GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני גם מוכן לדון בעצם פניות הציבור, לא רק בפניות עצמן אלא בתשובות שניתנות לציבור ואיך זה מתנהל.
אורי מקלב: אני עדיין, אני אומר לכם בפירוש, אני עדיין לא קולט.
אורי מקלב: קשה לי, קשה לי להפנים את זה ולהאמין שיש תופעות כאלה.
אורי מקלב: שעומד נכה עם כיסא גלגלים ליד אוטובוס, מבקשים מהנהג את השירות, והוא נוסע, והוא לא מנסה לעזור בכלל, והוא לא מתמרן.
אורי מקלב: עוד לפני שהוא נהג שמשרת את הציבור יש כאן משהו חברתי ואנושי, זה צריך להיות חלק מההליכות הבסיסיות שלנו,  מההתנהלות שלנו בעולם, לא רק כאומה יהודית אלא כבני אנוש, זה משהו חברתי ואנושי ממדרגה ראשונה.
אורי מקלב: אנחנו באמת נרצה לשמוע על זה.
אורי מקלב: אני אומר את כל זה כדי שאתם תתייחסו.
אורי מקלב: לאחר שרה זילברשטיין אנחנו נעבור אליכם לנציגי משרדי הממשלה, לנציגי החברות.
אורי מקלב: ניתן לכם הזדמנות לענות.
אורי מקלב: אני אתן לכם את כל הזמן.
שרה זילברשטיין: שרה זילברשטיין, המשרד לאזרחים ותיקים.
שרה זילברשטיין: אני לא מדברת על אנשים עם מוגבלויות.
שרה זילברשטיין: אני מדברת על אנשים זקנים.
קריאה: אנשים זקנים הם אנשים עם מוגבלויות.
אורי מקלב: רבותיי, תאמינו לי, היא יודעת להסביר את עצמה.
שרה זילברשטיין: אם פגעתי במישהו באמירה שלי אני מתנצלת.
שרה זילברשטיין: אני רוצה להסביר משהו.
שרה זילברשטיין: אנחנו מדברים על 750 אלף איש שהם קליינטים רציניים מאוד של התחבורה הציבורית.
שרה זילברשטיין: אנחנו מקבלים תלונות רבות על כך שהאוטובוסים מתרחקים.
שרה זילברשטיין: קשה מאוד לזקנים לעלות למדרגה הראשונה באוטובוס.
שרה זילברשטיין: הדבר מאוד פשוט.
שרה זילברשטיין: כמו שיש בחו"ל, להוריד מדרגה ניידת או להתקרב למדרכה.
שרה זילברשטיין: קיבלתי תשובות גם מאגד וגם מדן על זה שפרייבטים, המכוניות הפרטיות הם הבעיה.
שרה זילברשטיין: עשיתי תצפית בעצמי.
שרה זילברשטיין: טרחתי והלכתי וראיתי שיש מקום להגיע למדרכה.
שרה זילברשטיין: פשוט האוטובוסים לא מגיעים.
שרה זילברשטיין: כך האזרחים הותיקים פשוט, או שהם מוותרים לעלות על האוטובוס, הם מחכים לאוטובוס שיאות בטובו לגשת קרוב למדרכה, או שהם פשוט לוקחים מוניות והכסף הוא לא רב בכיסם.
אורי מקלב: בגלל שביקשתי ממך לקצר לא דיברת על כך, שהאוטובוסים מתחילים לנסוע לפני שהנוסעים מתיישבים במקומותיהם, שזה גם חלק מהעניין.
אורי מקלב: אני אבקש משמואל חיימוביץ, אדריכל ומתכנן ערים, ממונה על נגישות ארצית.
אורי מקלב: תפקיד רב משמעות יש לך.
שמואל חיימוביץ: בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מובלות במשרד המשפטים.
שמואל חיימוביץ: התקנות הן מ-2003 וברבות השנים הן נכנסו כבר לתוקף, ואנחנו בנציבות עושים פעולות אכיפה בתחום של נגישות לתחבורה הציבורית ולצערנו הציבור עדיין לא רואה בנו כתובת לפניות במסגרת התקנות, אם יש עוולה כלשהי, אי עמידה בחוקים.
שמואל חיימוביץ: הפנייה אלינו נעשית או באמצעות טלפון או באמצעות אי מייל או באמצעות פקס.
שמואל חיימוביץ: אפשר למצוא את כל הפרטים שלנו באינטרנט ואם מישהו רוצה אז בהתחלה יש לכם את הטלפון שלנו: 026549555.
נעמי מורביב: רק תדעו שזה הולך לעלות לכם 600 שקל.
שמואל חיימוביץ: זה לא נכון.
שמואל חיימוביץ: אתם לא יודעים לקרוא הצעות חוק.
שמואל חיימוביץ: מה אני אגיד לכם?
שמואל חיימוביץ: מי שאמור לשלם את זה, זה רק מי שיפנה בשאילתא, כלומר לא אנשים עם מוגבלות, אנשים מקצועיים שירצו לקבל תשובות מסוימות מעבר לשעתיים שהן בחינם.
