GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן לוי: זה נעשה בעזרת שמאי שבודק את האוטו ויכול להחליט על מצב הרכב.
רונן לוי: אנחנו מייעצים ללקוח לקחת שמאי.
רונן לוי: היה מקרה שלקוח קנה אוטו במאה אלף שקל.
רונן לוי: אחרי יומיים האוטו הזה ירד מהכביש.
רונן לוי: הוא קנה את זה מסוחר.
רונן לוי: הוא לא ידע שהיה אובדן להלכה.
אינגריד הר אבן: התאונה הראשונה לא דורשת השבתה.
אינגריד הר אבן: התיקון אחר כך קובע את מצבו של הרכב.
חוה ראובני: אם הוא קונה רכב משומש הוא יודע את זה.
חוה ראובני: היה אובדן להלכה.
אורי מקלב: עדיף שיתקנו רכב.
אורי מקלב: את מעלה מלאכי חבלה על הכבישים.
אורי מקלב: איך את מדברת בכלל?
אורי מקלב: את דואגת לחברות הביטוח?
חוה ראובני: לא. לגמרי לא.
חוה ראובני: הרכב כך או כך ספג אובדן להלכה.
חוה ראובני: חברת הביטוח קובעת או אובדן גמור או שמתקנים את הרכב.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם שאני מופתע.
אורי מקלב: צריך להיות מצב כזה שהמידע הוא שקוף והוא יועבר למשרד התחבורה.
אורי מקלב: אדם לא היה קונה רכב שאינו ראוי שהוא מסוכן על הכביש.
אורי מקלב: אדם גם לא יודע שהרכב הוא כזה.
אורי מקלב: הוא משקיע כסף.
אורי מקלב: זה לא רק בעיה של כסף.
אורי מקלב: אדם נוסע עם משהו שהוא מסוכן והוא לא יודע.
אורי מקלב: לא מדובר ברכב אחד.
אורי מקלב: יש כאלה עשרות אלפים.
אורי מקלב: אתם צריכים לעשות את הכול כדי למנוע את השוק הזה ולבוא ולהגיד ולהתריע ולפתוח את המידע כמה שיותר שאנשים ידעו להיזהר.
אורי מקלב: ואני רואה התחפרות וקיבעון.
אורי מקלב: אני לא מבין זה.
אורי מקלב: הכול אולי, חופש המידע, אולי אני אתבע.
אורי מקלב: אמרו את זה כאן בוועדה בפרוטוקול.
אורי מקלב: אני מחפש את שורש הבעיה.
אורי מקלב: ממה זה נובע?
אורי מקלב: מחוסר רצון לעבוד, להשקיע, קיבלתם את המידע, להעביר אותו הלאה, זה ידרוש מכם עבודה?
אורי מקלב: אז מה קורה?
אורי מקלב: מביאים יועצים משפטיים שמנסים כל פעם להיתלות באיזו קביעה משפטית כזו או אחרת.
אורי מקלב: יש כאן נושא פרקטי, נושא של תפקוד, של התנהלות.
אורי מקלב: אם דרושה חקיקה אנחנו נעשה חקיקה.
אורי מקלב: זו צריכה להיות יוזמה שלכם.
אורי מקלב: לא היום.
אורי מקלב: לפני עשר שנים.
אורי מקלב: אני צריך ליזום את זה?
אורי מקלב: אתם הייתם צריכים ליזום את זה.
אורי מקלב: למה מרשם המקרקעין יכול ליזום דבר כזה?
אורי מקלב: אתם הייתם צריכים להיות הראשונים, עוד לפני דברים אחרים, לפני שלטים בכבישים.
אורי מקלב: אולי לעשות דברים לא פופלרים אבל לעשות את זה.
אורי מקלב: אם הייתי מרגיש שהיתה פה התמודדות אמיתית, אנחנו מנסים לפתור בעיות.
חוה ראובני: צר לי על הנימה הזאת שהושמעה כלפינו.
חוה ראובני: אני לא חושבת שיש לזה מקום.
חוה ראובני: שמחפשים להשתמט מעבודה ויש יועצים משפטיים כאלה ואחרים.
חוה ראובני: הדברים נאמרו, צר לי עליהם.
חוה ראובני: אני חושבת שאין להם הצדקה.
חוה ראובני: לגופו של עניין אין לנו שום כוונה כאן להתנער מעבודה.
חוה ראובני: מה שאנחנו מנסים לעשות זה להצביע על המורכבות.
חוה ראובני: האמירה שאם נשים את אובדן גמור בנתונים של מרשם כלי הרכב כל הבעיות ייפתרו וכבר לא יסעו כלי רכב לקויים בכביש היא אמירה לצערי שהיא שטחית כי היא לא מביאה בחשבון, כל הניסיון שלי היה להציף עוד מכלול של נתונים ושל שיקולים שמשפיעים על זה ויכולים להשפיע על האפקט של זה.
חוה ראובני: למשל עידוד טיפול במוסכים לא מורשים שלא ידברו, מה שאדוני בוודאי יסכים איתי, שהיא תוצאה מאוד מאוד לא רצויה וגם נציגי המוסכים יכולים להגיד כך.
חוה ראובני: עדיף שידווחו על התאונה.
