או לא, נניח שנראה שאין כאן הפליה של נכים והסיבה היא מאחר והוא עתיר תאונות וזה רקע אחר ששגם אדם רגיל עם תאונות דרכים מסורב ביטוח.
אורי מקלב: אולי יהיו פתרונות בסגנון ביטוח על שם בן משפחה אחר.
אורי מקלב: הפתרונות לא סותרים את האפשרות שתנסנו גם להתארגן כקולקטיב לביטוח, שיהיה לכם כוח ושלא יסרבו לכם.
אורי מקלב: יהיה לכם את הכוח לדרוש שכל מי שמבטח את הרכבים הקטנים יבטח גם את הרכבים הגדולים ודברים אחרים.
אורי מקלב: יש לכם בסיס ואני מתפלל שתקימו ארגון גג.
אורי מקלב: אני מבין את כל הרגישויות שלכם בעניין אבל לדעתי אתם צריכים להקים ארגון גג שיאחד אתכם בעניין הזה ובעניינים אחרים.
אורי מקלב: אני מוכן להיות אחד מעמודי התווך של ארגון הגג הזה.
אורי מקלב: בנושא העיקרי אני פונה כאן לאסף מיכאלי ולמוסד לביטוח לאומי, חברות הביטוח הן מחוץ למגרש הן אומרות שזה לא כלכלי להן, אבל אתם המוסד לביטוח לאומי שמממנים את הרכוש היקר הזה, שלומית אבינח מנהלת הוועדה כתבה לי כמה פעמים במהלך הדיון "הביטוח המקיף לרכב הוא ביטוח לנכה ומדובר כאן על משהו שהוא יותר ערכי".
אורי מקלב: זה הרכוש שלכם ואתם אלה שמשקיעים בין 800,000 למיליון שקל ברכוש שהוא שלכם שמסתובב ללא ביטוח, מצד השני הנכים יש את הצרכים של הנכים.
אורי מקלב: אתם צריכים למצוא את תאגיד "הפול" שייתן מענה בסיסי עם תעריף שלא לכל נכה יהיה כדאי לפנות אליו כי זה היה תעריף יותר יקר, הם מודעים לכך.
אורי מקלב: נניח שאני יכול לקבל ביטוח בסכום של 10,000 בשנה ושם זה יעלה לי בעוד 30%, אני חושב שצריך להקים רק עבור הנכים את המסלול הזה.
אורי מקלב: זה דבר שאנחנו כחברה חייבים לעשות כי אנחנו רואים את הרכב כדבר הכרחי עבורם וזה כלי שמשמש אותם, שמענו את הדברים שנאמרו כאן על חשיבות הרכב, ותאמינו לי שהם הצניעו את הצורך ברכב בתיאורים שלהם כאן.
אורי מקלב: אנחנו יכולים להסביר הרבה מאוד כמה הרכב חשוב לנכים.
אורי מקלב: צריך לעשות מסלול מיוחד למסורבי הביטוח ובכך נפתור את הבעיה.
אורי מקלב: לצורך כך, אתם צריכים לשבת ולבחון את הפתרונות, אני מבין שזו עבודה מקצועית של ניתוח העלויות.
אנסטסיה מיכאלי: סליחה אבל אני רוצה לומר חצי משפט.
אנסטסיה מיכאלי: תאגיד "הפול" לא מיועד ולא יהיה מיועד בעתיד לטובת שום כיסוי שהוא ביטוח רכב מקיף.
אנסטסיה מיכאלי: תאגיד "הפול" מיועד אך ורק לטובת ביטוח חובה שהוא לנזקי גוף של כל אחד ואחד מהאזרחים.
אנסטסיה מיכאלי: אני יכול לראות פתרונות שהן במסגרת ביטוח לאומי שמכירים בעיה ושאולי הם ימצאו פתרונות.
אנסטסיה מיכאלי: אני מבקש בעיקר ממך להוריד את האופציה הזאת מסדר היום של תאגיד "הפול".
אורי מקלב: אני מוכן להשאיר את הפתרונות אחרים.
אורי מקלב: אני לא מחפש דווקא את הפתרון הזה, אני מוכן שתקים תאגיד מיוחד או מסלול אחר דרך חברות הביטוח כדי למצוא פתרון לכל מסורבי הביטוח.