שמואל חיימוביץ: אז אל תכניסו לכם לראש משהו שהוא לא רלוונטי.
שמואל חיימוביץ: זה גם לא הנושא.
אורי מקלב: נתמקד.
אורי מקלב: אתם מטפלים גם בתלונות?
שמואל חיימוביץ: אנחנו גם מטפלים בתלונות ותעיד על זה גברת אפרת ועקנין.
אורי מקלב: מה הסמכות שיש לכם?
שמואל חיימוביץ: יש לנו סמכות גם של תביעה של משרד המשפטים.
שמואל חיימוביץ: יש לנו גם יחידת תביעה.
שמואל חיימוביץ: ותעיד כאן גברת ועקנין שפנתה לנציבות ואנחנו מייצגים אותה בתביעה שהגשנו בשמה נגד חברת מטרו דן על זה שהיו לה בעיות נגישות בבאר שבע.
שמואל חיימוביץ: אז עם כל הכבוד וכל הרצון הטוב בשביל שנקדם דברים צריכים להגיע אלינו פניות שמבוססות על דברים שעל פי התקנות הם לא מתקיימים, ואז אנחנו נבדוק את זה ואם צריך גם נגיש תביעה.
אורי מקלב: בעיה כמו שיעקב ביטון מבאר שבע דיבר עליה.
אורי מקלב: פניות לרשויות עצמן לאכוף חניות.
שמואל חיימוביץ: אם היו פונים אלינו בקשר לבעיה מסוימת של מוניות שעוצרות בתחנות אוטובוס וכך לא מאפשרות לאוטובוסים להתקרב למדרכה אנחנו היינו פונים לרשות המקומית, מבקשים ממנה באמצעות אמצעי האכיפה שלהם למנוע את המצב הזה.
אורי מקלב: לכם יש אמצעי אכיפה שלכם?
אורי מקלב: מה הערך המוסף שיש לכם על פני משרד התחבורה?
שמואל חיימוביץ: יש דברים מסוימים שרק אנחנו יכולים להגיש תביעה והם לא יכולים.
שמואל חיימוביץ: למשל העניין של שירות של נהג, אם הוא פותח את הרמפה ומאפשר נסיעה של אדם עם מוגבלות.
שמואל חיימוביץ: יש טענה של משרד התחבורה שהיא לא במסגרת הסמכות שלהם, זה כן בסמכות שלנו.
אורי מקלב: מעניין.
אורי מקלב: משרד התחבורה לא יכול לאכוף דבר שהוא על פי התקנה?
שמואל חיימוביץ: היום יחידת האכיפה שלהם פנו אלי ואמרו לי שהם עשו חקירות מול נהגים כאלה וכאשר הם הגיעו לשלב של הגשת תביעה היחידה המשפטית אמרה להם שאין להם סמכות.
אורי מקלב: אני חושב שזה צריך באמת לעבור אליכם.
אורי מקלב: יכול להיות שכאן אנחנו מזהים כבר את הבעיה.
אורי מקלב: אנשים מכירים את הכתובת של משרד התחבורה כמען להגשת תלונות ומתברר שמשרד התחבורה לא יכול לאכוף את התקנות.
אורי מקלב: אני גם לא מבין מדוע הם לא יכולים לאכוף את התקנות.
אורי מקלב: מה בנוגע לתקנות האחרות?
אורי מקלב: ואם צריך להגיע לנציבות של שוויון לאנשים עם מוגבלות, כאן יכול להיות שאין הלימה טובה, אין סנכרון נכון, אולי כאן כמה רשויות מטפלות.
שמואל חיימוביץ: רק ברשותך, לא סיימתי.
שמואל חיימוביץ: אם אפשר.
שמואל חיימוביץ: אנחנו מזהים את הלקונה המרכזית, כל מה שקשור לגורמים, בן אדם שמעורב בזה אז השירות לא ניתן בצורה ראויה.
שמואל חיימוביץ: הרבה פעמים נתקלים במצבים שנותן השירות או שלא רוצה או שלא אכפת לו או שהוא מזלזל או שהוא לא מעוניין בכלל לתת את השירות והוא אפילו מפגין את זה בשפת הגוף שלו, ולא עושים את המאמץ הסביר, ההגיוני, המצופה שכל מדינה בעולם, בן אדם שמתנהג בנימוס בצורה מסודרת עם הזולת היה אמור להתנהג בצורה כזאת.
שמואל חיימוביץ: בנקודה הזאת יש כשלים רבים.
אורי מקלב: אני מבקש לשמוע מהחברות אם יש להן מדדים, אם הם בודקים את הדברים ביחס של הנהגים לאנשים עם מוגבלויות.
אורי מקלב: אנחנו רוצים גם לשמוע את משרד התחבורה בעניין הזה, אנחנו רוצים לשמוע את חברות התחבורה הציבורית.
אורי מקלב: אם לא אז עשינו רק חצי עבודה.
אורי מקלב: עד עכשיו שמענו זה דברים חשובים מאוד, דברים שראויים להתייחסות.
אורי מקלב: אני צריך לעמוד במגבלות הזמן.
אורי מקלב: אני באמת מבקש בקשה מיוחדת לנסות להפעיל את כוח הקיצור.