חוה ראובני: דבר שני, אני חושבת שיש כאן ערבוב חוזר ונשנה בין השאלה המסחרית של אדם שקנה רכב בלי לדעת לבין השאלה הבטיחותית של האם ראוי או לא ראוי שהרכב יצא לכביש.
חוה ראובני: ניסיתי לעשות הפרדה בין השניים.
חוה ראובני: אני מצטערת שאני לא מצליחה להסביר את הדברים.
חוה ראובני: כנראה שכושר ההסברה שלי הוא לא מספיק טוב.
חוה ראובני: יש הבדל.
חוה ראובני: כי ברמה הבטיחותית לא משנה אם הרכב שעבר תאונה חמורה מתוקן ונוסע אצל הבעלים הראשון שלו או אצל קונה שלא ידע, וזה מבחינה בטיחותית.
חוה ראובני: לא מסחרית.
חוה ראובני: אין הבדל.
חוה ראובני: התוצאה היא רכב שעבר תאונה באיקס אחוז ממשיך לנסוע.
אורי מקלב: בואו ניקח את הקצה של הקצה.
אורי מקלב: מישהו שאין לו ביטוח מקיף ועשה תאונה עצמית ובמקום ללכת למוסך מורשה הוא הולך למוסך פיראטי ואז הרכב הזה יעלה על הכביש.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על שוק גדול.
אורי מקלב: 700 אלף רכישות רכב בשנה.
אורי מקלב: זה סדר הגודל.
אורי מקלב: יש היבט פרקטי מעשי ויש היבט ערכי.
אורי מקלב: אני מוכרח לתת לעורך דין הר אבן את רשות הדיבור.
אינגריד הר אבן: קודם כל כמי שמטפלת בלפחות עשרה תיקים כאלה כל שבוע, באים אלי הרבה, מכירים אותי שאני עוסקת בתחום, אז אני אומרת חד משמעית אנשים ממשיכים להיעקץ, אנשים ממשיכים לקנות רכבים מאנשים שהם לא יודעים שהם סוחרים והמצב שלהם לא ברור.
אינגריד הר אבן: אני רוצה להתייחס פה לשתי סוגיות.
אינגריד הר אבן: העלה נציג משרד האוצר את העניין של הבדיקות.
אינגריד הר אבן: לכאורה אם אתה בודק את האוטו אז אתה לא צריך את המידע על עברו.
אינגריד הר אבן: לא נכון.
אינגריד הר אבן: משלוש סיבות.
אינגריד הר אבן: קודם כל, הרבה בדיקות הן שגויות מטעמים אלו ואחרים.
אינגריד הר אבן: שנית, לצערנו רבים מהבודקים משתפים פעולה עם הסוחרים הללו.
אינגריד הר אבן: לא אחת אני נתקלת במילים שהסוחר לקח אותי לבודק שלו.
אינגריד הר אבן: זה בדרך כלל כך.
אינגריד הר אבן: או שלא נותנים לאנשים את הבדיקות.
אינגריד הר אבן: ובכל מקרה גם לא מסבירים להם את המשמעויות.
אינגריד הר אבן: אם אדם רואה היתה פגיעה בקורת שלדה, הוא לא יודע מה המשמעות של זה.
אינגריד הר אבן: יש פה גם אלמנט של ירידת ערך.
אינגריד הר אבן: למעשה הבדיקה, גם אם הרכב תוקן כראוי מאה אחוז אני לא רוצה לקנות אובדן להלכה במחיר מלא.
אינגריד הר אבן: אני אקנה אותו ב-50% מהערך שלו.
אינגריד הר אבן: למה שאני אשלם?
אינגריד הר אבן: אני רוצה לדבר על הגנת הפרטיות שכל הזמן מעלים פה.
אינגריד הר אבן: הדרישה של מאגר מידע היא לא לחשיפת שמם של הבעלים הקודמים אלא לטיבם.
אינגריד הר אבן: חברת השכרה, חברת ביטוח, לא מעניין אותי השם.
אינגריד הר אבן: אין פה בכלל עניין של פגיעה בפרטיות.
אינגריד הר אבן: כל הקושי הזה הוא קושי פיקטיבי לחלוטין.
אינגריד הר אבן: בניסיון שלי, שם של חברת ביטוח נחוץ.
אינגריד הר אבן: אחרי שבתי משפט, אני מצליחה להוציא צווים ממשרד הרישוי להוציא רשימת בעלות אז אתה כבר רואה אין הפתעות.
אינגריד הר אבן: בדרך תמיד יש חברת ביטוח ואחריה תו סוחר.
אינגריד הר אבן: כי זה גורלו של הרכב של אובדן להלכה.
אינגריד הר אבן: הם קנו את זה מהלקוח מהמובטח.
אינגריד הר אבן: הם שילמו לו את כל תמורת הרכב.
אינגריד הר אבן: מבחינת בעלויות הרישיונות מופקדים אצלם עד לתיקון הרכב, כביכול לפי חוק אחר.
אינגריד הר אבן: לפי חוק חובת הרישום הרישיונות מופקדים אצל חברת הביטוח.
רונן לוי: רק עוד הערה אחת קטנה.
רונן לוי: אנחנו היינו צריכים לבוא עם פתרונות.
רונן לוי: מי שצריך לעשות את זה, זה המדינה.
