GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן הורוביץ: צה"ל מצד אחד מגביל את 'אגד' בירידה לחברון, מצד שני הוא לא נותן מענה בירידה ובחזרה, מה שיוצר צוואר בקבוק, ואני לא יודע כמה אנשים חיכו בקבר רחל שעה, אבל אצלנו אנשים חיכו גם ארבע וחמש שעות בכל המעברים האלה.
ניצן הורוביץ: זה היה בערב וזה היה במשך כל היום.
אורי מקלב: הבנו שכשמגיע אוטובוס מפרקית, הפתרון הוא לא אוטובוס ממוגן אחד, מכיוון שאם מגיע אוטובוס מפרקית מלא, האוטובוס הממוגן לא מכיל את כל מי שיורד מהמפרקית ו'אגד' צריכים להיערך.
יעקב לביא: 'אגד' נערך.
אורי מקלב: אנחנו יודעים גם שהאוטובוסים הממוגנים הם מוגבלים.
ניצן הורוביץ: אבל צריך לדעת שרוב הציבור שמגיע לחברון ביומיים האלה, כ-70,000 איש, הם לא מגיעים בכלל עם אוטובוסים ממוגנים, אז זו ממש בדיחה כאילו להגיד 'רק 'אגד' ייסע עם ממוגן וכל שאר הציבור---
אורי מקלב: מאנשים אחרים לא מבקשים את זה?
ניצן הורוביץ: אני מביא, דרכי מגיעים, באופן ספציפי, 30,000 איש, שאני מזמין להם אוטובוסים רגילים מרחבי הארץ וצה"ל נותן לכולם להיכנס.
ניצן הורוביץ: זה בדיוק האבסורד, שיש פה כביכול איפה ואיפה נגד 'אגד', שלא נותנים להם להיכנס.
ניצן הורוביץ: אנשים מגיעים עם הרכבים הפרטיים שלהם, אבל 'אגד' שיש לו כל כך הרבה כח להגיע עם מפרקיות רגילות עד לחברון---
יעקב לביא: קודם כל אנחנו מחויבים לפי הרישיון שנתן לנו משרד התחבורה להפעיל שם אוטובוס ממוגן ירי.
יעקב לביא: אנחנו לא יכולים לקחת על עצמנו אוטובוסים, מפרקיות, ולנסוע לחברון.
יעקב לביא: אנחנו היינו בישיבות עם ממ"ר חברון, אין דבר כזה, גם לגוש עציון, כשרצינו לעשות הפסקה בצומת המיקי מאוס, הוא לא מאשר, הוא מאשר רק במנהרות.
יעקב לביא: אנחנו הלכנו לפי הוראות המשטרה ושירות הביטחון הכללי.
יעקב לביא: הלוואי שהיינו יכולים לעזור ולתת---
ניצן הורוביץ: אמרתי שאין לנו טענות ל'אגד'.
ניצן הורוביץ: צריך לדון ב---
יעקב לביא: אם המפקח על התעבורה יגיד לנו מחר להפעיל אוטובוסים לא ממוגנים, אנחנו נשים מפרקיות.
ניצן הורוביץ: אנחנו הראשונים שנשמח, זה יקל עלינו.
אורי מקלב: רבותיי, הנושא הוא לגבי המחירים, לשקול מחיר אחיד לקבר רחל, עם כרטיסי מעבר.
אורי מקלב: אנחנו נשב עם 'אגד'---
נועה צור: אנחנו נשב על כך עם 'אגד' ונשקול אם יש מקום להוזיל את המחיר, או ליצור כרטיס מעבר.
אבנר עורקבי: אני פה כי נתבקשתי על ידי נגישות ישראל להעלות את הנושאים של נגישות נכים לכל קברות הצדיקים.
אבנר עורקבי: אני מצטער שמתמקדים אך ורק בצפון, אבל אני יודע שיש גם בדרום קברות צדיקים.