אורי מקלב: לפני נציגים החברות, איריס בבקשה.
איריס ברקת: איריס ברקת, ממונה על פרויקטים תחבורתיים במשרד התחבורה.
איריס ברקת: אני הגוף שממונה מבחינת הנגישות במשרד התחבורה.
איריס ברקת: שמעתי כאן הערות כאלה ואחרות ויש לי הרבה מה להגיד על מה ששמענו כאן.
איריס ברקת: אז קודם כל לפני שנה וחצי הכנו תוכנית להנגשת התחבורה הציבורית בישראל.
איריס ברקת: אנחנו מדברים על התחבורה הציבורית העירונית.
איריס ברקת: בתוכנית ההנגשה 60% מהקווים והתחנות, אני מאוד מקווה שיש כאן גם נציגים של השלטון המקומי, כי הם גם חלק מהנושא והתוכנית שלנו.
איריס ברקת: 60% מהתחנות והקווים צריכים להיות נגישים עד סוף שנת 2010.
איריס ברקת: וכל שנה נגישות נוספת של 10%.
איריס ברקת: בשנת 2014 כל התחבורה הציבורית העירונית במדינת ישראל אמורה להיות נגישה ואני גם מקווה שהיא תהיה נגישה.
איריס ברקת: כל התוכנית הוכנה בהתייעצות עם הנציבות לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ומתואמת יחד איתם.
איריס ברקת: דיברו כאן על שינוי התקנות ואין ספק שתקנות שנכתבו בשנת 2003 יש הרבה מה לשנות בהן.
איריס ברקת: ואנחנו גם הרמנו, אני והצוות שלי, גם כן הרמנו את הכפפה בנושא ונפגשנו עם ארגונים כאלה ואחרים ושמענו מה יש להם לומר, וגם שמענו, דיברו על מוגבלות קוגניטיבית, גם שמענו מומחית בנושא, ושאלנו איך אפשר להנגיש את הנושא גם לגביהם.
איריס ברקת: מכיוון שזה לא מעוגן בנושא וקשה להבחין במוגבלות קוגניטיבית אז התייעצנו איתה איך אפשר בכל זאת להתנהל ואיך בכל זאת ניתן להגן, והיא אמורה להכין לנו ספרות מקצועית מה  קורה גם בעולם בנושא הזה.
איריס ברקת: אנחנו גם התייעצנו עם עוד מומחים בעולם כדי לדעת איך אנחנו יכולים לשנות את התקנות.
אורי מקלב: את אומרת 60% נגישות עד סוף שנת 2010.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים בסוף שנת 2010.
איריס ברקת: נכון.
אורי מקלב: יש לכם איזו אינדיקציה?
איריס ברקת: בוודאי.
איריס ברקת: אנחנו מקבלים דיווחים.
איריס ברקת: אני חייבת לציין.
איריס ברקת: דיברתי על השלטון המקומי.
איריס ברקת: מתוך 70 רשויות מקומיות שיש בהם תחבורה ציבורית עירונית רק 51 רשויות התייחסו לתוכנית ההנגשה שלנו.
איריס ברקת: זאת אומרת שיש רשויות שכלל לא התייחסו.
איריס ברקת: ומשרד התחבורה הוא לא הגוף שיכול לאכוף את זה אלא הנציבות.
איריס ברקת: אני לא יכולה לבוא היום לרשות המקומית ולהוציא צווים על למה היא לא הכינה תוכנית?
איריס ברקת: למה התחנה וסביבתה לא נגישה?
אורי מקלב: ואת פונה אבל לנציבות שהיא תאכוף את זה?
איריס ברקת: היא עושה את זה.
שמואל חיימוביץ: אנחנו עושים את זה.
שמואל חיימוביץ: פקחים שלנו מסתובבים בימים אלה בשטח, בודקים את אותן תחנות שאמורות להיות במסגרת התוכנית ואומרים להם שאם עד תאריך ינואר 2011, אנחנו מתכוננים לבדוק.
שמואל חיימוביץ: אם זה לא יהיה נגיש, אנחנו נוציא להם צו על נגישות.
אורי מקלב: 20 רשויות לא נענו לתוכנית של משרד התחבורה.
אורי מקלב: הרשויות האלה אומרות שהן פועלות בעניין הזה לבד.
אורי מקלב: הן מכינות את זה.
אורי מקלב: הן לא אומרות שהן לא יעשו את זה.
אורי מקלב: הן רק אומרות אנחנו נכין את זה לפי התקנות שלכם.
איריס ברקת: זה המתכון.
שמואל חיימוביץ: יש תוכנית של המפקח על התעבורה שהיא מחייבת.
אורי מקלב: התוכנית מחייבת.
אורי מקלב: הם אומרים אנחנו עושים את זה ואנחנו נכין את זה.
אורי מקלב: הרגולטור אומר אני אבדוק אותו בינואר 2011, אני באמת אבדוק אם עמדו בכך או לא עמדו בכך.
שלי יחימוביץ': ומי שלא יעמוד בזה נמצה איתו את ההליכים.