רונן לוי: המדינה היתה צריכה לדאוג שהמוסכים יהיו בעלי רישיון בשביל הציבור הרחב.
רונן לוי: מוסכניקים צריכים לדאוג לפרנסה שלהם ולתקן את הרכב.
רונן לוי: אנחנו יודעים שיש לאנשים האלה היסטוריה.
רונן לוי: האחוז הזה שהיא מדברת עליו הוא 10% של השוליים.
רונן לוי: חברות הביטוח מתמחרות 20% ועל זה הן מייצרות את הכלל.
רונן לוי: זה השוליים.
רונן לוי: רוב האנשים במדינת ישראל הם אנשים נורמטיביים, 80% הם נורמטיביים.
רונן לוי: אנחנו מדברים עליהם.
חנן אהרון: אתה אמרת קודם שחלק גדול מחברות הביטוח מתקנות את הרכב במוסכים לא מורשים.
רונן לוי: לא הן.
רונן לוי: הסוחרים עושים את זה.
רונן לוי: הנורמטיבי רוצה לקנות אוטו עם היסטוריה.
רונן לוי: הלקוח שרוכש.
רונן לוי: הבן אדם האחרון שקונה את האוטו הוא מה שמעניין.
רונן לוי: המלחמה צריכה להיות של משרד התחבורה בקשר לכשלים.
רונן לוי: לא שלנו ולא של הוועדה.
רונן לוי: אני לא פה יותר.
רונן לוי: אני לא כועס.
רונן לוי: 5 שנים מדברים על זה.
אלכס מילר: עלו כאן הרבה דברים.
אלכס מילר: מה שהעלו איגוד המוסכים, מדובר בעצם על יצירת מאגר מידע על ידי משרד התחבורה על בסיס של מידע קיים.
אלכס מילר: יש שני דברים.
אלכס מילר: ראשית זה יגרום לירידה בגניבות הרכב.
אלכס מילר: שנית, ירידה של תאונות דרכים של רכבים לא בטוחים.
אלכס מילר: לכן כעיקרון אנחנו בעד נגישות של מאגר מידע לאזרחים כמובן עם כל הסייגים בנוגע להגנת הפרטיות.
אלכס מילר: צריך כאן ייעוץ משפטי של משרד המשפטים.
אלכס מילר: כל מה שלא עשו לפני כן מוטב שיעשו עכשיו.
אורי מקלב: אחד, על השירות לבעל הרכב.
אורי מקלב: שידע כמה שיותר על הרכב שהוא קונה.
אורי מקלב: אנחנו גם נצא עם הסברה בעניין הזה ונדרוש שכאשר מישהו רוצה למכור רכב שימסור את כל המידע לגביו.
אורי מקלב: כל מה שאפשר.
אורי מקלב: מקסימום מידע.
אורי מקלב: לאחר מכן צריך לדעת על בעלויות ללא שמות.
אורי מקלב: המידע שקיים.
אורי מקלב: למה אסור לי?
אורי מקלב: חובתי להודיע לקונה שהרכב הזה עבר תאונה קשה.
אורי מקלב: כל ההונאות שיש שם, כל חוסר המודעות, כל הסכנות שיש בדבר הזה, זה צריך להשתנות.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שלהקטין תאונות דרכים זה לא פשוט אבל כאן אנחנו מדברים על משהו שכל בר דעת מדבר על זה שמידע נוסף יקטין בהחלט את התאונות.
אורי מקלב: זה דברים שהם לא סוף העולם.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על עלויות.
אורי מקלב: אנחנו חושבים לחשוב על התועלת.
חנן אהרון: נימת הדברים פה בדיון, קודם כל חזרנו לדיון הראשון שהתקיים לפני 5 שנים בוועדת כלכלה.
חנן אהרון: הסיפור של חוק גילוי נאות.
חנן אהרון: זה מתחיל משם.
חנן אהרון: נוצר מצב עכשיו כאילו משרד התחבורה מתנגד למתן מידע לציבור.
חנן אהרון: אני חושב שזה לא נכון, הובנו שלא כראוי, זה לא תואם את המציאות, גם לא התייחסו למה שאנחנו עושים במשך חודשים רבים.
חנן אהרון: חוק גילוי נאות להזכיר עבר בשיתוף פעולה של משרד התחבורה, החוק הזה נכנס.
חנן אהרון: אני זוכר גם שהיו בעיות עם המוסכים, אתה זוכר רונן?
חנן אהרון: שאי אפשר היה לתת את המידע, ועם הביטוח, לקח כמה שנים.
חנן אהרון: גם אצלכם היו בעיות, של מחשוב, של נגישות עם חברות הביטוח, איך עושים את זה?
חנן אהרון: מה הם נותנים?
חנן אהרון: כמה כסף זה יעלה?
חנן אהרון: אתה זוכר?
אורי מקלב: זה לא הגיע מיוזמות שלכם.
אורי מקלב: כולל הקילומטראז' בטסטים לא הגיע מיוזמות שלכם.
אורי מקלב: בסוף הסכמתם.
חוה אהרוני: זה היה דבר שתכננו לעשות.
חוה אהרוני: החוק הקדים אותנו.
חנן אהרון: באמת אני לא חושב שזה נכון.
חנן אהרון: אני לא אדבר פה בשם המשרד, בשם שר התחבורה.
חנן אהרון: אני חושב שיש פה הרבה דברים.
