GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: יהיה יותר זמן לטפל בדברים האלה, אני אומר את זה קצת בציניות.
אורי מקלב: אני רוצה להגיע לשלב הסיכום.
אורי מקלב: בנושא האחרון צריך לראות ולמצוא מנגנון שייתן מענה אמיתי, לנסות להוביל תהליך קצר יותר.
אורי מקלב: תהליך שאינו נוגע לסיבות המסמכים ולראות מה עושים כי לא מדובר בציבור גדול.
אורי מקלב: אנחנו מדברים באנשים ניצולי רדיפות הנאצים ואנחנו צריכים לעשות הכל כדי להקל עליהם.
אורי מקלב: אני מבין אותם, לעיתים אני מגיע למוסד לביטוח לאומי ואני רואה, להגיד שהם מקרים קשים, כולם הם מקרים קשים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים התעוררות.
אורי מקלב: אצלנו מחייבים אותנו ללמוד ספרי מוסר שאומרים אל תיתן למניעות לעכב אותך, ראה מה חובותייך ואיך אתה משפר.
אורי מקלב: אנשים צריכים בקרה וניעור.
קריאה: חשבון נפש.
אורי מקלב: חשבון נפש וזהירות.
אורי מקלב: אני אומר לכולם ואני אומר את זה לעצמי.
אורי מקלב: אני לא מכיר הרבה אנשים שאין להם בעל בית ויש להם מחויבות לעשות אכן עושים.
אורי מקלב: אם לא הייתה לי מחויבות ציבורית אני הייתי מוצא כל כך הרבה עיסוקים.
אורי מקלב: לכל אחד יש סדרי עדיפויות וכל אחד צריך להיכנס ללחץ כדי לעשות.
אורי מקלב: את זה אני אומר בנוגע להצמדה ולריבית.
אורי מקלב: שנית, בנוגע לתהליך הארוך אולי צריך מנגנון יותר אמיתי ומפצה יותר, אני לא רוצה לומר סנקציה אבל אולי משהו שיחייב ויכניס למסלול.
אורי מקלב: אני רוצה לסכם את הנושא הראשון.
אורי מקלב: אני חושב שהנושא הזה מאוד ברור ואני אפילו לא אמרתי את כל מה שאני חושב בנושא הזה.
אורי מקלב: גם את ההערות שלי בנוגע לסקר.
אורי מקלב: יש לנו הרבה הערות וכבר אמרתי על הסקר "מדברי סקר תרחק", הסקר לא אומר לנו שמצדיק לא לקבל ולא להפעיל את המסלול החוקי שהוא דרך המלך, ממש לא.
אורי מקלב: צריך החלטה שהיא החלטה חד משמעית ונחרצת.
אורי מקלב: אנחנו את החוק נקדם.
אורי מקלב: אני אביא את זה ללא הסכמת הקואליציה.
אורי מקלב: אני אתן לכל חברי הכנסת להתבטא כפי שהם יכולים.
אורי מקלב: אני עדיין לא השתמשתי בכלים האלמנטאריים.
אורי מקלב: אני רוצה להוציא את זה מכלל מאבק.
אורי מקלב: אני חושב שזה לא דבר שצריך להביא למאבק.
אורי מקלב: אני לא רוצה להגיע למצב שצריך להיאבק.
אורי מקלב: הגענו לסיכום, להבנה ולתובנה ולהחלטה ולמסקנה שעם כל מה שנעשה בנושא הכרטיס, אני חושב שזה היה תהליך, וכך החוק מחייב, הוא היה תהליך יצירתי, תהליך חדשני וטוב שנעשה לפרק הזמן כשהיו צריכים את המידי.
אורי מקלב: טוב שהוא שופר לאורך הזמן, טוב גם שנעשה סקר ולראות את התוצאות ואיך למצוא דרך להיטיב את השימוש.
אורי מקלב: בוודאי בוודאי לא למנוע מהאנשים את האפשרות החוקית לקבל את הכסף באמצעות הגמלה כמו שנעשה עם כל הגמלאות בישראל.
אורי מקלב: קודם כל אני מודה לכולם שהגיעו.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה לפניות ציבור שהיום מתמקדת בפניות ציבור לגבי השירות הניתן  על ידי חברת דן בבני ברק ובפתח תקווה.
אורי מקלב: מיותר לציין את החשיבות שאנחנו רואים בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: אנחנו כולנו מעודדים את הנסיעה בתחבורה הציבורית, הרגולטורים עומדים  ומפרסמים ומעודדים תחבורה ציבורית, ואנחנו גם כמדינה מבקשים להרחיב את השימוש בתחבורה הציבורית בכל מקום שהוא, ונעשות היום הרבה פעולות גם להרחיב וגם לשפר את התחבורה הציבורית.
אורי מקלב: אנחנו באמת חייבים לתת  לציבור שירות טוב, שירות יעיל, זמין, מהיר, בטוח.
אורי מקלב: אנשים שהחליטו להשתמש בתחבורה הציבורית בעצם קושרים את גורלם לתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: זה לא עוד דבר שהוא מחליט לקנות, מוצר מדף כזה או אחר, פעם הוא מחליט לנסות את זה, פעם הוא מנסה לנסות אחרת, הוא הולך פעם לקנות בצרכנייה הזו, ברשת הזו.
אורי מקלב: כשאדם משתמש בתחבורה ציבורית, אדם קושר את גורלו כך, עבודתו או לימודיו תלויים בכך.