אורי מקלב: צריכים להבין שאנחנו מדברים על הנכים הקשים ביותר, רוב או כל המסורבים האלה מוגדרים כנכים הקשים ביותר, אנחנו מבקשים למצוא להם פתרון.
אורי מקלב: אם זה לא יהיה תאגיד "הפול" - - -
אנסטסיה מיכאלי: זה לא ייעודו.
אורי מקלב: תקים תאגיד אחר, תקים קרן מיוחדת.
אורי מקלב: אני כן חושב שזה צריך להיות דרך חברות הביטוח.
שמואל מלכיס: עלות ניהול הקרן תהייה יותר יקרה.
אורי מקלב: אבל זה יכול להיות פתרון כזה או אחר עם חברות הביטוח.
אורי מקלב: לדעתי כאן החלק הוולונטרי צריך גם לעניין אותך כי אתן חברות הביטוח המובילות בביטוחי הרכב ויש ציבור חריג מאוד שהוא ציבור שאנחנו חייבים לו חברתית את זה.
אנסטסיה מיכאלי: עצם הצפת הבעיה גם במישור שלו וגם במישור שלי וגם באמצעות פניות פרטניות אני מאמין שתעזור לנו לפתור את החלק המשמעותי של מסורבי הביטוח.
אורי מקלב: על ידי פעילות שלהם?
אנסטסיה מיכאלי: גם על ידי פעילות שלהם שיציפו את הבעיה.
שמואל מלכיס: אפשר גם לדבר על ליבם של חברות הביטוח.
אנסטסיה מיכאלי: זה יצור הרתעה אצל חברות הביטוח כדי לפתח רגישות יתר למקרים האלה.
אורי מקלב: מה תעשה אם לחברת הביטוח שתגיד לך שהיא לא מפלה את הנכה בכלל, והסיבה שהיא מסרבת לבטח כי יש לנכה שתי תאונות בשנה או שלוש תאונות?
אורי מקלב: אילו כלים יש לך לחייב אותה לבטח?
אורי מקלב: לדעתי יותר חשוב למסד את העניין כי היום אתה נמצא ומחר יהיה מישהו אחר, והשאלה האם גם הוא יראה את זה כמשהו ערכי וחובה ציבורית.
שמואל מלכיס: העלויות לא מצדיקות.
אורי מקלב: למטבע יש שני צדדים, אולי העלויות לא מצדיקות אבל יש לנו חובה לפתור את הבעיה.
אורי מקלב: הבעיות אומנם לא גדולות אבל כל נכה הוא 100% בעיה.
שמואל מלכיס: במיוחד לחמישה עשר כלי רכב?
ציפי חוטובלי: אנו מקיימים היום ישיבה משותפת עם הוועדה לפניות הציבור, בראשות חבר הכנסת אורי מקלב.
ציפי חוטובלי: אנחנו שותפים פעילים כאן במאבק למען ההורים שעוברים השנה מסכת ייסורים קשה בדרך לקביעת דרגות הסבסוד שלהם למעונות, בעקבות שינוי שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ערך במערכת.
ציפי חוטובלי: זאת ישיבה רביעית שלנו ואנחנו מקווים שחלק מהבעיות שהוצגו בפעם הקודמת נמצא פתרון.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות למנכ"ל ולומר, אחת הבעיות הגדולות שהועלו בפניך בפעם הקודמת שכל מצב של פניה עם טופס חסר היא מדורגת אוטומטית כדרגה 12.
ציפי חוטובלי: כשאני מסתכלת על הנתונים שהועברו אלינו, אני רואה שמתוך 94,000 טפסים של הורים שהוגשו, 12,894 דורגו בדרגה 12.
אורי מקלב: לא מתוך 94,000 אלא מתוך כ- 60,000 שהוחרגו.
אורי מקלב: קודם כל אני אומר, שזה לא 12,000 מתוך 94,000 אלא 12,000 מתוך כ- 60,000 שהם אלה שנקבעה להם הדרגה, יש עוד כאלה שלא נקבעה להם דרגה.
אורי מקלב: צריך להסתכל על זה, מתוך ה- 60,000.
ציפי חוטובלי: יש לנו כאן הערה חשובה, יש לנו כאן בעיה רצינית מאוד.