חנן אהרון: נעשו הרבה דברים.
חנן אהרון: היום יש מענה קולי במשרד התחבורה.
חנן אהרון: זה כבר קיים 8 שנים וזה עשה מהפכה גדולה בכל הסיפור של רישיונות רכב.
חנן אהרון: כל המידע קיים כמעט.
חנן אהרון: אנחנו לאט לאט מרחיבים את זה.
חנן אהרון: יש עמדות שירות שאנחנו הולכים להקים עכשיו.
חנן אהרון: בעמדות השירות יהיה אפשר לקבל מידע, שיטת ניקוד, כמה נקודות יש לאנשים, וכל מידע שאנחנו יכולים לתת אותו, זה יינתן.
חנן אהרון: זו כוונת המשרד וזו הגישה שלו.
חנן אהרון: ככה הוא עושה בשנים האחרונות וזו הראייה.
חנן אהרון: לתפוס אותנו על אובדן כהלכה זה מעוות את המציאות.
חנן אהרון: אנחנו נתנו אז מכתב של הסמנכ"ל והיו שם כמעט כל הדברים בקשר למידע.
חנן אהרון: שם הנהג, שם משפחתו, תעודת זהות, כתובתו.
חנן אהרון: אנחנו התחייבנו ויש את זה במכתב שלנו שאנחנו ניתן את כל המידע.
חנן אהרון: ואכן אני אמרתי אז בזמנו על מאגר הזה, זה יהיה מאגר שייתן קודם כל לבעלי הרכב  יכולת להיכנס ולראות את כל המידע כמעט שיש לנו.
חנן אהרון: אובדן כהלכה אין לנו.
חנן אהרון: הנה אני אומר.
חנן אהרון: אבל כל המידע האחר יש לנו בקובץ.
חנן אהרון: מידע הקונה יכול לקבל.
חנן אהרון: הוראת נהיגה, שכירות, מקוריות של הרכב.
אורי מקלב: טופס 309 יש לכם?
אורי מקלב: אנחנו כבר בשנת 2011.
אורי מקלב: אנחנו לא נמצאים עכשיו בשנת 1900.
חנן אהרון: יש מידע שאין לנו.
חנן אהרון: אין לנו אותו.
חנן אהרון: זה תלוי בחקיקה.
חנן אהרון: אם תהיה חקיקה לקדם את זה אז יהיה את המידע הזה.
חנן אהרון: כרגע אין לי אותו.
חנן אהרון: אני אומר לך מה שיש.
חנן אהרון: טופס 309 דיברנו אני זוכר עם הסמנכ"ל שיהיה לנו את המידע הזה.
חנן אהרון: אני לא יודע להגיד עכשיו על זה.
חוה אהרוני: סוגי בעלות.
חוה אהרוני: פר סוג הבעלים.
חוה אהרוני: להביא לזהות הבעלים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לדעת אם זה היה שייך לחברה או שהרכב היה שייך לאדם פרטי.
חוה אהרוני: אני לא יודעת עדיין להגיד, אין לנו עדיין את רשימת הבעלים.
חנן אהרון: אני מוכן לשלוח לכם את כל המידע שיש בידינו.
חנן אהרון: נעשתה עבודה בעניין הזה.
אורי מקלב: זה עדיין לא פותר את הבעיה של יד שנייה שהיא בעיה גדולה מאוד.
חנן אהרוני: אין לי את המידע הזה היום.
חנן אהרוני: אם היה לי את המידע הזה אובדן כהלכה היום הייתי נותן אותו.
חנן אהרוני: זה מה שאני מנסה לומר.
חנן אהרוני: אז צריך לפתוח בתהליך שיכליל את המידע על אובדן כהלכה לגבי הרכב כלפי הקונה.
חנן אהרוני: זה במקביל.
חנן אהרוני: אבל יש מידע קיים שאני יכול לתת.
חנן אהרוני: נדאג שהמידע הזה יגיע.
חנן אהרוני: בשאר הדברים, דיברו פה על חקיקה.
אורי מקלב: לא צריך לחכות לזה.
אורי מקלב: אפשר במקביל לפתוח גם בעניין הזה.
אורי מקלב: אם אדוני היושב ראש רוצה שנמתין רגע עם הפרסום של מה שקיים עד שנאסוף את כל המידע אז אני מוכן.
אורי מקלב: אל תמתין עם המידע ואחר כך תתחיל לאסוף מידע.
אורי מקלב: תתחיל כבר עכשיו.
אורי מקלב: כבר לפני הארוחה שנתת כבר קנינו את האוכל לארוחה הבאה.
חנן אהרוני: בכל הדיונים הקודמים דיברנו על מאגר מידע.
חנן אהרוני: אני אדבר עם הנהלת המשרד.
חנן אהרוני: אפשר ללכת לחקיקה שאנחנו ניזום.
חנן אהרוני: נטפל בסעיף של אובדן כהלכה.
חנן אהרוני: שמענו מהלשכה המשפטית.
אורי מקלב: מידע כזה לא צריך חקיקה.
חוה ראובני: לא. הוא דיבר על לקבל את המידע, להבדיל מאשר להעמיד לרשות הציבור מידע שכבר ישנו.
חוה ראובני: יש לנו בעיה משפטית עם זה.