אורי מקלב: לעיתים הוא אפילו בוחר את מקום מגוריו לפי מידת הנגישות לתחבורה הציבורית, במיוחד הדבר נכון לגבי אוכלוסיות שגם אין להם אלטרנטיבה.
אורי מקלב: כל אפשרות השינוע שלהם וכל המהלכים שלהם תלויים רק בתחבורה הציבורית, ואפילו אין רכב אחד בתוך המשפחה.
אורי מקלב: אני כבעל רכב אחד במשפחה, אני אומר את זה, הגם שאני לא יכול לעזור למשפחה עם הרכב הפרטי שלי, אבל וודאי אני מועיל לבני המשפחה בכל אופן כאשר הם עושים שימוש ברכב הפרטי שיש ברשותנו.
אורי מקלב: אבל משפחות ואנשים שהשימוש שלהם הוא רק בתחבורה הציבורית ודאי חשובה להם מאוד ההתנהלות של הציבורית.
אורי מקלב: אני גדלתי באזור דן, בבני ברק, בפתח תקווה היה לי סבא.
אורי מקלב: המקור שלנו בפתח תקווה ואני הגעתי לבני ברק כך שאני מכיר את שתי הערים האלה שאנחנו היום עוסקים בהן בעיקר.
אורי מקלב: הנוסטלגיות שלנו, איפה היתה התחנה של הקו הזה, ואיפה הקו התחיל.
אורי מקלב: אני לא יודע אם הציבור שיושב כאן יודע, אדוני יודע, שברחוב רש"י היתה תחנה סופית של הקווים לבני ברק, ואחר כך זה עבר לרחוב קרית נחמיה, וכן הלאה, וכן הלאה.
אורי מקלב: אני זוכר מה שנאמר אז על ידי הרב ללינסקי, הקו המרכזי של בני ברק היה 54, ועד היום הוא קו 54.
אורי מקלב: אז הוא תמיד היה שואל, וזה באמת נכון ורצוי שהאדון מערוץ 99 ישמע את זה.
אורי מקלב: אני מקדם בברכה את כניסתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין.
אורי מקלב: היא משתתפת איתנו בוועדה כאחת שקשובה לפניות הציבור.
אורי מקלב: גם היא מייצגת אוכלוסיות שמשתמשות בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: היה אומר אותו אחד, מה זה קו 54?
אורי מקלב: זה הקו המרכזי באזור דן, הוא אמר קו 54, משמע, מחכים 50 דקות ומגיעים 4.
קריאה: טוב שלא דיברת על 92.
אורי מקלב: אחר כך נשמע אם בקו 92 זה ככה, שמחכים 90 דקות ומגיעים שניים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מכם התושבים.
אורי מקלב: עצם זה שהגעתם מאזור דן מוכיח שהנושא הזה חשוב לכם וקרוב לכם.
אורי מקלב: ואנחנו חוזרים ואומרים, תחבורה ציבורית זה כלי מרכזי בשימוש בחיי היום יום.
אורי מקלב: אנשים עלולים להפסיד עבודה אם הם לא מגיעים בזמן לעבודה, ילדים מאבדים שעות לימוד בבית ספר כאשר הם מאחרים בגין התחבורה.
אורי מקלב: האוטובוס צריך להיות כלי אמין וזמין.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שחברות האוטובוסים רוצות לעשות דבר מה בכיוון הזה, והן מחויבות לכך.
אורי מקלב: אנחנו נשמע גם אתכם וגם את הפניות, וכל מטרתנו היא רק לשפר וליעל.
אורי מקלב: אנחנו נפנה קודם כל לפונים.
אורי מקלב: אולי נעשה סבב קצר של היכרות, ואחרי זה ניתן את רשות הדיבור.
אורי מקלב: נתחיל אתכם, תציגו את עצמכם.
יום טוב גולדשמיד: אני תושב פתח תקווה.
יום טוב גולדשמיד: למדתי שם באור ישראל, ישיבה קטנה.
ברוך הופמן: טוב, אני רשמתי לפני כמה דברים.
ברוך הופמן: יש את הבעיה של קו 92, התדירות שלו.
ברוך הופמן: קו 92 מפתח תקווה לבני ברק.
ברוך הופמן: הבאתי איתי מפות.
ברוך הופמן: פשוט הקו הזה, אני לא יודע, אפילו אם יצא בזמן.
ברוך הופמן: כתובים פה הזמנים, כל חצי שעה, כל 25 דקות.
ברוך הופמן: יש קודם כל דבר שאין את זה באף קו שבערב הוא סוטה בבני ברק, הוא ממשיך לשיכון ויז'ניץ, הראיתי את זה פה על המפה.
ברוך הופמן: ופה זה קוקה קולה, זה ממש פקק רציני מאוד, ואנשים לא יודעים מתי הוא יגיע, ב-7, אחרי 7, לפני 7. ואז הם מחכים פה בתחנות היכן שהוא לא עובר, רחוב עזרא, נחמיה.
ברוך הופמן: אני לא יודע למה זה בכלל.
ברוך הופמן: למה בשעה 7 שום קו אחר לא עובר, קו 66, קו 51.
אורי מקלב: אתה אומר שהשינוי במסלול של הקו הזה בשעות הערב גורם לחוסר ודאות.
שם טוב גולדשמיד: כן.