אבנר עורקבי: אני לא רק מתעכב על השטחים, אני מתעכב על כלל ארץ ישראל, אתרים קדושים וקברות צדיקים.
אבנר עורקבי: יש בינינו אוכלוסייה מאוד גדולה של נכים שהם דתיים, שומרי מסורת גם, שרוצים לעלות לקברי צדיקים.
אבנר עורקבי: ישנו חוק במדינת ישראל שנציבות שוויון הזכויות תציג אותו, חוק הנגישות לאתרים הקדושים.
אבנר עורקבי: אנחנו זכאים, כמו כל אדם בישראל, להגיע למקומות.
אבנר עורקבי: מדובר לא רק בנכים בכיסאות גלגלים, מדובר בנכים שהם עיוורים, בחירשים, אוטיסטים, כל סוגי הנכויות שאין להם נגישות לאתרים קדושים במקומות ציבוריים.
אבנר עורקבי: אני יודע שלאחרונה הכנסת חוקקה את חוק הנגישות למקומות ציבוריים קיימים, מקומות ציבוריים חדשים, אני מקווה שגם האתרים ייפתחו לנו.
אבנר עורקבי: לנו היתה בעיה מאוד חריפה, לי באופן אישי היתה טבילת אש מאוד חריפה אחרי שפרסמתי כתבה בנושא נגישות לכותל המערבי.
אבנר עורקבי: אני ביקשתי להגיע לכותל המערבי והסתבר שאין נגישות.
אבנר עורקבי: כתבתי כתבה והעברתי את הכתבה לכל עיריית ירושלים ש'אתם מונעים מנכים לגשת'---
קריאה: אבל אפשר להיכנס עם רכבים, מי שנכה.
אבנר עורקבי: נאמר בכתבה בערוץ 7 שלא ניתן לנכים, חולים וקשישים להיכנס לתוך מתחם העיר העתיקה, להגיע עד לכותל.
אבנר עורקבי: מסתבר שכן יכולתי להיכנס, אבל בימים נוראיים וחגים וימי ב' וה' יש לי בעיה.
אבנר עורקבי: אם אני נכה, אני לא נכנס למתחם הכותל, למה?
אבנר עורקבי: יש אירוע.
אבנר עורקבי: אז מה, אני לא אתפלל?
אבנר עורקבי: חבר'ה, דקה, אני נכנס לחצי שעה-שעה, אני מבטיח, הולך יוצא, לא רוצה שום דבר, לא מעורב באירוע, לא כלום, רוצה להתפלל, לא יותר, לא ניתן לי להיכנס.
אבנר עורקבי: יכולתי לבכות לשמים, לא יעזור כלום.
אבנר עורקבי: עד שלא עירבתי את עיריית ירושלים, אחרי שכתבתי להם מכתב חריף מאוד בנושא הזה, עירבתי קצת את עיריית ירושלים ומישהו בעיריית ירושלים קישר אותי עם רב הכותל, שאני אוכל להיכנס לעשר דקות.
אבנר עורקבי: היה שם מפקד בשם יונאס, מי שמכיר אותו, עשר דקות, לא יותר.
אורי מקלב: בסוף היית חצי שעה.
אבנר עורקבי: אבל איך עשר דקות?
אבנר עורקבי: רק לרדת מהאוטו עם המעלון לוקח לי עשר דקות, אז על מה אתה מדבר?
אבנר עורקבי: אז דיברתי עם רב הכותל, הוא אומר לי 'תרד, תרד, תיכנס, אמר לך עשר דקות, מה אכפת לך?
אבנר עורקבי: תיכנס', נכנסתי, גמרתי להתפלל, אחרי שגמרתי חצי שעה בדיוק.
אבנר עורקבי: אני חוזר, אז יונאס אומר לי 'אמרתם עשר דקות, אי אפשר להאמין לכם'.
אבנר עורקבי: איזה גישה, בחייך.
אבנר עורקבי: אני עושה את זה בכוונה?
אבנר עורקבי: אני רוצה להתפלל, לא יותר.