חוה ראובני: אם אדם יהיה מחויב לתת לנו את המידע על אובדן כהלכה.
חוה ראובני: היה ויהיה לנו את המידע הזה לא תהיה בעיה משפטית להעמיד את זה לרשות הציבור.
חוה ראובני: יש תקנה שחייבים לדווח.
חוה ראובני: הכול נסמך על חקיקה.
חוה ראובני: על עבירת תנועה מדווחים.
אורי מקלב: חנן יודע שאני עוזר לי בשינוי התקנות.
אורי מקלב: ועדת הכלכלה הראתה באמת נכונות מאוד גדולה בעניין הזה של תעבורה.
אורי מקלב: אתם צריכים להגיע להחלטה מהירה, טובה, יעילה מבלי שנצטרך ללכת  סחור סחור.
אורי מקלב: יש לחנן נכונות מאוד גדולה.
אורי מקלב: רבותיי, אני רוצה לנסח משהו שיכול לצאת מחר לעיתון.
אורי מקלב: מדוע העמדות האלה שהיו אמורות להיות כבר בשנת 2010 לא נעשו?
חנן אהרון: התוכנה פותחה.
חנן אהרון: מה שצריך זה לסגור לגבי המידע.
אורי מקלב: אולי אתם כועסים עלי, אבל אני דואג הן לקוני הרכב והן לבטיחות.
חנן אהרון: אנחנו לא כועסים עליך.
חנן אהרון: הדיון הזה חשוב ומועיל.
אורי מקלב: אתם חיים בתוך העם.
אורי מקלב: אנשים שהולכים היום לשוק הזה של יד שנייה, יש חוסר אמון בסיסי.
אורי מקלב: יש כאן היבטים ערכיים מעבר להיבטים הכלכליים הכספיים.
אורי מקלב: צריך להבין שבאופן מונה אנשים שקונים יד שנייה הם אנשים עם אמצעים דלים יותר.
אורי מקלב: יש לזה השלכות גם בהיבט הביטחוני.
אורי מקלב: אין ספק שהמוסכים הפיראטיים מזינים את גניבות הרכב.
אורי מקלב: זה כבר מוזמן.
אורי מקלב: כולם יודעים.
אורי מקלב: יש דברים נוראים על רכבים שנמכרו כרכבים תקינים.
אורי מקלב: הרכבים האלה מולחמים, כל כולם מורכבים מכמה חלקים.
אורי מקלב: אני מתנצל על הטון של דבריי אבל הבטחתי שישיבה שלישית בנושא לא תהיה כמו ישיבה ראשונה בנושא.
אורי מקלב: על סדר היום, התנהלות מחלקת מלכ"רים, מוסדות ללא כוונת רווח, ברשות המיסים.
אורי מקלב: אפשר לקבל הסבר קצר בבקשה על ארגון "פעמונים"?
אוריאל לדרברג: ארגון "פעמונים" הוא עמותה שנותנת סיוע בהתנדבות למשפחות בכל הארץ לבניית תכניות הבראה כלכליות.
אורי מקלב: על החשיבות של מוסדות ללא כוונת רווח בישראל, לא צריך להרחיב.
אורי מקלב: מוסדות ללא כוונת רווח עוסקים במגוון נושאים החל מחינוך, רווחה, ועוד.
אורי מקלב: מבחינות מסוימות, אנחנו קוראים להם המגזר השלישי.
אורי מקלב: המעניין הוא שעם השנים המוסדות ללא כוונת רווח לא מאבדים מערך חשיבותם ויש לזה גם השלכה בנושא הכללי.
אורי מקלב: עמותות רווחה שהן חלק גדול מהפונים אלינו בנושא הזה וגם ארגונים אחרות.
אורי מקלב: נושא קבלת האישורים של מוסדות ללא כוונת רווח ושל עמותות, אישור לפי סעיף 46, הוא חלק מאוד נכבד בהתנהלות המוסדות במשך כל ימי השנה.
אורי מקלב: רבים האנשים שמבקשים לאשר את אמיתות העמותה ודרך פעולתה.
אורי מקלב: סעיף 46 הוא אינדיקציה עבורם ומשמעות לגבי תרומתם.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שקבלת אישור לפי סעיף 46 זה דבר חשוב והוא גם סמל.
אורי מקלב: פרט למשמעות של מיסים, יש לזה עוד כוכב במסגרת פעולתה של העמותה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שלאשר סעיף 46 זה באמצעות מבחנים ולא דבר שניתן לאחר יד אלא יש צורך בבדיקה והתרשמות.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים את העבודה שנעשית בעניין.
אורי מקלב: דא עקא שהיום יש עיכובים.
אורי מקלב: הגיעו פניות לוועדה שיש עיכובים במתן אישורים לפי סעיף 46.
אורי מקלב: ההמתנות הן המתנות ארוכות מאוד.
אורי מקלב: מדובר גם על חידוש אישורים וגם על הנפקת אישורים חדשים.
אורי מקלב: במקביל במידה רבה המענה הטלפוני הוא מענה לוקה וזמן ההמתנה ארוך ואם בכלל עונים, לא עונים בכל השעות.
אורי מקלב: הוועדה מבקשת לומר דבר אחד, אישור לפי סעיף 46 הוא קריטי לעמותות האלה.