שם טוב גולדשמיד: אשתי אמרה לי אנשים חיכו פה שעה, אמרו אולי הוא נוסע- - -
אורי מקלב: זה לא אנשים קבועים שנוסעים בקו הזה?
שם טוב גולדשמיד: קבועים.
שם טוב גולדשמיד: לא כולם יודעים.
שם טוב גולדשמיד: אין שילוט לגבי זה.
אורי מקלב: בוא נבהיר את הדברים.
אורי מקלב: קודם כל יש לך ביציאתו בזמן של האוטובוס.
אורי מקלב: נתחיל בזה.
שם טוב גולדשמיד: מחכים שעה, שעה וחצי.
שם טוב גולדשמיד: יהודי בשם אמסלם, הוא גר ברחוב ורנר, היה לו תור לבית חולים בילינסון.
שם טוב גולדשמיד: הוא אומר, חיכיתי שעה בתחנה, הפסדתי כבר את התור, חזרתי הביתה.
שם טוב גולדשמיד: שעה הוא חיכה בתחנה.
שם טוב גולדשמיד: תלמידות בבית יעקב סיפרו לי גם כן אתמול, מחכות שעה בתחנה, שעה וחצי.
שם טוב גולדשמיד: דברים שלא מובנים.
שם טוב גולדשמיד: זה ממש לא מובן.
שם טוב גולדשמיד: פולק, אימא שלו חיכתה שעה וחצי.
שם טוב גולדשמיד: אז אני אסביר פה לפי המפה, סימנתי באדום.
שם טוב גולדשמיד: יש פקק בקניון, כשיוצאים מהקניון בכל רחוב בן גוריון איפה שיש שני קווים  זה פקקים.
שם טוב גולדשמיד: אני לא יודע למה אנחנו צריכים את הקניון.
שם טוב גולדשמיד: אנחנו צריכים קו מפתח תקווה לבני ברק, שיגיע לרחוב חזון איש ויחזור בחזרה.
שם טוב גולדשמיד: שמה מי שרוצה, ייסע לקניון, ייסע לאן לאיפה שהוא רוצה.
שם טוב גולדשמיד: פשוט תושבי פתח תקווה, הנהגים עצבניים כל כך, הם אומרים לנו שהקו הזה, אין עוד קו זה.
שם טוב גולדשמיד: אז הם לא עוצרים בתחנה.
שם טוב גולדשמיד: אם עומד אוטובוס בתחנה הוא לא עוצר.
שם טוב גולדשמיד: למה אתה לא עוצר?
שם טוב גולדשמיד: כי הוא הסתיר לך.
שם טוב גולדשמיד: אם אתה יושב עם חבילות הוא לא יעצור.
שם טוב גולדשמיד: אתה צריך לעמוד בחוץ עם חבילות במשך שעה ולחכות לו, כי הוא לא עוצר בתחנה.
אורי מקלב: למה הוא לא עוצר?
שם טוב גולדשמיד: לא יודע, הם עצבניים, הנהגים עצמם.
שם טוב גולדשמיד: זה בצדק.
שם טוב גולדשמיד: זה קו כזה.
שם טוב גולדשמיד: הבאתי מפות, לא מפות רגילות, גם של פתח תקווה וגם של בני ברק כדי שיראו איזה אורך הנהגים צריכים לעבור.
מרינה סולודקין: פניתם להנהלת דן?
שם טוב גולדשמיד: בטח.
שם טוב גולדשמיד: זה הוא יסביר לך.
מרינה סולודקין: ואיזה תשובה קיבלתם?
מרינה סולודקין: כי זה מאוד מעניין.
שם טוב גולדשמיד: הוא יסביר, הוא יסביר.
ברוך הופמן: אני ברוך הופמן.
ברוך הופמן: אני ריכזתי את הפניות בנושא קו 92.
ברוך הופמן: אני תושב פתח תקווה.
ברוך הופמן: הגיעו עשרות מכתבים, הם הגיעו ללשכת דגל התורה, והם העבירו את זה לפה.
ברוך הופמן: אני לא צריך לחלק לכולם.
ברוך הופמן: אני ברשותכם אתמצת שני מכתבים, אחד בשם ראש ישיבת לומז'ה  בפתח תקווה ואחד בשם כל הגננות של רשת אגודת ישראל.
ברוך הופמן: המכתבים האלה פשוט מתמצתים את כל הבעיה של הקו הזה.
ברוך הופמן: הבעיה בגדול, האוטובוסים לא יוצאים בזמן.
ברוך הופמן: אני לא יכול להגיד תמיד, אבל רוב הפעמים.
ברוך הופמן: אתה יכול לחכות בתחנות שעה וחצי כמו שנאמר.
אורי מקלב: זה  לא נקרא לא לצאת בזמן, זה נקרא דילוג על קווים.
ברוך הופמן: יש דילוג על קווים.
ברוך הופמן: מכיוון שמדלגים על קווים , אני אומר לפי מה שהנהגים מספרים, אז לכן הנהג שאמור לצאת בשעה שלו, מקדימים אותו.
ברוך הופמן: ואם אנחנו כבר מדברים על זמנים, אז מי שמתקשר עכשיו למודיעין דן במערכת הקולית ושואל, מה הזמנים של קו 92, אז אומרים לך שבבוקר זה מ-05:40 עד 11:35 כל 14 דקות יוצא אוטובוס.
ברוך הופמן: זה דבר שהוא לא נכון בכלל.