איריס ברקת: זה המקום גם להדגיש ששר התחבורה גייס כסף מהאוצר, 75 מיליון שקלים כדי לעזור לרשויות המקומיות, כי זו המסה העיקרית, לתת להם עזרה בהנגשת התחנות וסביבתן.
איריס ברקת: וכל רשות שהתחייבה להנגיש ולעמוד בתוכנית ההנגשה היא קיבלה מאיתנו תקציב יחסי.
איריס ברקת: זאת אומרת כבר 30 מיליון שקלים אנחנו הוצאנו לדרך.
אורי מקלב: אני חושב שאני מזהה כאן את הבעיה, או לפחות חלק מהבעיה.
אורי מקלב: אם אתם אומרים שאתם לא יכולים לאכוף,
איריס ברקת: לא. זה לא הכול.
איריס ברקת: זה לא הכול.
אורי מקלב: רגע, לגבי חברות התחבורה הציבורית, אם מגיעות תלונות, וכולנו יודעים שמשרד התחבורה הוא הכתובת לתלונות בכל מה שנעשה בכל נושא התחבורה, וגם התייחסות, אי עמידה בתקנות בכל מה שקשור לאנשים עם מוגבלויות, ואם אתם לא מטפלים בזה, מה אתם עושים?
איריס ברקת: זה לא נכון שאנחנו לא מטפלים.
איריס ברקת: תלוי באיזה תלונות מדובר.
אורי מקלב: נניח שמגיעה תלונה על נהג שלא העלה נוסע.
איריס ברקת: נהג שלא העלה נוסע, אנחנו כבר בהסכם שלנו האחרון עם אגד, נהג שלא יעלה נוסע עם מוגבלות, החברה תיקנס בעשרת אלפים שקל.
איריס ברקת: זה לא ממש נכון מה שאתה אומר.
איריס ברקת: זה ההסכם האחרון שלנו עם אגד.
אורי מקלב: ומה היה עד היום?
אורי מקלב: מה היה ההסכם הקודם?
איריס ברקת: מה ששמואל אומר, לא רשום בתקנות התעבורה שהנהג מחויב להעלות את האיש עם המוגבלות לאוטובוס.
אורי מקלב: הוא לא הסכים להעלות אותו.
אורי מקלב: זה לא שהוא העלה אותו פיזית.
איריס ברקת: לא. לא הסכים להעלות זו תלונה לכל דבר ועניין.
איריס ברקת: אנחנו כן מטפלים בזה.
שמואל חיימוביץ: הוא צריך לפתוח את הרמפה.
איריס ברקת: וזה כן נבדק מול החברה ונערכה חקירה כמו במחלקת חקירות במשרד התחבורה.
איריס ברקת: זה כן.
אורי מקלב: אז אם כך  אתם כן כתובת לנושא הזה.
אורי מקלב: ובאיזה מקרים אתם לא יכולים לאכוף את התקנות?
אורי מקלב: בקשר לרשויות, את זה אני מבין.
איריס ברקת: לא. אנחנו לא יכולים לכפות על הנהג לקחת ולהסיע אותו לאוטובוס.
איריס ברקת: לא מדברים על לעצור לו.
קריאת ביניים: למה אתם לא יכולים?
איריס ברקת: לא. את זה אנחנו לא יכולים לחייב אותו.
אורי מקלב: אני רוצה כן לבדוק את זה.
שאלת נכה: אז איך זה יקרה?
שאלת נכה: לבד?
אורי מקלב: סליחה, סליחה, לא קרה שום דבר.
אורי מקלב: בסך הכול אנחנו רוצים לברר את העניין.
אורי מקלב: נחדד את השאלה אז אולי תוכלי לענות.
אפרת ועקנין: שיאפשרו לנו לעלות.
אורי מקלב: תרשו לי רגע, אני חושב שגם אני יכול להסביר את זה.
אורי מקלב: לא ביקשנו שום דבר, שום אכיפה שלא נמצאת בתקנות.
אורי מקלב: מה שהתקנות לא מחייבות אנחנו יודעים שאתם לא יכולים לאכוף את זה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על הדברים שנמצאים בתוך התקנות.
אורי מקלב: אחד הדברים זו התייחסות של נהג לנכה, זה גם נמצא בתקנות.
אורי מקלב: זה צריך להיות התייחסות של נהג אל נוסע כמו שהוא מתייחס אל כל אדם גם בלי מוגבלות, אם הנהג לא מתייחס יפה הוא נחקר אצלכם ונשפט אצלכם.
אורי מקלב: מעבר לכך אנחנו מדברים על התקנות המיוחדות שיש לאנשים עם מוגבלות כמו פתיחת הרמפה, הפעלת הרמפה, התיישרות בקו המדרכה שהנכה יוכל לעלות ולהשתלב בתוך המעלון.
אורי מקלב: כל מה שאתם דורשים מבחינת התקנות שכבר שריריות וקיימות.
אורי מקלב: מי אוכף את הדבר הזה?
איריס ברקת: כל מה שנכתב בתקנות התעבורה זה שייך למשרד התחבורה.
איריס ברקת: אני לא אומרת שלא.