אבנר עורקבי: לא רוצה---
אורי מקלב: הנושא של הכותל מאוד חשוב.
אורי מקלב: לי ידוע שנכים נכנסים לכותל, אבל אמרו לך שבאופן מובנה בימים שני וחמישי בבוקר לא נכנסים?
אבנר עורקבי: בימים שני וחמישי אין כניסה לכותל.
אבנר עורקבי: נגישות ישראל גם מודיעה את זה, היא תומכת בנושא הזה, אני קורא את זה מתוך מה שמעבירים לי.
אורי מקלב: אבל אם אומרים לך שבשני וחמישי יש בר מצוות ויש לחץ והכל מלא, מקובל עליך, אתם הנכים, שהם מגבילים לשעות וימים מסוימים.
אורי מקלב: הם אומרים, נכון, אנחנו לא יכולים לתת בכל יום ובכל שעה, יש ימים שכל הרחבה עם ציבור, אז מה תעשה?
אורי מקלב: עם הרכב אתה לא יכול...
אורי מקלב: אני שואל אם זה מקובל.
אבנר עורקבי: אני רוצה להסביר את זה.
אבנר עורקבי: נכה שמגיע לכותל הוא גם מגיע לבר מצווה.
אורי מקלב: אתה מעלה נושא, מה קורה אם אותו נכה מגיע לבר מצווה.
אורי מקלב: הוא  יכול להיות גם האבא של הבר מצווה.
אבנר עורקבי: נכה, שלא קשור לבר מצווה, מגיע לכותל, הוא לא מגיע מתל אביב, הוא מגיע מהצפון, הוא מגיע מהדרום, הוא מגיע במיוחד לכותל, עם כיסא הגלגלים שלו.
אבנר עורקבי: ולי קשה להגיע, עד שאני יוצא מהבית, בשביל להגיע לפה, אני קם מוקדם, בשביל להסתדר, להכין את עצמי, ועד שאני יוצא לוקח לי זמן.
אבנר עורקבי: ואני צריך גם את האוטו שלי לידי, מצטער, יש לי דברים שאני צריך את האוטו שלי לידי.
אבנר עורקבי: זה לא רק אני, הרבה נכים הם כמוני.
אבנר עורקבי: אני לא מדבר על עצמי באופן אישי.
אבנר עורקבי: מה שהרתיח לי את הדם והעלה לי את הקצף כלפי מעלה, אני מגיע בסוכות, לקחתי את משפחתי, יצאנו ב-4:00 בבוקר, ממש מוקדם, כדי להגיע לכותל בלי להיכנס לפקקים ולהגיע מיד לכותל, להיכנס לכותל ולהישאר להתפלל.
אבנר עורקבי: הייתי בטוח שאין אותו יום ברכת כוהנים.
אבנר עורקבי: אני מגיע, 'אין כניסה', למה?
אבנר עורקבי: ברכת כוהנים, 'תעשה לי טובה, דקה אני נכנס ויוצא', 'לא, אין כניסה', לא יעזור כלום.
אבנר עורקבי: שום דבר.
אבנר עורקבי: אין מוקד, אין כלום, אתה לא יכול לדבר עם אף אחד.
אורי מקלב: בברכת כוהנים אני מצדיק מאוד, אבל אני רק---
אבנר עורקבי: אפשר להצדיק את זה, אני אגיע לדובדבן, כבודו.
אבנר עורקבי: ניסיתי, ביקשתי, התחננתי, החנו אותי בחוץ למטה.
אבנר עורקבי: הבנות שלי והילדים שלי הרימו אותי עד למעלה, נכנסתי, הבנתי, קיבלתי את זה בהבנה, באהבה, אין לי בעיה, נכנסתי כמו כולם.
אבנר עורקבי: אבל כשיצאתי לקחת משהו מהאוטו, אני בירידה ואני מסתכל שמישהו בא עם פתק לבן, הוא הלך ברגל, פתק לבן, תק, הכניסו אותו.
אבנר עורקבי: תק, נגמר.