ברוך הופמן: השעות האלה, יש 20 דקות, יש 25 דקות, חצי שעה.
ברוך הופמן: הכול מעורבב.
ברוך הופמן: אין לוח זמנים מפורט.
ברוך הופמן: באינטרנט יש אבל לי אין אינטרנט בבית.
ברוך הופמן: אז יש לך את המערכת הקולית שאומרת, כל 14 דקות יוצא אוטובוס, החל משעה 05:40, תוסיף 14 דקות כל פעם, ככה זה אמור להיות.
ברוך הופמן: זה לא נכון.
אורי מקלב: אני חייב להבין.
מרינה סולודקין: אני רוצה לדעת מה ענו לכם.
ברוך הופמן: אני כבר אומר מה ענו לנו, יש לי מכתב, למי פניתי.
ברוך הופמן: עכשיו, הזמנים לא זמנים, גם מה שיש באינטרנט זה לא הזמנים.
ברוך הופמן: לפני שאני אקרא את התשובה שלהם, אני קודם כל אקרא את שני המכתבים שאמרתי שהם מתמצתים את כל הבעיה בקו.
ברוך הופמן: "קו 92 מחברת דן ראוי להביא ברכה מרובה לתושבי הערים הסמוכות פתח תקווה, בני ברק כאחת.
ברוך הופמן: רבים מבני העיר הנ"ל מהם תלמידים ותלמידים בתלמודי תורה, סמינרים, בני ישיבות ואברכי כוללים נוסעים מדי יום ביומו מהכא להתם.
ברוך הופמן: קו 92 כמניין צו, משרת נוסעים רבים, אין לו לוח זמנים מסודר".
ברוך הופמן: את זה כותב יהודי בן 74, ראש כולל בישיבת לומז'ה בפתח תקווה שהוא משתמש בקו הזה כמעט מדי יום.
ברוך הופמן: "אין לו לוח זמנים מסודר, אי אפשר לדעת מתי יגיע האוטובוס המיוחל.
ברוך הופמן: תלמידים מאחרים ללימודים.
ברוך הופמן: אם החתום מטה נדרש לשירות הקו כמעט בכל יום.
ברוך הופמן: איננו יכולים לקבוע ולתאם פגישות.
ברוך הופמן: הדבר גורם להמתנה ארוכה אצל רבים, גורם עגמת נפש ולשיבוש סדר היום.
ברוך הופמן: לרבים מהמשתמשים בקו נגרם מפח נפש מדי יום, ובהרבה מקרים חיכוכים וטרוניות עם הנהגים.
ברוך הופמן: נציין שגם תדירות הקו אינה מספקת.
ברוך הופמן: מן הראוי שהתדירות תהיה לפחות בל 15 דקות.
ברוך הופמן: בגלל תוואי ומסלול הקו נמשכת הנסיעה שעה ארוכה".
ברוך הופמן: זה  עוד מכתב בשם קבוצת גננות.
ברוך הופמן: "אנו קבוצת עובדות הוראה, מורות וגננות המשתמשות מדי בוקר בקו 92 מכיוון רמת גן לפתח תקווה, מעוניינים להגיע למקום עבודתנו בשעה 8 בבוקר.
ברוך הופמן: אנחנו נוסעות באוטובוס שיוצא מרמת גן בשעה 07:10 וכמעט מדי יום האוטובוס מאחר ועל כן אנו מאחרות למקום עבודתנו, ננזפות על ידי המנהלים, מאיימים עלינו בפיטורים בשל האיחורים שנגרמים שלא באשמתנו.
ברוך הופמן: יש ימים שהאוטובוס אינו מגיע בכלל.
ברוך הופמן: כמו כן הצפיפות באוטובוס נוראה.
ברוך הופמן: כבר בתחנות של בני ברק אין מקום ישיבה לנשים מבוגרות או נשים בהריון והן נאלצות לעמוד כברת דרך.
ברוך הופמן: פה אני מבקשת את הבקשה על יציאת אוטובוסים, שתהיה הקפדה על לוח זמנים.
ברוך הופמן: כמו כן אפשר לשלוח אוטובוס ארוך שיפתור את בעיית הצפיפות.
ברוך הופמן: אנחנו מקווים שבעייתנו תיענה.
ברוך הופמן: היות ותלונות רבות נשלחו בכתב ובעל פה ולא היתה שום התייחסות".
ברוך הופמן: חותמת את השם שלה, רחל שטראוס, חבקוק 14, בני ברק.
ברוך הופמן: לשאלתכם, אני שלחתי, לא יודע כמה מכתבים.
ברוך הופמן: יש לי פה מכתב משנת 2006.
ברוך הופמן: אמנם לפני 4 שנים.
ברוך הופמן: זה היה בזמן שהפריטו את דן מפתח תקווה.
ברוך הופמן: בדיוק על הנושא הזה, כתבתי גם על בעיית הצפיפות וגם שהם לא עומדים בזמנים.
ברוך הופמן: וזה מכתב שגם הגיע למבקר המדינה.
אורי מקלב: החברה שפועלת היום בפתח תקווה זה מטרופלין?
ברוך הופמן: היום זה קווים.
אורי מקלב: כמה קווים כאלה יש לחברת דן שפועלים בתוך פתח תקווה?
ברוך הופמן: 92, 66, 51.
ברוך הופמן: המכתב שחתום עליו משה קריטין, מורשה החברה ונציב פניות הציבור.