ציפי חוטובלי: הגיע אלינו מכתב, שאומר: "שמי בת חן כהן, אם יחידנית לבת שנמצאת במעון נעמ"ת בישוב צור הדסה, בחודש ינואר השנה, מילאתי באמצעות האינטרנט, את הטפסים לקביעת דרגה וקיבלתי אישור ב- SMS שהכל התקבל.
ציפי חוטובלי: את קוד האישור העברתי, כמו שנתבקשתי, למנהלת המעון.
ציפי חוטובלי: המתנתי בסבלנות כמו הורים רבים לקבלת הדרגה הקבועה, בינתיים נקבעה לי דרגה זמנית 4.
ציפי חוטובלי: בכל פעם שבדקתי באינטרנט באתר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נאמר שטרם נקבעה הדרגה לשנת הלימודים תשע"א.
ציפי חוטובלי: החודש גילתי בתדהמה ש"נעמ"ת" חייבה את חשבוני בהוראת קבע בסך של 3,700 לעומת 750 שקלים בחודשים האחרים.
ציפי חוטובלי: "
שלומית אבינח: אנחנו פנינו בדחיפות ללבנה, ובעקבות הפנייה שלנו כשאמרנו שהפנייה תעלה בוועדה, אני לא יודעת אם זה קשור או לא קשור, אבל זה סודר.
אורי מקלב: בואי לא נפרסם בכל, כי אחרת אנחנו נהייה המוקד הטלפוני.
שלומית אבינח: אמרנו שהמקרה יעלה בוועדה ונתייחס.
אורי מקלב: אנחנו כמנהלי הוועדה, צריכים להגיד כשאנחנו מודיעים שנעלה נושאים או לפני שהנושא נידון בוועדה מודיעים לנו שהעניין טופל.
אורי מקלב: אנחנו הרי לא מדברים רק על המקרה הספציפי הזה, וטוב שהוא סודר, אנחנו מדברים על העיקרון, כמו הדוגמה שחברת הכנסת חוטובלי, יושבת ראש הוועדה, נמצאת באמצע ההקראה.
ציפי חוטובלי: היא פנתה ואכן נקבעה לה דרגה 12.
אורי מקלב: הרי לא רק לה נקבעה דרגה 12, היא מספרת שלפתע מהחשבון שלה ירד 3,700 שקל.
אורי מקלב: הדרגה שלה בשנה שעברה הייתה דרגה 3, היא קיבלה דרגת ביניים דרגה 4, כשנקבעה לה כבר דרגה היא נקבעה לה בדירוג 12 ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הודיע למפעיל שהגברת בת חן כבר בדרגה 12, נעמ"ת גם לא מקבלים עבורה ומורידים אותה מהמכסה, הרי יש כאן יעילות בעניין הזה.
אורי מקלב: למי שנקבעה הדרגה משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מתחשבן עם הרשת והמפעילים בהתאם לדרגות.
אורי מקלב: נניח שיש להם 20 ילדים במעון ול- 10 נקבעו דרגות, ול-10 לא נקבעו דרגות.
אורי מקלב: עבור ה- 10 שלא נקבעו להם דרגות ממשיכים לקבל את המקדמות, לגבי אלה שכן נקבעה להם דרגה רשת המפעילים מקזזת, תקנו אותי אם זה לא נכון.
אורי מקלב: בכל אופן, למי שהודיעו שיש לו דרגה 12, הרשת כבר לא מקבלת עבורו את הסבסוד?
שמעון ברונר: כל המקדמות שולמו, ללא התחשבנות עם הדרגות האמיתיות.
אורי מקלב: לאור זאת, הודעתם למפעיל שיש לאותה אישה דרגה 12?
שמעון ברונר: בוודאי.
אורי מקלב: כדי לא לקחת סיכון, הם הורידו מאותה גברת את כל המקדמות, את כל מה שהיה חסר, כל הסכום שהיווה את הפער בין דרגה 4 לדרגה 12 כפול שישה-שבעה חודשים, הם הורידו וזה הגיע לסכום של 3,700 שקל.
ירון מלך: הרשה לי לעצור אותך.
ירון מלך: אני מ"נעמ"ת".
ירון מלך: אני עוצר ב- 3,700.
ירון מלך: החוב של הגברת הזאת היה הרבה יותר, אני לא גובה את כל היתרה.