אבנר עורקבי: למה אני לא?
אבנר עורקבי: למה אני צריך פתק?
אבנר עורקבי: אני נכה, אני צריך פתק?
אבנר עורקבי: יש לי פתק של נכות.
אבנר עורקבי: וזה תיעוד שנמצא אצלנו באתר.
אבנר עורקבי: למה הוא צריך פתק ואני לא?
אבנר עורקבי: אני לא צריך פתק?
אבנר עורקבי: הפתק שלי זה הרגליים שלי.
אבנר עורקבי: אני לא יכול לנוע עד הכותל, למה הוא כן?
אבנר עורקבי: שהוא יכול ללכת, הוא יכול לנוע, וזה מתועד אצלנו באתר.
אבנר עורקבי: אתם מוזמנים לאתר של ארגון הנכים בישראל מיוחד, לראות את זה.
אורי מקלב: כמה יש בארגון שלכם?
אבנר עורקבי: כ-2,000, הורים לילדים נכים.
אורי מקלב: לא כולם על כיסא גלגלים, זה גם נכות שהיא לא דווקא על כיסא גלגלים.
אבנר עורקבי: גם כיסא גלגלים, אוטיסטים, כל סוגי הנכויות, אנחנו מתמודדים איתם.
אייל קציר: להבהרה, למה זה ארגון נפרד מארגון ה---
אבנר עורקבי: ארגון הנכים בישראל המיוחד, המיוחד שבו והעוקץ שבו שהוא רואה את העיניים של ההורים של הילדים הנכים.
אבנר עורקבי: אנחנו מקדמים היום בכנסת חוקים לילדים נכים וכבודו, כבוד היושב ראש, הוא אחד האנשים ש---
אורי מקלב: דובר הוועדה הוא דובר חדש, הוא יושב פעם ראשונה אצלנו בוועדה.
אורי מקלב: אין ספק שעם הזמן הוא יכיר שמר אבנר עורקבי הוא אורח קבוע פה.
אורי מקלב: במסגרת פניות הציבור אנחנו מטפלים הרבה בנושאים שלהם והיום אנחנו מקדמים את חוק השר"מ, בעזרת ה'.
אורי מקלב: אני דיברתי בכנסת בשבוע שעבר וגם השבוע על מאבק הנכים.
אורי מקלב: דבר ראשון שאמרתי הוא למה הנכים צריכים לדבר על מאבק, למה אין איזה מלל אחר, למה אין שפה אחרת?
אורי מקלב: יש נהגי אוטובוסים בהפגנות רחוב והם נאבקים, בגלל שהאוטובוס נמצא ברחוב אז המאבק הוא ברחוב.
אורי מקלב: אבל הנכים?
אורי מקלב: המחזה הזה חוזר לפני כל שנת תקציב ואנחנו היום נמצאים תחת הרושם של הפגנות הנכים.
אורי מקלב: אבל מר עורקבי, אני כן הייתי רוצה שתתמקד, חוץ מהנושא של הכותל, איפה בעוד מקומות---
אבנר עורקבי: נגישות ישראל, שהיא מובילה מבחינת הנגישות למקומות, ולא אני, אני קטונתי, אני יכול להיות עפר לרגליהם, הם מובילים את הנושא של נגישות בכל המקומות הקדושים בישראל, אבל אני נתקלתי באופן אישי גם, פעם ראשונה בחיים שלי, שאני מגיע לקבר שמואל הנביא, וזה עוד לפני שהיו הפרסומים שאסור להיכנס בלילה.
אבנר עורקבי: אני לא מכיר את זה.
אבנר עורקבי: הגעתי, יש שם שביל כורכר, אין גישה, מישהו גרר אותי, אין שם גשר, שאם הייתם משפרים אותו, היה מעולה בשבילי, לעשות את הבמפרים האלה באמצע זה היה מעולה בשבילי, וכשהגעתי כבר לקבר, רגע, שנייה, רוצה לרדת, אה, מדרגות למטה.