ברוך הופמן: "המתואר בפנייתך הובא לידיעת חטיבת התנועה וחברתנו השוקדת בימים אלה על רה ארגון בכל קווי פתח תקווה.
ברוך הופמן: בין היתר הושם דגש על קו 92.
ברוך הופמן: לשם כך ישובצו אוטובוסים מפרקיים אשר להם תהיה יכולת לקלוט את כל הנוסעים הממתינים בתחנות בנוחות המירבית לטובת ציבור לקוחותינו".
ברוך הופמן: זה לא קרה.
ברוך הופמן: "למותר לציין, כי בתקופה הקרובה תבוצע הפרטה בפתח תקווה.
ברוך הופמן: חברתנו תבצע נסיעות בתדירות שונה כאשר תחנת ההורדה הראשונה תהיה בצומת גהה ולא יופעל שירות מאסף בפתח תקווה.
ברוך הופמן: להבנתנו תיפתר הבעיה לתושבי השכונות המעוניינים לנסוע מבני ברק ולקניון רמת גן בזמן מקוצר ביותר".
ברוך הופמן: סיכומו של דבר, הם כותבים שכאן יש צפיפות, יהיו אוטובוסים מפרקיים.
ברוך הופמן: אין אוטובוסים מפרקיים.
ברוך הופמן: יש רק אוטובוסים עם מפרק אחד.
ברוך הופמן: זה משנת 2006.
אורי מקלב: זה משנת 2006.
אורי מקלב: יש עוד מכתבים אחרי 2006?
ברוך הופמן: לא הבאתי אותם.
אורי מקלב: אבל יש לך תכתובת משנת 2006?
ברוך הופמן: אני צריך לבדוק.
אורי מקלב: אתם עד היום דיברתם עם עצמכם?
אורי מקלב: לא פניתם?
ברוך הופמן: יש לי מכתבים שכתבו שהאוטובוס איחר בשעה, והנושא נמצא בבדיקה.
ברוך הופמן: יש, יש הרבה מכתבים כאלה מאנשים.
ברוך הופמן: יש את המכתבים אצלה.
ברוך הופמן: היא יכולה לראות.
אורי מקלב: מנהלת הוועדה יש לך את המכתבים?
אורי מקלב: אם אני משקף את מה שאתה אומר הבעיה המרכזית זה אי עמידה בלוח זמנים שזה כולל גם דילוג של אוטובוסים.
אורי מקלב: לכאורה יש דילוג אוטובוסים, אי ידיעה של לוח הזמנים.
אורי מקלב: אני מבין שמסלול הקו לא מוצא חן בעיניכם מכיוון שמסלול הקו גורם גם לבעיה.
שם טוב גולדשמיד: לא צריך עד הקניון.
אורי מקלב: זה סותר את מה שאני אומר?
אורי מקלב: לא. אתה מסכים.
מרינה סולודקין: האם כתבתם למשרד התחבורה?
מרינה סולודקין: בגלל שאם חברת דן לא עונה,
ברוך הופמן: עותק נשלח למשרד התחבורה.
מרינה סולודקין: אבל לא היו תשובות ממשרד התחבורה?
ברוך הופמן: לא. התשובה התקבלה מטעם החברה.
אורי מקלב: חברת הכנסת סולודקין אומרת לכם שיש גם רגולטור, יש גם אחראי על חברת דן שזה משרד התחבורה, ובפניות כאלה שולחים לחברה וגם למשרד התחבורה.
אורי מקלב: אני מלמד אתכם גם לגבי העתיד.
אורי מקלב: או שאפשר לכתוב ישירות למשרד התחבורה והעתק לחברת.
אורי מקלב: דן.
אורי מקלב: אפשר לעבוד בשני הכיוונים.
אורי מקלב: בכל אופן יכול להיות שהסיבה לצפיפות ולאי עמידה בלוח הזמנים זה בגלל המסלול, שמבחינתכם הוא לא משרת אתכם לאן שאתם צריכים.
אורי מקלב: המטרה היא לחבר בין שתי הערים פתח תקווה ובני ברק, שיהיה קשר בין שתי הערים האלה, עם מקומות לימודים, מקומות העבודה, מרכזים רוחניים וחינוכיים ועוד ועוד, נמצאים בין שתי הערים האלה, ואנחנו יודעים איזו חשיבות יש לתחבורה ציבורית ישירה.
אורי מקלב: אני מבין שהקו הזה בסך הכול קו רווחי.
אורי מקלב: דהיינו, שכאשר הוא כבר מגיע, האוטובוסים לא נוסעים ריקים, האוטובוסים מלאים.
אורי מקלב: ודאי וודאי בשעות העמוסות יותר.
אורי מקלב: ממילא הצפיפות היא פועל יוצא של אי עמידה בלוח הזמנים.
אורי מקלב: ודאי שאם היו עומדים בלוח הזמנים והתדירות היתה סדירה אז גם בעיית הצפיפות היתה נפתרת.
אורי מקלב: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף בעניין הזה?
מנחם פולק: שמי מנחם פולק.
מנחם פולק: אני תושב העיר פתח תקווה, משתמש הרבה בתחבורה הציבורית, בעיקר בקו 92 ולצערי הרבה פעמים כשאני נמצא בבני ברק ואני רוצה להגיע לפתח תקווה אני צריך ללכת עד ז'בוטינסקי לקו 66 או לקו 51 כי אני יודע שאיתם אני אגיע יותר מהר הביתה, למרות שאני צריך ללכת ברגל ממרכז העיר לז'בוטינסקי.