אורי מקלב: צריך להבין שבחיי היום יום של העמותה  ובמיוחד במצבים שהעמותות מנסות להרחיב את הפעילות שלהן בגלל צמצום התרומות שהיו אולי מגיעות מחוץ לארץ.
אורי מקלב: אולי בעבר לא עמדו מספיק על סעיף 46 אבל בסך הכל כשמדברים על הרחבת פעילות באמצעות מוסדות ללא כוונת רווח הוא משמעותי.
אורי מקלב: מחפשים עסקים חדשים גם בישראל ואז סעיף 46 נהפך למרכיב חשוב מאוד בהתנהלות של העמותה.
אורי מקלב: רבים מהתורמים, לא יעבירו את תרומתם עד שלא יהיו בטוחים שיש אישור להכרה בתרומה.
אורי מקלב: הוא לא יעביר את התרומה שלו, והוא יחפש מקום אחר.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים כעת בזמן שהנושא הוא על סדר היום כי אנחנו יודעים שבחודש דצמבר רבים מרחיבים את הפעילות ואת התרומות לקראת סוף השנה.
אורי מקלב: יש אנשים רבים כשהם עושים את המאזן הכספי ביום הדין הכספי במדינת ישראל, הם מסדירים את הפעילות הכלכלית שלהם וגם את התרומות והתמיכות שהם רוצים להעביר לעמותות.
אורי מקלב: ההקדמה הזאת היא לצורך הצפה של נושא סעיף 46 והגיד שמתן האישור הוא דבר חשוב.
אורי מקלב: מאידך להמתנה הארוכה יש השלכות.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים לדעת מכם על היקף הבעיה, נשמע את הפונים.
אורי מקלב: נרצה לשמוע כמה עמותות פנו וכמה חידשו וכמה עמותות חדשות הגישו בקשה.
אורי מקלב: נשמע על מספר העובדים במחלקות האלה ומה הסיבה לעיכוב וללחץ במתן האישור.
אורי מקלב: האם מטפלים גם בעמותות החדשות וגם באישורים מחודשים או שיש הפרדה בין חידוש לבין בקשה חדשה.
אורי מקלב: נבקש לדעת על המענה הטלפוני.
אורי מקלב: האם אנחנו לא רואים את זה כחלק מהשירות שאנחנו מחויבים לתת?
אורי מקלב: אנחנו יודעים היום וניגע בזה בנושא הבא בעניין רשות המיסים, שהמענה הטלפוני הפך היום למשהו שהוא ספינת דגל ושמים עליו דגש והשקעה רבה.
אורי מקלב: היום קבלת הקהל הפרונטלית פחות תופסת ומצמצמים בזמן קבלת קהל ועוברים לשירות מקוון והתמיכה היא תמיכה טלפונית.
אורי מקלב: אבקש בשלב הזה שהפונים יעלו את הבעיות ויציגו את עצמם, יציגו את הנושא מנקודת מבטם והניסיון שלהם.
אורי מקלב: לאחר מכם רשות המיסים תציג את הנושא מבחינתם.
איריס שטרק: אני עוסקת בתחום גם בחקיקה ואני מכירה את התחום מאוד לעומק.
איריס שטרק: אני רוצה לציין בהמשך לדברים שאמרת שמדובר על גזר דין מוות לעמותות שלא מקבלות אישורים.
איריס שטרק: גם החידוש וגם בעצם ההקמה.
איריס שטרק: גם לא ניתן לפעול מול עמותות אחרות בשיתוף פעולה גם בחידוש וגם בעצם ההכרה.
איריס שטרק: החידוש עלול לקחת היום למעלה מחצי שנה לפניות שעד היום לא נענו.
איריס שטרק: לאשר פניות חדשות יכול לקחת למעלה משנה ואפילו באותה שנה אין שום תגובה אם חסר משהו או שיש בעיה.
איריס שטרק: אני מציינת את זה כי היום הרגולציה על העמותות היא מאוד כבדה.
איריס שטרק: הם נמצאים גם מול רשם העמותות, גם מול גופים תומכים וכל גוף תומך עושה רגולציה וגם החשב הכללי.
איריס שטרק: הקושי בחיי היום יום והנטל כבדים מאוד.
איריס שטרק: המשמעות של סעיף 46 היא הכי קרדינאלית, היא תלויה באישור ניהול תקין מרשם העמותות וגם כשאתה מגיע לשם וממלא את כל מה שצריך אתה צריך לעמוד בהרבה מאוד התחייבויות כולל איך אתה משקיע את הכסף בתוך העמותה.
איריס שטרק: החדירה לפרטים היא עצומה כמו אם אתה משלם משכורות לבני משפחה וכדומה.
איריס שטרק: יש כאן הרבה עבודה.
איריס שטרק: אנחנו נתקלים במצב מאוד בעייתי שגם קשה לענות עליו כי אנחנו מבינים שיש בעיית כוח אדם.
איריס שטרק: הבעיה הזאת נובעת גם מאיזו תפיסה של מס הכנסה.
איריס שטרק: נכון שאין כאן תשואת מס אבל יש כאן תשואה חברתית במעלה ראשונה.
איריס שטרק: נכון שאפשר לומר שאי אפשר לגבות מס ולבוא ולומר שיש לנו כאן איזו תועלת ושאנחנו בעצם מקצים אנשים לפי תועלת.