אבנר עורקבי: שמעתי שעובדים שם, אנחנו מבקשים, תעשו שם מעלון.
אבנר עורקבי: יש מעלון מתקפל שאפשר לעשות אותו ולהוריד אותנו עד למטה.
אבנר עורקבי: יש לי את הזכות המלאה---
יוסף שוינגר: מישהו התווכח איתך על זה?
יוסף שוינגר: התשובה היא שזה ב---
אבנר עורקבי: לא התווכחתי.
אבנר עורקבי: אני עדיין לא אמרתי שום דבר, לא אמרתי שפניתי, לא פניתי---
אורי מקלב: הוא רק מציג את הפרשה.
אבנר עורקבי: ועד שאני מגיע למשהו, אני כל כך רוצה, כל כך משתוקק להגיע אליו ולהגיד לשמואל הנביא שהוא אחד...
אבנר עורקבי: כל כך התרגשתי להגיע בערב כזה, כשירדתי לשם, כל כך היתה לי אכזבה שלא יכולתי לרדת, אבל אמרו לי 'תשמע, משפצים, תגיד להם שיעשו מעלון', בעזרת ה', אני מקווה שיעשו את המעלון.
אבנר עורקבי: ישנם מקומות נוספים ברחבי ארץ ישראל שאין להם גישה.
אבנר עורקבי: אני יודע שקבר בבא סאלי נגיש.
יוסף שוינגר: לא קשור אליי.
אורי מקלב: הרב שוינגר הכין לנו רשימה של---
יוסף שוינגר: יש לנו רשימה מלאה, אני אביא לך אותה.
יוסף שוינגר: סתם מעניין אותי, איזה קבר לא נגיש בצפון?
יוסף שוינגר: אם כבר עשיתם עבודה והכנתם שיעורי בית.
אבנר עורקבי: אוה, חבל על הזמן.
אבנר עורקבי: אני נבהלתי.
יוסף שוינגר: תגיד אחד.
אבנר עורקבי: יש הרבה.
אבנר עורקבי: אתה רוצה את האחד הכי עוקץ שלו?
יוסף שוינגר: הכי עוקץ.
אבנר עורקבי: רבי חילו, זה כבוד, צריך לעלות אליו.
אבנר עורקבי: גם חשוב לנו השירותים של הנכים.
אבנר עורקבי: כשאנחנו מגיעים, לדוגמה, לרבי שמעון בר יוחאי, אין לנו מקומות חניה מוסדרים.
יוסף שוינגר: יש מוסדר.
אבנר עורקבי: אין, ואם יש לנו, אז זה בטח למעלה.
יוסף שוינגר: ליד בני עקיבא.
אבנר עורקבי: כשאני מגיע, אני מגיע עם כיסא גלגלים לא ממונע, ואני מאוד ספורטיבי, אבל לעלות את העלייה?
אבנר עורקבי: זה מסע---
אורי מקלב: אבל יש גישה ישירה היום?
יוסף שוינגר: מתי היית לאחרונה בקבר רבי שמעון בר יוחאי?
אבנר עורקבי: לא הייתי שם הרבה זמן.
יצחק בנימין יעקבי: אני הייתי ביום חמישי שעבר, הגעתי עם תג הנכה, מיד פינו לי.
יצחק בנימין יעקבי: אבל זה לא מוסדר, זה לא מקום עם שלט, היו סדרנים מאוד נחמדים ובאמת זה המקום להחמיא על השיפור העצום שם.
אורי מקלב: יש שינוי.
יוסף שוינגר: מוזר איך עזבנו את הכותל.
יוסף שוינגר: אני רק רוצה להגיד לך במשפט אחד, יש 130 מקומות קדושים, מרביתם בצפון.
יוסף שוינגר: יש לי פה רשימה---
אבנר עורקבי: היה באבטליון, רבי מאיר בעל הדמעות, יואל הנביא, מרבית הקברים בגוש חלב אינם נגישים.