מנחם פולק: עכשיו הקו הזה יוצא מגני הדר, הוא עושה מסלול מאוד ארוך.
מנחם פולק: עכשיו בגני הדר עצמו יש להם קו 292, יש להם ספיישל לבני ברק.
מנחם פולק: למה שלא יעשו ספיישל לפתח תקווה  בשעות עמוסות?
מנחם פולק: יש קו מגני הדר, 292 שהוא ישיר לבני ברק.
מנחם פולק: אני לא יודע בדיוק את השעות שלו כי אני אף פעם לא משתמש בדבר הזה כי אני גר במרכז העיר.
אורי מקלב: גני הדר, מי שלא יודע, זה שכונה בתוך פתח תקווה, שכונה דרומית.
מנחם פולק: בקצה של פתח תקווה.
מנחם פולק: עכשיו כמו שחברת דן הבינה, אני לא יודע מה היו השיקולים שעשו קווים כאלה, למה אי אפשר לעשות קו לאלה שגרים במרכז העיר, בשעות העומס לפחות, שיהיה קו ישיר.
מנחם פולק: זה לא קו שעושה סיבוב ארוך עם מלא תחנות שאף פעם אי אפשר לעמוד בלוח הזמנים.
מנחם פולק: בגני הדר יש להם כבר קו שנוסע, יש שעות שזה יוצא ממרכז העיר.
אורי מקלב: הרי גני הדר זו שכונה מוגדרת.
מנחם פולק: שיהיו קווים שיוצאים, לא צריך את כל המסלול.
מנחם פולק: גני הדר זה מאריך.
מנחם פולק: שיהיו קווים שיצאו,
אורי מקלב: קו 92א' שיצא ממרכז פתח תקווה בשעות העומס ישירות, כמו שעושים קו 402 ישיר מהר חוצבים ישירות בשעות העומס כדי שלא לעבור את כל המסלול, כי בין כה וכה האוטובוס מתמלא בהר חוצבים.
אורי מקלב: אנחנו אומרים היום שהתחבורה הציבורית משתכללת.
אורי מקלב: בזמני עומס כשאתה יכול בתחנה אחת למלא את האוטובוס, אז אתה עושה שתיים, שלוש תחנות, זאת ההצעה שלהם כדי גם לשפר את התחבורה וגם לייעל אותה.
גיל ויטמן: יש מהתחנה המרכזית של פתח תקווה שזה צמוד למרכז.
אורי מקלב: שהוא מספיק מעובה והוא רווי נוסעים.
מנחם פולק: הזכירו את זה קודם.
מנחם פולק: זה הנהגים עצמם אומרים למשל.
מנחם פולק: אם אני אשאל את הנהג באיזה שעה היית אמור לצאת?
מנחם פולק: באיזו שעה יצאת?
מנחם פולק: הוא יגיד לא יצאת בשעה היעודה.
מנחם פולק: למה?
מנחם פולק: המסלול שלי הוא כזה ארוך, עד שהגעתי לא היה לי זמן לנוח, אני צריך מיד לצאת.
מנחם פולק: אז אני לוקח לי הפסקה רבע שעה.
מנחם פולק: הנהגים עצמם אומרים את זה.
מנחם פולק: זה לא דבר סודי.
מנחם פולק: כל מי שנוסע בקו ושואל את הנהג באיזו שעה היית אמור לצאת?
מנחם פולק: אז הוא אומר לו במפורש.
אורי מקלב: אנחנו עסוקים בקו 92 שהוא קו שמקשר בין פתח תקווה לבני ברק.
אורי מקלב: עד הרגע דיברו תושבי פתח תקווה מכמה היבטים, גם אי עמידה בלוח הזמנים.
אורי מקלב: אבל יותר מאי עמידה בלוח זמנים, בעצם מדובר על דילוג קווים.
אורי מקלב: אתם אומרים שאתם  מחכים שעה, שעה וחצי לאוטובוס.
אורי מקלב: ממילא יש צפיפות.
אורי מקלב: אתם מזהים את הסיבות.
אורי מקלב: לקו יש מסלול ארוך מדי שלא משמש אתכם, מגיעים לקניון ברמת גן, אחד המקומות העמוסים.
אורי מקלב: מדברים על שינויים בשעות הערב.
אורי מקלב: גם צריך לקחת בחשבון שהקו לוקח אנשים מאולמות שמחה.
אורי מקלב: יש אי בהירות בלוח הזמנים.
אורי מקלב: וההצעה היא שיהיה אוטובוס, נניח 92א' שיצא ממרכז העיר פתח תקווה ישירות לבני ברק.
אורי מקלב: בשעות מסוימות יש מספיק נוסעים שיכולים למלא את האוטובוסים.
מנחם פולק: אני רוצה להוסיף, קו 92 גם משרת את אלה שגרים בגני הדר שבאים ממרכז העיר.
מנחם פולק: הרבה פעמים בבוקר או אחרי צהרים יש הרבה תלמידים שלומדים בכל מיני אזורים שיש להם מספיק קווים פנימיים והם גם משתמשים בקו הזה.
מנחם פולק: כתוצאה מכך הקו מפוצץ בכל מיני אנשים שנוסעים רק כמה תחנות בדרכם הביתה.