קריאה: הפעולות האלה לא כתובות בתוך התקנות כי משרד התחבורה אמר שזה חובתו של הנהג, וזה יקרה, וזו הנחיות שהם יקבלו והורידו הנחיות כאלה, רק בפועל יש היום מי שטוען, לא כתוב שאני חייב.
קריאה: אז יש מערכת כריזה והנהג אומר אני לא חייב להודיע.
קריאה: המערכת כן.
קריאה: אותו דבר, יש רמפה אבל לא פותחים אותה.
אורי מקלב: רגע, סליחה, אין בתקנון זה שהנהג צריך להכריז במערכת הכריזה?
איריס ברקת: יש.
איריס ברקת: גם בתקנות התעבורה, תקנה 427 , היא מדברת על כריזה.
אורי מקלב: אני לא יכול להיות בית דין .
אורי מקלב: אתה אומר לא, את אומרת כן.
איריס ברקת: אני רוצה להעביר עוד כמה דברים מאוד חשובים שאנשים דיברו עליהם לגבי הנהג.
איריס ברקת: התנהגות הנהג.
אורי מקלב: אני רואה שאני חייב לקיים ישיבה מקצועית בעניין הזה.
אורי מקלב: אולי גם האנשים הנוכחים התרשמו מכך כמוני שאחד כאן לא מבין את השני.
אורי מקלב: לפני זה שמענו משמואל חיימוביץ שמשרד התחבורה שלחו את הנהג, הפנו את המקרה אליך כדי לחקור, שתתחקר את הנהג כי אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
אורי מקלב: אנחנו כן שומעים ממך דברים ברורים מאוד שכל מה שנמצא בתקנות, זה מה שמעניין אותנו עכשיו.
אורי מקלב: מעבר לכך, אם התלונה היא האם הנהג חייב להסיע את המוגבל לתוכו או לא חייב, אני לא נכנס עכשיו לדברים האלה.
אורי מקלב: יכול להיות שצריך להיות טיפול אחר.
אורי מקלב: יכול להיות שאם יש תלונות כאלה אז יש דברים בגו.
אורי מקלב: אתם תחליטו.
אורי מקלב: אתם גורמים מקצועיים, אני עכשיו לא קובע עמדה.
אורי מקלב: אני כן חושב שאנחנו כן צריכים לבקר את מה שכן קבוע בתקנות ובמידה והן לא מתמלאות.
אורי מקלב: הדברים האלה הם לא ניתנים לויכוח ואת התקנות צריכים לאכוף.
אורי מקלב: אם משרד התחבורה הוא הכתובת אנחנו באמת נרצה לשמוע ואנחנו נרצה גם בפעמים הבאות כמה תלונות יש בנושא הזה, באיזו מידה אתם אוכפים את התקנות, ומה המקרים שבאים לפניכם, ומה הושתו על אותם  נהגים?
אורי מקלב: שאנשים ישמעו.
קריאה: אבל אדוני היושב ראש, לא ייתכן שאם יש רמפה באוטובוס, שלא יפתחו אותה.
קריאה: אפילו שזה לא כתוב בתקנות.
קריאה: בשביל מה הרמפה הזאת קיימת?
אורי מקלב: למה אתה מוסיף את ההערה הזאת עכשיו?
אורי מקלב: לא אמרנו את זה?
אורי מקלב: וכי לא דיברנו על זה שאם יש רמפה הנהג צריך לפתוח אותה?
אורי מקלב: וכי לא אמרנו שאנחנו רוצים שזה יהיה בתקנות?
אורי מקלב: תשימו לב שקריאות הביניים האלה לא מוסיפות שום דבר, הן רק מפריעות למהלך הדיון.
אורי מקלב: אני חייב לתת עכשיו את רשות הדיבור לחברות.
אורי מקלב: בבקשה נציג חברת אגד.
אורי מקלב: אחרי זה ידבר נציג חברת דן.
פיני גרשון: שמי פיני גרשון.
פיני גרשון: אני מהנדס תנועה באגד.
פיני גרשון: קצת נתונים רבותיי.
פיני גרשון: בחברת אגד יש 1580 אוטובוסים עירוניים שנוסעים בכל הארץ כולל אילת.
פיני גרשון: מאילת עד קריית שמונה.
פיני גרשון: מבין 1580 אוטובוסים 1150 הם אוטובוסים נמוכי משטח שזה אומר, מעל 73% מהם.
פיני גרשון: זאת אומרת כל ארבעה אוטובוסים שאתם רואים ברחוב שלושה מהם הם אוטובוסים נמוכי משטח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נמוכי משטח, מה הכוונה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא שייך לעניין הרמפה.
קריאה: כמה מהם הם בשירות הבינעירוני אדוני?
פיני גרשון: אמרתי כבר, אוטובוסים עירוניים בלבד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה אומר נמוכי משטח הכוונה היא שהנכה שמגיע עם עגלה הוא יכול לעלות?
פיני גרשון: בהחלט.
פיני גרשון: הנהג מגיע בסמוך לאבן השפה כאשר זה מתאפשר, רוכן את האוטובוס, יש אפשרות להטות את האוטובוס וכאשר יש מוגבל בתחנה, חובה על הנהג לעצור את האוטובוס,  ללכת אחורה ולפתוח את הרמפה.