ירון מלך: ברגע שהמערכת הממוחשבת שלנו שעובדת כך שקביעת דרגת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מנצחת הכל.
ירון מלך: זאת אומרת שאני לא יכול לתת לגברת הזאת דרגה אחרת אם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה קבע לה דרגה מסוימת.
אורי מקלב: אם אתה ממשיך לקבל עליה מקדמות, אז למה אתה מוריד לה את הסכום?
ירון מלך: זה לא קשור, נתנו לה דרגה 12.
אורי מקלב: ולקחת את הפער בין הדרגות, מה אתה מקבל ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?
ירון מלך: נכון להיום אני מקבל מקדמות.
אורי מקלב: אתה ממשיך לקבל על כל הילדים גם לגבי כאלה שנקבעה להם דרגה?
ירון מלך: אני מקבל מקדמות, לפי חשבון שנעשה על פי שנה שעברה.
אורי מקלב: הם לא לקחו.
אורי מקלב: בעצם, כל אלה שהיום נקבעו להם הדרגות, ה- 60,000, מה קורה איתם מבחינת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
ירון מלך: עכשיו הוא אמר לי שבחודש הבא יעשו התחשבנות, בחודש אפריל.
שרון קדמי: כל הארגונים החל מה- 8 במרץ, בהמשך להתחייבות שלי מישיבה הקודמת, קיבלו הנחיה שהם יכולים להתחיל להחזיר כסף בהתאם לדרגות שאנחנו יודעים שהן נקבעו או לקזז.
ציפי חוטובלי: זה צריך להיות הפוך.
אורי מקלב: אולי תסביר את עצמך.
שרון קדמי: העניין מאוד פשוט, ברגע שנקבעו דרגות ואנחנו יודעים מהי דרגה לאיזה הורה, והארגון יודע את זה בצורה חד ערכית, אין שום בעיה שהוא יקזז.
ציפי חוטובלי: רק לחלק נקבעו דרגות?
שרון קדמי: נקבעו 63,000 דרגות.
שרון קדמי: סליחה, את זה אי אפשר לעשות.
ציפי חוטובלי: יש כאן בעיה כפולה, גם הבעיה של- 30,000 עדיין לא נקבע להם דרגה.
שרון קדמי: 30,000, מתוכם יש חלק גדול מאוד שיקבעו להם ממש בימים הקרובים, אני מניח שעד סוף החודש הרוב המוחלט יקבלו את הדרגות.
שרון קדמי: אנחנו בקצב של למעלה מ- 2,500 דרגות ליום.
שרון קדמי: החשבון שלי אומר שעד סוף החודש נסיים לקבוע דרגה לכולם.
שרון קדמי: לגבי ההערה שלך לדרגה 12, הסטטיסטיקה אומרת שכ- 20% הם בדרגה 12 כי זה מה שמגיע להם.
שרון קדמי: זה לא כי מישהו החליט עבורם.
שרון קדמי: לפי המספרים שאת הצגת זה אפילו פחות מ- 20%.
שרון קדמי: אנחנו מניחים שאלו יהיו המספרים.
שרון קדמי: בנוגע לדרגה הזמנית כמו אמרתי בישיבה הקודמת, מאותו דיון לא נקבעו דרגות 12 שרירותיות.
שרון קדמי: למי שהיה לגביו ספק קיבל את הדרגה שהייתה לו, כלומר אותה דרגת ביניים, למען שלא יקרו מקרים כמו במייל של הגברת הזאת.
שרון קדמי: אני לא מכיר את המקרה הזה ואם הייתה תקלה אני רק יכול להצר על כך.
שרון קדמי: אני מאוד מקווה ש"נעמ"ת" יתקזזו עם הגברת בהקדם.
שרון קדמי: מבחינתנו הדרגה שלה תוקנה.
ציפי חוטובלי: המקרה שלה הוא מן הסתם מקרה שקרה להרבה מאוד אנשים.
אורי מקלב: לפי המסמך של מרכז המחקר והמידע שלפנינו, בכל אופן כל אלה, תקני אותנו אורלי אלמגור-לוטן- - -
שרון קדמי: למה מסמך של מרכז מחקר ומידע כשהמסמך הרשמי צריך להיות מסמך של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
שרון קדמי: אני מאוד מכבד את מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אורי מקלב: אני אגיד לך איפה ההבדל.