מנחם פולק: השאלה אם צריך לבדוק בדיוק את התחנות.
מנחם פולק: זה בסך הכול אוטובוס, זה נכון שהוא קו פנימי, אבל הוא לא כל כך קו פנימי בתוך פתח תקווה.
מנחם פולק: שם יש הרבה אוטובוסים של חברת קווים.
מנחם פולק: צריך לראות איפה לעשות תחנות.
אורי מקלב: יש תחנות הורדה כי לפעמים אתה לא רוצה שיעלו נוסעים.
אורי מקלב: יש לך גם פתרון או שאתה רק מעלה בעיה?
מנחם פולק: אני מעלה בעיה.
מנחם פולק: הפתרון הוא קצת בעייתי.
מנחם פולק: צריך לעשות רק איזו תחנה אחת או שתיים בתוך פתח תקווה.
אורי מקלב: אני תמיד, בכל הזדמנות שיש לי אומר שהנוסעים בעצמם, האזרחים עצמם, על אף שאין להם דוקטורט בתחבורה הם מלאי תובנות טובות ועצות לשיפור.
מנחם פולק: יש לי רעיון.
מנחם פולק: לא ראיתי שעושים אותו במקומות אחרים, שיש לו רק איזו תחנה אחת או שתיים.
מנחם פולק: הנוסעים צריכים לרדת.
מנחם פולק: זה קו שמקשר לבני ברק, לא בתוך העיר.
מנחם פולק: יש מספיק קווים פנימיים בתוך העיר.
מנחם פולק: רק כדי להבהיר יש קו 92, יש קו 292 ויש 192.
אורי מקלב: מה השוני בין קו 92 שיוצא מפתח תקווה ובין קו 292 שיוצא מגני הדר?
מנחם פולק: יש 92 שיוצא מגני הדר מסתובב בכל העיר ומגיע לבני ברק.
מנחם פולק: יש 292 שיוצא מגני הדר ישירות לבני ברק.
מנחם פולק: היום הנוסעים בגני הדר לא צריכים להגיע לבני ברק, כי יש להם את קו 292 ספיישל.
מנחם פולק: הם צריכים 92 היום כדי להגיע לכפר אברהם.
מנחם פולק: עכשיו כפר אברהם זה קווים שקשורים לפתח תקווה, זה לא קשור לגני הדר.
מנחם פולק: לכן קו 92 אמור להתחיל לפחות מכפר אברהם ובכלל לא להיכנס לגני הדר שזה מוסיף לו למסלול הרבה יותר.
אורי מקלב: מה היה אם היינו מזמינים את תושבי גני הדר?
אורי מקלב: מה הם היו אומרים?
אורי מקלב: יש מישהו, הוא לא מייצג את גני הדר, הוא מייצג את בית הספר.
אורי מקלב: מי עוד מתושבי פתח תקווה רוצה לדבר?
אורי מקלב: בבקשה הרב לרנר.
דב לרנר: שמי דב לרנר.
דב לרנר: אני מנהל מוסדות חינוך דת "פרי מגדים".
דב לרנר: יש שמה 800 תלמידים.
דב לרנר: יש לי במערך 80 עובדים שרובם ככולם מגיעים מבני ברק.
דב לרנר: התכתובת שלי עם חברת דן מתחילה כבר בספטמבר 2004.
דב לרנר: חלק מהמכתבים נכתבו גם למשרד התחבורה ולא נעניתי על ידיהם.
דב לרנר: זה ביחס למה שהרב מקלב שצריך לכתוב הן לחברת דן והן למשרד התחבורה.
דב לרנר: אז אני לא קיבלתי תשובה ממשרד התחבורה.
דב לרנר: יש לי את אישור מספר הפקס ששלחתי למשרד התחבורה.
דב לרנר: בכל אופן, הבעיה העיקרית של גני הדר.
דב לרנר: יש לנו מצב שאנחנו נמצאים מול גוף שהייתי אומר שהוא אטום לדרישות הציבור.
דב לרנר: אני חוזר ואומר הוא אטום לדרישות הציבור.
דב לרנר: מה שהיה מבחינת חברת דן זה יישאר.
דב לרנר: אם אני מסתכל על המכתב ששלחתי בספטמבר 2004, זה פחות או יותר אותו מכתב שאני שולח להם גם בשנה האחרונה.
דב לרנר: אין שום שינוי בזמנים, אין התאמה לצורכי הציבור.
דב לרנר: בתור דוגמה אני אגיד, אוטובוס שצריך להגיע בסביבות השעה 08:00 בגני הדר, וממתינים לו עשרות עובדי הוראה, לא רק ממוסד "פרי מגדים" , גם ממוסד "בעל שם טוב " ומעוד מוסדות חינוך.
דב לרנר: ביקשנו כבר בעבר להקדים אותו בחמש או עשר דקות כדי שיגיע לשעה 08:00.
דב לרנר: הדבר לא נעשה.
דב לרנר: להערכתי חלק מהבעיות של חברת דן זה שהקו הוא קו סיבובי, האוטובוס יוצא משם מצד אחד הוא גם יוצא מהצד השני, וזה מתומרן.
דב לרנר: אין שום נכונות להגדיל את התדירות של האוטובוסים בפרט בשעות הערב כשאנשים עומדים כמו בשעות הבוקר.
דב לרנר: רק השבוע ביום ראשון נמסר לי שאחת הנוסעות באוטובוס שיוצא בשעה 7 בערך מבני ברק, נפלה מחוסר מקום ישיבה.