פיני גרשון: בוודאי.
פיני גרשון: סוגי האוטובוסים שלנו, אלה נמוכי המשטח, רק כדי לשבר לכם את האוזן, מדובר גם על המיניבוסים, האוטובוסים הקטנים, האוטובוסים הרגילים, האורך הרגיל, וגם האוטובוסים הארוכים ולאחרונה גם הצטיידנו באוטובוסים רבי קיבולת, מה שנקרא אוטובוסים BRT.
פיני גרשון: אלה הם אוטובוסים עם 4 דלתות שהם פועלים כרגע בשלב הזה בירושלים וגם האוטובוסים האלה הם נמוכי משטח.
פיני גרשון: במהלך 4 או 5 שנים קדימה חברת אגד אמורה להצטייד בעוד 600 אוטובוסים נמוכי משטח שאמורים להחליף לחלוטין את האוטובוסים הרגילים הלא ידידותיים.
פיני גרשון: אני מדבר רק על האוטובוסים העירוניים.
פיני גרשון: לא על האוטובוסים הבין עירוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת אתם רוצים לעבור ל-100% אוטובוסים נמוכי משטח.
פיני גרשון: בתוך 4 או 5 שנים, אנחנו בתהליך של הצטיידות, כל אוטובוס שנכנס בעצם אנחנו גורעים אוטובוס  שהוא לא ידידותי.
פיני גרשון: זה בהיבט של האוטובוסים.
פיני גרשון: במקביל אנחנו ומשרד התחבורה וגם הנציבות לשוויון זכויות של אנשים עם מוגבלות תיאמנו תוכנית, בעצם תוכנית הנגשה, קוראים לה, בכל עיר הוגדרו מספר הקווים שהם יהיו קווים מונגשים.
פיני גרשון: בכל עיר.
פיני גרשון: שזה אומר בעצם הקווים שהוגדרו מן הנסיעה הראשונה ועד הנסיעה האחרונה, בשני כיווני הנסיעה כמובן האוטובוסים יהיו נמוכי משטח.
פיני גרשון: אני מדבר רק על אוטובוסים עירוניים.
פיני גרשון: החוק מדבר רק על אוטובוסים עירוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שתסביר לי עוד פעם, לא הבנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתם מצטיידים באוטובוסים נמוכי משטח תוך חמש שנים,
פיני גרשון: בצי האוטובוסים העירוני בלבד.
שלומית אבינח: רק אוטובוסים עירוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא. בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נטפל גם בנושא של אוטובוסים בין עירוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגיש פה הצעת חוק שזה יכלול גם את האוטובוסים הבין עירוניים.
פיני גרשון: אני אסביר לך, כמה שהבנתי אותך.
פיני גרשון: באגד יש 3000 אוטובוסים.
פיני גרשון: בכל אגד.
פיני גרשון: מתוך 3000 האלה 1580 אוטובוסים הם עירוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן הבנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתם תוך 5 שנים רוצים לעבור שכל 1580 האוטובוסים יהיו נמוכי משטח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה זה הקווים האלה?
פיני גרשון: אז התחלתי להסביר.
פיני גרשון: בתיאום עם משרד התחבורה והנציבות לכל עיר לקחו את כל רשימת הקווים שעובדים בעיר והגדירו, קווים מסוימים בתיאום, אחרי שהגדרנו הם יהיו אוטובוסים שיפעלו נמוכי משטח.
פיני גרשון: לא אחד כן, אחד לא.
פיני גרשון: כל הנסיעות.
פיני גרשון: וזה בא על חשבון הקווים האחרים באותה עיר.
פיני גרשון: לדוגמה, אם ניקח את כרמיאל לצורך העניין, כי זה מה שעולה לי בראש כרגע, יש לנו שמה 7 קווים עירוניים שממוספרים מאחד עד שבע, במקרה זה יצא.
פיני גרשון: ולמיטב זכרוני למעט קו 4, קווים 1,2,3,5,6,7 יפעלו באוטובוסים נמוכי משטח.
פיני גרשון: לקו 4 אני לא מחויב להפעיל אוטובוס נמוך משטח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם מחליטים למשל איזה קו יהיה נמוך משטח ואיזה קו לא?
פיני גרשון: אז אמרתי, ישבנו ותיאמנו עם משרד התחבורה.
פיני גרשון: לא עשינו את זה על דעת עצמנו בלבד.
פיני גרשון: זה בא אחר תיאום.
פיני גרשון: עכשיו יתרה מכך, בכל קו כזה רבותיי, שהוגדר קו מונגש משרד התחבורה מחייב וגם החוק מחייב לסמן את התחנות לאורך מסלול הנסיעה סימון מונגש.
פיני גרשון: אגד לוקחת על עצמה את המשימה הזאת ומעלה את זה אוטומטית למאה אחוז, לא 60%.
פיני גרשון: אנחנו עושים את זה ברמה של מאה אחוז.
פיני גרשון: כל התחנות לכל אורך מסלול הקו שהוגדר מונגש.
פיני גרשון: אוקיי?