איריס שטרק: אני חושבת שחייבת להיות כאן הקצאה תקציבית מראש שלא ניתן לגעת בה.
איריס שטרק: הקצאה שאומרת שזה כוח האדם המוקצה, זה משך השירות בו אנחנו מתחייבים לענות.
איריס שטרק: מדובר בעניין חברתי.
איריס שטרק: במדינת ישראל קשה היום לגייס תרומות.
איריס שטרק: לצערי אין לנו את התורמים הגדולים עם כל הרוח היהודית שלנו אין כאן את האושר הגדול שמתחלק ויודע לחזור לציבור.
איריס שטרק: העמותות נמצאות במצב מאוד קשה.
איריס שטרק: ברגע שאין סעיף 46, גם  לתורם מהעולם כשאין לך אישור בארץ זה נתפס שאתה לא ראוי.
איריס שטרק: הגישה הזו היא  בוודאי לא רק מהתורמים בארץ שתורמים רק אם יש סעיף 46, למעט קרנות בודדות.
איריס שטרק: לכן במצב שבו לא קיבל בכלל או לא חידש, העמותה נמצאת במצב שלא תמיד היא חושפת את זה ובעצם התרומה לא מוכרת.
איריס שטרק: גם זה מעשה בלתי נסבל.
איריס שטרק: לכן אני חושבת, שזה צריך לבוא מלמעלה כתפיסת מדיניות.
איריס שטרק: זה נמצא בתוך מס הכנסה ואולי התפיסה של מס הכנסה היא גביית מס.
איריס שטרק: אנחנו מדברים כאן על תשואה חברתית שחייבת להיות עם הקצאה מראש.
איריס שטרק: זה מצב בלתי נסבל.
איריס שטרק: נכון מאוד שקשה לעמוד מול אנשים שבאמת עושים במסירות את עבודתם.
איריס שטרק: אני מוכרחה לציין את יהודה מונסונגו  שהוא איש מקצועי שעושה את עבודתו אבל התשובה של "אין כוח אדם" היא לא תשובה שיכולה להתקבל על הדעת.
איריס שטרק: אני אומרת שזה בכלל לא בתחומו, זה בתחום העליון שבו מתחייבים לזמן קצוב, לשירות.
איריס שטרק: כאן להיפך הזמן צריך להיות הרבה יותר קצר מגביית מס.
איריס שטרק: יש כאן משמעות עילאית ועליה אנחנו צריכים לתת את הדעת.
איריס שטרק: תודה.
אורי מקלב: בעצם אם אסכם את דברייך את אומרת שיש שני דברים עיקריים.
אורי מקלב: 1 – זה פוגע באופן אקוטי בעמותות האלה שאין להם אישור לפי סעיף 46 כי אנשים נמנעים מלתרום.
אורי מקלב: 2 – זה צריך להגיע לדרגים הגבוהים וההרגשה היא שהסיבה שהן לא מניבות הכנסות זה מאחר שזו המחלקה היחידה ברשות המיסים שלא מכניסה כסף ואולי היא בן חורג ושם פחות משקיעים.
אורי מקלב: אין לנו ספק שזה דבר שאינו מתקבל על הדעת שלכל מחלקה או אגף אחר שהיה מכניס מיסים וכסף היו מוצאים עוד עובדים כדי לקבל ולגבות את הכסף.
אורי מקלב: כשזה מגיע למתן אישורים זה לא כך.
אורי מקלב: צריך להבין שהתרומה של המוסדות ללא כוונת רווח למדינת ישראל היא תרומה אדירה שמדינת ישראל בנושאים שונים לא הייתה נותנת שום שירות בלעדיהם.
אורי מקלב: יש תחומים במדינה שהמוסדות ללא כוונת רווח הם אלה שמחליפים את המדינה.
אורי מקלב: במיוחד בנושאי החינוך ונושאי הרווחה, חד משמעית, ולא רק זאת המדינה שולחת אליהם.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה רבות, וזה בולט מאוד והמדינה גם אומרת זה.
אורי מקלב: כשהמדינה מדברת על רווחה ועל תחומים אחרים וכשהיא סוקרת את פעולותיה היא אומרת שחלק נכבד נעשה על ידי העמותות ומוסדות ללא כוונת רווח.
אורי מקלב: היא מדברת על תרומה של העמותות.
אורי מקלב: הארגונים האלה כן מכניסים למדינה את החלק הערכי, את המחויבות החברתית שלנו וזה בהחלט מניב ואנחנו צריכים להשקיע בהם.
אורי מקלב: נבקש ממך, עורך הדין ירון קידר, בבקשה.
ירון קידר: אני רוצה להתחבר לדברים שאמר יושב ראש הוועדה.
ירון קידר: החשיבות של המגזר השלישי רק הולכת וצומחת.
ירון קידר: היקף לשנת 2009 של המגזר השלישי עמד על מחזור של 100 מיליארד שקל.
ירון קידר: מדובר על גורם שהולך וצומח עם השנים יותר ויותר.
ירון קידר: מחליף את שירותי המדינה, מחליף את שירותי המדינה!
ירון קידר: התפיסה היום היא שהמדינה לא יכולה לפתור לבד את הבעיות שהיא מתמודדת איתן.