אורי מקלב: אתה באמת צריך לעבוד לפי המסמך של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
שרון קדמי: לא אני, ממשלת ישראל.
אורי מקלב: אבל אנחנו ככנסת, מבקרים את מדינת ישראל, ולשם זה בעצם הקמנו את מרכז המחקר והמידע של הכנסת, בדיוק בשביל הטעון הזה שאתה אומר.
אורי מקלב: אנחנו מקבלים נתונים ממשרדי הממשלה ואנחנו הקמנו את מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אנחנו תומכים בו ומפתחים אותו רק בשביל לקבל את הנתונים של המרכז מחקר ומידע ככלי עזר לביקורת כגוף המפקח על עבודת הממשלה.
ציפי חוטובלי: לפעמים יש פערים בנתונים, וצריך לשאול אותם.
אורי מקלב: כלי העזר שלנו הוא מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת בלבד.
אורי מקלב: אגב הנתונים עליהם הם מסתמכים בחלקו הגדול מבוסס על הנתונים שאתם מעבירים לבדיקה.
אורי מקלב: יש מקרים - - -
שרון קדמי: הם צריכים להיות זהים.
אורי מקלב: כשאתה אומר ש- 20% מתוך הכלל, מאחר ו- 9,250 הם אלה שנקבעה להם דרגה 12 וכבר הוגשו ערעורים של ההורים, דהיינו 9,250 אנשים שנקבעה להם דרגה 12 ומתברר שהקביעה לא הייתה נכונה.
שרון קדמי: לא התברר, הם הגישו ערעור.
אורי מקלב: הגישו ערעור.
שרון קדמי: זה לא אומר שהדרגה לא נכונה.
אורי מקלב: בסדר, אבל אנשים שמגישים ערעור מתוך ה- 20% עליהם אתה מדבר, אבל אנשים מגישים גם אם הם יודעים מראש שאין סיכוי, כך הנוהל וכך ההתנהלות.
אורי מקלב: אני חושב שמי שמרוויח 15,000 שקל בחודש הוא בוודאי לא מערער.
אורי מקלב: מדובר בחלק מהמקרים שחסרים לפניות חלק מהטפסים, אנחנו מדברים בכל אופן על 12,000.
שרון קדמי: במקרים האלה לא נקבעו דרגות קבועות.
אורלי אלמגור-לוטן: לפי הנתונים שלכם, בוצעו בסך הכל 9,250 עדכונים, לא מדובר כאן על ערעורי ההורים אלו דרגות ששונו בפועל.
אורלי אלמגור-לוטן: אני לא יודעת כמה ערעורים הוגשו, רק כדי לשבר את הנתון.
אורלי אלמגור-לוטן: אלו הנתונים שאתמול העבירו אלי, אני לא ממציאה סתם מספרים.
תמר אלמוג: בחלק הזה, אם יורשה לי לציין, אנחנו עשינו עוד שיפור במערכת ממש לאחרונה, המוקדן שולח הודעת SMS להורה ואומר לו "דע לך שחסר לך מסמך, נא צור קשר איתנו דחוף".
תמר אלמוג: המוקדנים מטפלים בפקסים או במיילים שמגיעים לצורך השלמות ברמה של יום יום, עד כדי כך שאין להם פקסים על השולחן ולכן יש עדכונים Online של דרגת 12.
שרון קדמי: אנחנו יודעים להסביר מה קרה עם הגברת בת חן כהן שקיבלה עדכון שנקבעה לה דרגה זמנית 4 ומשום מה ,נעמ"ת, קיבלו עדכון שהדרגה שלה 12?
תמר אלמוג: אני לא מכירה את המקרה.
שרון קדמי: אני מבקש שתבדקי ואני אשמח לקבל תשובה.
תמר אלמוג: יתכן שהיה חסר לה מסמך וכשהיא השלימה זה תוקן.
שרון קדמי: לפי מה שכתוב היא קיבלה דיווח שלא חסר לה כלום.
תמר אלמוג: כי יש שתי תחנות.
שרון קדמי: אני מבקש שעד הסוף היום, תבדקו ותאמרו לי מה קרה כאן.
אורי מקלב: השאלה אם זה מלמד על המקרים.