פיני גרשון: שזה אומר מבחינת התקנות, אם אתם רואים סככה לפניכם, אז השילוט יהיה בשפת ברייל בשילוט קטן ואפור, ובשילוט כמדבקה שחור על רקע צהוב, אם זו סככה.
פיני גרשון: ואם זה רק עמוד ואי אפשר לשים מדבקה אז שמים רק שילוט ברייל.
פיני גרשון: זה מה שמחייב החוק.
שמואל חיימוביץ: מובלט בברייל.
פיני גרשון: השילוט הוא מאוד גדול דרך אגב.
פיני גרשון: משהו כמו 20 על 20 למיטב זכרוני.
פיני גרשון: לגבי קו 24 שציינתם פה, במסגרת התוכנית קו 24 לא הוגדר כקו מונגש בשנה זו.
פיני גרשון: מה שזה אומר שמבחינתנו אנחנו לא מחויבים להפעיל אותו באוטובוסים נמוכי משטח.
פיני גרשון: כמו שהסברתי העדיפות תינתן לקווים שהוגדרו כקווי הנגשה.
אורי מקלב: מי קבע את זה לגבי קו 24?
הערת ביניים: זאת אומרת שאין הנגשה, ובן אדם עם מוגבלות שצריך להגיע מהבית שלו לעבודה בקו הזה אתה פשוט פוטר אותו מהנגשה.
פיני גרשון: בעוד שנה זה יהיה מונגש.
קריאה: מה זה עוד שנה?
קריאה: לפחות שיהיה לו חלקי.
אפרת ועקנין: אם בודקים את האזור, למה קו אחרי קו לא נגיש?
אפרת ועקנין: אולי תעשו איזה הסדר מסוים.
אפרת ועקנין: אם אתם לא מחויבים עכשיו להנגשה מלאה אז לפחות לעשות משהו בשביל הזמן הזה.
פיני גרשון: השאלה היא במקום.
פיני גרשון: זה נכון.
פיני גרשון: אבל כרגע אלה בעצם ההנחיות שקיבלנו.
פיני גרשון: כך אנחנו עובדים.
פיני גרשון: ככל שישתנו ההנחיות יותר אוטובוסים יהיו מונגשים ונמוכי משטח.
אורי מקלב: אם הייתי צריך לבחור ש-60% מהקווים יהיו קווים מונגשים הייתי בוחר בקו 24 שיהיה מונגש בין הקווים הראשונים.
אורי מקלב: השאלה היא מי מחליט איזה קווים יהיו מונגשים עכשיו.
אורי מקלב: משרד התחבורה צריך לקבל נתונים מחברת אגד.
אורי מקלב: חברת אגד היא זו שצריכה ליידע את משרד התחבורה איזה קווים הם מונגשים ואיזה קווים לא מונגשים עדיין.
איריס ברקת: הקווים שנבחרו להנגשה הם קווים עם תדירות יותר גבוהה, עם ביקוש למרכזים, ליעדים.
אורי מקלב: מה בקשר לקו 24 שנמצא במלחה הוא חשוב למדי.
איריס ברקת: אם אני לוקחת את קו 18 בירושלים לצורך העניין, קו 18 או קו 4, קו 24 לא עומד בקריטריונים שלנו של הנגשה.
אורי מקלב: סליחה, מלחה זה מקום חשוב לבעלי המוגבלות שמגיעים מחוץ לעיר.
אורי מקלב: הם זקוקים לתחבורה הציבורית לאחר שהגיעו ברכבת.
אורי מקלב: רק לשם הם מגיעים.
אורי מקלב: זה המקום היחיד.
אורי מקלב: לא צריך לעשות פרישה בהרבה מקומות.
אורי מקלב: לכן ממלחה קו 24 היה צריך להיות בעדיפות ראשונה להנגשה.
אורי מקלב: אני לא מקצוען.
אורי מקלב: אני ככה חושב.
אורי מקלב: זה הגיון פשוט.
הערת נכה: אתה יורד מהרכבת, אין לך אוטובוסים אחרים חוץ מקו 24 שיביאו אותך למרכז העיר.
פיני גרשון: אני לא יכול להגן על מה שאני לא מכיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם שמתם לב באתי לישיבה, באיזשהו שלב יצאתי ואחר כך חזרתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יצאתי, חזרתי עם עוד טיפה תחושה אולי והזדהות יותר חזקה עם האנשים שיושבים על כיסאות גלגלים כי ישבנו בחוץ ברחבת הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ישבתי על כיסא גלגלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניסיתי לבדוק מה היה ההרגשה של בן אדם שיושב על כיסא גלגלים כאשר יש לו מדרכה משובשת או שיש לו בעיה לעלות לאוטובוס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם קודם היה לי קשה ואמרתי ליושב ראש שמאוד קשה לי לשמוע את התלונות האלה אז עכשיו עוד יותר קשה לי.
אורי מקלב: היא העבירה לי פתק שכשהיא שומעת את הדברים האלה אין לה מצב רוח.
אורי מקלב: אני מספר כאן את כל הסודות של הפתקאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ראשית, לי נורא לא ברור מדוע צריך להחליט...