דב לרנר: עדיין לא קיבלתי דיווח מה קרה שם אבל נפלה נוסעת.
דב לרנר: איך אמרה המנהלת של בית הספר, אולי בזכות זה אותה אישה שנפלה, חברת דן יהיו מוכנים להוסיף מקומות ישיבה.
דב לרנר: הייתי מגדיר את הבקשה שלי להגדיל את התדירות של הנסיעות.
דב לרנר: אם אני נמצא ברחוב עזרא בבני ברק אני יכול להגיע לכל הארץ בזמן שאני ממתין מקו אחד לקו שני.
דב לרנר: זו תדירות של שעה.
דב לרנר: זה הכי פחות.
דב לרנר: לפעמים זה יותר.
דב לרנר: לדעתי ולדעת תושבים רבים  צריך להגדיל את תדירות האוטובוסים כך שהם יגיעו כל חצי שעה.
דב לרנר: יש להתאים את הזמנים לצורכי המקום.
דב לרנר: למשל, מוסדות חינוך מסיימים ביום רגיל בשעה 1, או ב-4 אחרי הצהריים מעונות, האוטובוס יוצא ב-1 או ב-1 וחמש דקות.
דב לרנר: עובד הוראה שמסיים את העבודה בשעה כזאת לא יכול להספיק לאוטובוס.
דב לרנר: קו 292 זה כל שעה.
דב לרנר: 92 דיברתי על זה קודם, תיסע לטייל במרחבי ישראל, תעלה על 92, כעבור רבע שעה תגיע באותו זמן כמו 292 כעבור שעה.
דב לרנר: וזו השאלה, למה חברת דן לא מוכנה להיות משען או יותר נכון לתת שירות שהציבור נצרך לו ולא מה שהיא רוצה לתת?
מרינה סולודקין: השאלה אם חברת דן מסובסדת על ידי המדינה?
אורי מקלב: חברת דן, תשובה לחברת הכנסת סולודקין.
דרור גנון: חברת דן היא חברה פרטית.
דרור גנון: היא עשתה שינוי מבני לפני מספר שנים.
דרור גנון: היא פועלת באופן מסחרי מלא.
דרור גנון: יש לה הסכם עם מדינת ישראל שבו היא מסדירה את כל הנושא של התפעול השוטף שלה.
דרור גנון: ההסכם הזה כולל גם סבסוד כזה או אחר על הפעילות מאחר ומדובר כאן בחברה שהיא חברה היסטורית.
דרור גנון: הסובסידיה מתחלקת לשני חלקים, יש סובסידיה שנותנים שהיא נקראת ייעודית שנותנים את זה על נושא הילד או קשיש, שהמדינה מסבסדת 50% ומשלימה, ויש סובסידיה שוטפת שהיא לטובת הגדלת תקציב והפעילות של החברה.
דרור גנון: חברת דן יש לה הסכם.
דרור גנון: ההסכם הזה מטבע הדברים מאחר והם הפכו להיות חברה פרטית,
מרינה סולודקין: אז בסופו של דבר חברת דן מסובסדת.
דרור גנון: היא מסובסדת אבל מפעם לפעם מהסכם להסכם אחוז הסובסידיה קטן והחברה מחזיקה את עצמה בזכות עצמה.
דרור גנון: זאת אומרת הם התייעלו והם היום מקטינים את הסבסוד מהממשלה.
מרינה סולודקין: אבל בכל זאת יש פיקוח.
דרור גנון: בוודאי, אני אתייחס לזה.
אורי מקלב: עכשיו נציגי בני ברק רוצים לדבר.
אורי מקלב: למה הבעיות הן אחרות בבני ברק לעומת פתח תקווה.
עידו פורנברג: שמי עידו פורנברג, נציגו  של מי שהזמין פה את הוועדה, הרב גולדנטל מדגל התורה, מסיבה אישית לא יכול להשתתף.
עידו פורנברג: ראשית  בעניין התגובות של חברת דן.
עידו פורנברג: לצערנו הרב, אני יכול להביא פה שמות על כל מיני נושאים אחרים שאנשים פנו, הנושא האחר זה כידוע התחנה הסופית בקריית הרצוג, דבר ששוחחו עליו עם יושב ראש הוועדה.
עידו פורנברג: הרב ברלסר שוחח.
עידו פורנברג: מחכים לתגובות.
עידו פורנברג: תגובה אחת שכן הגיעה היתה פשוט תגובה לא אמיתית.
עידו פורנברג: הם כתבו שהתחנה הסופית שם היא כבר היתה שנים ברחוב אברמסקי.
עידו פורנברג: ועוד זה הגיע מלשכת המנכ"ל.
עידו פורנברג: זה אני מדבר על עניין התגובות.
עידו פורנברג: אני אביא גם מקרה ספציפי מהחודש האחרון, למה אין תגובות מחברת הדן.
עידו פורנברג: זה לא הנושא שעליו אנחנו מדברים כעת.
עידו פורנברג: זה פשוט להגיד, שתושבים רבים אומרים שהם פונים לחברת דן, פשוט אין תגובות.
עידו פורנברג: גם אנחנו כאשר קיבלנו איזו תגובה על איזו נושא, תגובה לא אמיתית, והחזרנו תשובה על זה, מחכים עד עכשיו לתגובה ועד עכשיו אין.