אורי מקלב: אני יודע להגיד לך שאני מכיר חלק נכבד מההורים שאין להם SMS, הטלפונים שלהם לא מקבלים הודעות כתובות.
אורי מקלב: למשל הטלפון שלי לא מקבל SMS.
שרון קדמי: אני יודע, הטלפונים הכשרים לא מקבלים הודעות כתובות.
אורי מקלב: על אף שיש לנו כאן נתון מאוד מעניין, אתם התכוונתם ואני קיבלנו את זה בברכה ואמרנו שאתם התבקשתם שיגישו את הטפסים באמצעות האינטרנט.
אורי מקלב: מתברר שכ- 90% מהטפסים הוגשו שלא בדרך האינטרנט אלא בדואר.
אורי מקלב: אני בררתי את העניין הזה, אני יודע שאולי אינטרנט בעייתי בציבור שאני אולי מייצג אותו באופן פרטני, אני כמובן מייצג את כולם.
אורי מקלב: אבל מתברר ש- 90% לא שלחו באמצעות האינטרנט אלא בדואר, אמרו לי שחלק מהנתונים שגויים בגלל שהמסמכים לא נסרקו מספיק ברור, מסתבר שזה היה צריך להיות רק חלק קטן מהמקרים האלה כי מי ששלח בדואר אין איתו בעיה של סריקת מסמכים ולכן לא ברור למה יש שגויים.
אורי מקלב: יש לנו כאן מכתב של מישהו שאומר שחלק מהשגויים הם שיבוש במקומות לא נכונים, דהיינו ששיבצו במעון הזה במקום אחר, או שציינו גיל לא נכון.
אורי מקלב: למשל שלחו ל- 20 הורים הודעה שהם לא זכאים מאחר והם עברו את גיל הזכאות, עכשיו הם רוצים לערר על כך.
אורי מקלב: מתברר שאותו מפעיל שרצה לערר בשם כולם, אמרו לו שהם מטפלים בכולם יחד ולא בצורה מרוכזת.
אורי מקלב: שכל הורה ירים טלפון בנפרד, הוא אומר להם "אני שולח לכם רשימה וחבל כי יש בעיה אצל כולם" הם לא קיבלו את זה.
אורי מקלב: אלו דברים קטנים אומנם אבל בפרק הזמן שאנחנו נמצאים זו בירוקרטיה ואנחנו רוצים לפתור אותה.
שרון קדמי: תמר, יש בעיה במקרה שהיושב ראש מציג?
תמר אלמוג: המוקד למעשה, נותן שירות גם להורה וגם למנהלת מעון.
שרון קדמי: ואם מנהלת מעון מתקשרת ואומרת שיש לה רשימה של 20 הורים, שלגבי כולם יש לכאורה בעיה?
תמר אלמוג: זה אומר, שאם המוקד ייתן מענה ובירור לכל ה- 20 מקרים האלה זה יחסום את הקו ולא יאפשר להורים אחרים להגיע למוקד.
שרון קדמי: את זה אני לא מצליח להבין, אז מה זה משנה אם עשרים הורים יתקשרו אחד אחרי השני ויחסמו את הקו או שיהיה טלפון אחד שיטפל בעשרים הורים?
תמר אלמוגר: כשהקו מוחזק יותר מעשר דקות.
תמר אלמוגר: עם מנהלת כזאת אפשר להיות על הקו גם שעה-שעה וחצי.
שרון קדמי: יופי, ואם עשרים הורים יתקשרו, כמה זמן מצטבר יהיו איתם על הקו?
תמר אלמוג: זאת שאלה שנשאלתי על ידי המוקד.
שרון קדמי: בסדר, התשובה מעכשיו היא כזאת.
שרון קדמי: ברגע שיש מישהו שמתקשר ומייצג גם חמישה הורים, אין שום בעיה.
שרון קדמי: לא משנה אם יש חמש שיחות טלפון או מאה שיחות טלפון או שיחת טלפון אחת, הזמן המצטבר הוא אותו זמן מצטבר.
אורי מקלב: כמה מוקדנים מקבלים שיחות?
תמר אלמוג: 40.
שרון קדמי: אני מניח שהמנהלת לא משוחחת בענייני דיומא.
תמר אלמוג: זה עניין של החלטה.