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאילו זה נשמע לי, אם יש נכה אחד שצריך אוטובוס 24 ולא אוטובוס 18.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו בא ונתן הוראה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברת אגד אומרת תיאמנו עם משרד התחבורה, עם הנציבות, החלטנו על זה ביחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה מה קורה עם הנגישות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הם היו מעורבים בתוך השיחות האלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הם יודעים?
שמואל חיימוביץ: הנציבות סברה שכל אוטובוס שני צריך להיות נגיש בכל הקווים.
שמואל חיימוביץ: לא קיבלתם את עמדתנו.
איריס ברקת: התקנות מדברות על תוכנית רב שנתית עד שנת 2014.
איריס ברקת: מה לעשות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד לך, לא, אל תגידי מה לעשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לעשות זו תשובה שאנחנו לא מקבלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משמע לעשות.
איריס ברקת: אז אנחנו עושים.
איריס ברקת: אם הייתי יכולה  לספר לך את כל מה שעשינו, את כל מה שמשרד התחבורה עשה, אז אני אבוא ואני אגיד את כל מה שעשינו עד כה.
איריס ברקת: אז אני נורא אשמח לענות ואני  נורא אשמח לדבר.
קריאה: אני לא יכול להגיע הביתה.
קריאה: אני צריך לבקש חסדים מאחרים שיבואו וייקחו אותי.
איריס ברקת: אני לא רוצה חסדים.
איריס ברקת: אני נותנת רמת שירות לכולם.
איריס ברקת: לכולם, זה לא רק לבן אדם עם מוגבלות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך שאלה בבקשה מר גרשון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם עושים עם התלונות של אנשים שהתלוננו נגד שהם לא העלו נכה או שהם אמרו, כמו ששמענו פה את המקרה שהנהג אמר לבחורה עם המוגבלות, תלכי לתחנה הבאה ואנחנו כבר נאסוף אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועוד שאלה אתה אמרת תוך כדי שדיברת שאוטובוס נמוך משטח ככל שניתן מגיע לשפת המדרכה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרת את המשפט ככל שניתן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת ככל שניתן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך יכולה להיות בכלל אופציה שזה לא ניתן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם זה לא ניתן אז למה זה לא ניתן?
פיני גרשון: אני אסביר.
פיני גרשון: אם אתם חושבים שפה אני אגן על נהג שפעל לא בסדר אז אתם טועים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא חושבים כך.
פיני גרשון: נהג חובתו להיצמד למדרכה.
פיני גרשון: ואמרתי ככל שניתן בהיבט הגיאומטרי.
פיני גרשון: שהוא יכול להתקרב, שאין רכבים אחרים שמפריעים.
פיני גרשון: תבינו אוטובוס זה לא בדיוק הפרייבט שאני יכול להתקרב איתו תמיד.
פיני גרשון: יש לו מידות.
פיני גרשון: הוא צריך את הרדיוס להיכנס, את הרדיוס לצאת.
פיני גרשון: לא לפלוש לנתיבים סמוכים.
פיני גרשון: אז מה שאתם רואים בעין אולי נהג רואה את זה אחרת.
פיני גרשון: ואני אומר עוד פעם אני לא מדבר ממקום של להגן על נהג שהתנהג שלא ראוי.
אורי מקלב: ספר לנו מה אגד עושים בנושא הזה, להכשיר את הנהגים?
אורי מקלב: לפני התקנות, לפני משרד התחבורה, לפני כל הרגולטורים, מה אגד כחברה שהיא חברה מובילה בתחבורה הציבורית מה היא עושה בנושא הזה של הכשרת הנהגים?
פיני גרשון: בדיוק רציתי לדבר על הנושא הזה.
פיני גרשון: אגד יש לה מערכות בקרה משלה.
פיני גרשון: יש לנו את הבקרים שלנו שיוצאים, בודקים ורואים.
פיני גרשון: מבחינתנו אדם מוגבל אינו שונה מכל לקוח בתחבורה הציבורית.
פיני גרשון: חד וחלק.
פיני גרשון: אם נהג עובר ברמזור אדום זה אותו דבר.
פיני גרשון: הוא גם ייקנס והוא גם יעמוד לדין.
פיני גרשון: אנחנו לא באים פה להגן על דברים כאלה.
פיני גרשון: זאת בעצם המגמה.
אורי מקלב: אני אגיד לך את האמת.
אורי מקלב: אני פונה אליך כראשון הדוברים אבל אני גם פונה לאחרים.
אורי מקלב: האם אתם באמת מרגישים ולא רק לגבי מה שהאנשים המוגבלים מרגישים, גם לגבינו האזרחים שאין אנחנו מוגבלים שבנושא הזה של חוסר התחשבות, נקרא לה מקסימלית, אני לא רוצה להגיד מינימלית, אבל מקסימלית, המירבית, לגבי ההתייחסות של הנהגים כלפי אותם מוגבלים שיוכלו לעלות לאוטובוס.
אורי מקלב: שלא יתחמקו מהם.
אורי מקלב: שלא יעשו את זה ככורח.
אורי מקלב: קודם כל להסביר פנים.
אורי מקלב: לעשות את זה ברצון.