ירון קידר: לכן היום יש יותר ויותר פעילויות משותפות עם ארגוני מגזר שלישי.
ירון קידר: על זה אין בכלל חולק.
ירון קידר: צריך לראות את הכסף שעובר דרך סעיף 46 שאמור להגיע כהשקעה למטרות חברתיות.
ירון קידר: הרי בהגדרה זה הולך רק למטרות ציבוריות.
ירון קידר: זה מה שמותר לתת.
ירון קידר: זה כסף שהולך למטרה ציבורית שהממשלה או שלא נותנת לו או שמוסיפים על כסף ממשלתי.
ירון קידר: זו השקעה.
ירון קידר: נכון שברשות המיסים זה הבן החורג כמו שהגדיר יושב ראש הוועדה.
ירון קידר: עוד בתפקידי אמר לי אישות המאוד בכירה ברשות המיסים "קח, שרשות התאגידים תיקח את המחלקה הזאת, לא יודעים לעשות את זה, זה לא שלנו".
ירון קידר: אני אומר את זה בצורה הברורה ביותר , מיליארד שקל בשנה עוברים דרך סעיף 46.
ירון קידר: רק מיליארד שקל, לדעתי אם הוא היה יותר יעיל ויותר פתוח היו עוברים יותר.
ירון קידר: אבל על פי נתוני מינהל הכנסות המדינה כל שנה מיליארד שקל נתרמים לגופים שיש להם סעיף 46.
ירון קידר: על אלפי עמותות, על מאות הבקשות ומאות בקשות חידוש עובדים בשבע השנים אחרונות מקסימום ארבעה עובדים ובתקופות שפל שני עובדים, זה הכל!
אורי מקלב: תכף נשמע מה מספר הבקשות והחידושים שיש בשנה, אולי יהודה מונסונגו ימסור לנו נתונים.
אורי מקלב: בכמה עמותות מדובר שאתם מחדשים את הסעיף הזה, וכמה עמותות השנה ביחס לשנה שעברה?
יהודה מונסונגו: השנה שלחנו חידושים ל -1,400 גופים.
יהודה מונסונגו: מה שאישרנו במהלך השנה כי חלקם הגישו באיחור משנת 2009, אישרנו 1,620.
יהודה מונסונגו: נקלטו אצלנו בקשות חדשות בשלב ראשוני 630 בקשות השנה.
יהודה מונסונגו: צריך לדעת שחלקן הן בקשות שחוזרות על עצמן.
יהודה מונסונגו: כלומר לפעמים הבקשות מגיעות לא שלמות ואנחנו מבקשים להשלים את החומר.
יהודה מונסונגו: סך הכל המחלקה אישרה וסיימה את הטיפול באופן מושלם ל- 283 במהלך השנה.
אורי מקלב: בהמשך אני אתן לך רשות דיבור אבל כעת אני רק מבקש שאלות הבהרה והבנה.
אורי מקלב: מה קורה לעמותות שמבקשות חידוש לתקופה הזמנית, יש להן אישור זמני?
אורי מקלב: אני מבין שזה מצב לא נוח.
יהודה מונסונגו: אנחנו מקדימים תרופה למכה.
יהודה מונסונגו: כבר מהלך חודש שביעי שלחנו חוברות לחידוש לעמותות השונות וביקשנו מהן להגיש לנו את חוברת החידוש עם המאזן והמידע העדכני מה העמותה עושה.
יהודה מונסונגו: ביקשנו שהחומר יגיע עד ה- 31 באוקטובר כדי שמיום ה- 31 באוקטובר ועד סוף השנה יהיה לנו את הזמן לטפל.
יהודה מונסונגו: בעצם סוף השנה שזה החודשים בהם אנחנו עובדים ממש מסביב לשעון בעיקר בנושא החידושים כדי לא לפגוע בפעולת העמותות.
יהודה מונסונגו: נכון לעכשיו, בסוף שנה מתוך 980 בקשות חידוש חזרו אלי  - - -
אורי מקלב: מתוך ה- 1,600.
יהודה מונסונגו: ה- 1,600 הם גם חידושים משנה קודמת כי תמיד יש עמותות שמגישות באיחור.
אורי מקלב: זה רק אומר שהחידוש דורש זמן לכל העמותה.
אורי מקלב: זה שמסמך וחסר ואולי עוד משהו.
אורי מקלב: לכן זה עובר משנה לשנה.
יהודה מונסונגו: זה תלוי בעמותה.
יהודה מונסונגו: כשעמותה מיוצגת באופן מקצועי על ידי רואה חשבון/עורך דין זה הולך יותר חלק.
יהודה מונסונגו: יש עמותות קטנות שרוצות לחסוך כסף ועושות את זה בעצמן, אז הרבה פעמים הם לא מדווחים נכון, הם לא מציגים את עצמן נכון וזה יכול ליצור עיכובים.
אורי מקלב: כמה עמותות יש?
יהודה מונסונגו: מתוך 980 חוברות חידוש ששלחנו קיבלנו חזרה 530 הגישו בזמן עד 31 באוקטובר.
יהודה מונסונגו: 164 הגישו מה- 31 באוקטובר עד היום.
יהודה מונסונגו: מתוך 530 טיפלנו ב- 436 מאלה שהגישו בזמן, מתוך אלה שלא הגישו בזמן טיפלנו כבר ב- 127.