יוסף שוינגר: תסיים, אני אענה לך.
אבנר עורקבי: בקבר שמעיה ואבטליון גישה ישרה לקבר עם האבנים, רוחב הכניסה 78, כניסה ראשית לקבר 70 סנטימטר, כניסה צדדית לקבר---
יוסף שוינגר: אי אפשר להרחיב את זה, שתדע.
יוסף שוינגר: אין לזה שום קשר לנכים או---
אבנר עורקבי: ---כניסה צדדית לקבר, 80 סנטימטר, כניסה זו מלאה באשפה, בשתי הכניסות מדרגות פחות מ-10 סנטימטר.
אורי מקלב: הרב יעקבי רוצה להוסיף לעניין הזה ואחרי זה ניתן לרב הכותל, חן קנרי.
אבנר עורקבי: יש גם את נושא הנגישות של מערת המכפלה.
אבנר עורקבי: אני רוצה להגיד לך, עד לפני שלוש שנים נמנעתי, לא רציתי להגיע למערת המכפלה, כי ידעתי מראש שיש שם מדרגות, שבכל מקום יש מדרגה, לכל קבר, לכל מקום אתה צריך לעבור מדרגות.
אבנר עורקבי: כולם עוזרים לי שם, אין לי בעיה, אבל היום אני לא מסכים, אני לא מוכן להגיע לשם, כי להרים אותך, אתם לא יודעים מה זה יוצר לנו, הנכים.
אבנר עורקבי: אני תלוי באנשים, זה דבר אחד.
אבנר עורקבי: דבר שני, אני זקוק לשירותים, אין שם שירותים נאותים.
אבנר עורקבי: אני צריך לחשוב פעמיים לפני שאני מגיע לאיזה שהוא מקום, אם אין שם שירותים, כי זה אחד הדברים המאוד מאוד חשובים לנו, הנכים, כי ברגע שאתה יושב על כיסא גלגלים יש לך גם בעיה של הסוגרים עצמם.
אבנר עורקבי: לכן זה מאוד מאוד חשוב.
אבנר עורקבי: היו"ר אורי מקלב:     אנחנו מבינים את כל מה שאתה אומר, אבנר.
אבנר עורקבי: חשוב שאמרת את הדברים גם כן, ודברים שיוצאים מן הלב נכנסים ללב.
אבנר עורקבי: הרב יעקבי.
יצחק בנימין יעקבי: דבר ראשון, אני חושב שבגישה, בעצם הנקודה הזאת שבעולם הנכים, נגיד ככה, חלק מהמתח סביב היציאה זה דבר שתופס המון מקום.
יצחק בנימין יעקבי: אני מאוד מזדהה עם מה שמר עורקבי אומר.
יצחק בנימין יעקבי: בן אדם מוגבל יודע את היכולות שלו, אני יודע למשל שלרקוד אני לא יכול ואני בכלל לא שואף לזה, אבל אני צריך לדעת אם אני יוצא מהבית, על מנת להגיע למקום מסוים, האם אני אגיע או לא.
יצחק בנימין יעקבי: הכותל זה אחד המקומות שאני אף פעם לא יודע וזה תמיד מתח שמלווה כל יציאה.
יצחק בנימין יעקבי: מדוע?
יצחק בנימין יעקבי: דבר ראשון, אנחנו נתונים לחסדים של המון אנשים בדרך.
יצחק בנימין יעקבי: אני אתן דוגמה מחול המועד האחרון.
יצחק בנימין יעקבי: יצאתי בלילה, חשבתי שהלילה הוא זמן פחות עמוס, בשעה מאוחרת בלילה, יצאתי מהבית ברמות, נסעתי דרך שער יפו לכיוון העיר, רציתי להיכנס בפנייה שמאלה לעיר העתיקה, עמדו שם שוטרים ואמרו לי 'אין כניסה לרובע', אמרתי 'אני נכה', השוטר אמר לי 'תראה, אתה לא יכול לפנות פה שמאלה, תמשיך ישר, תחזור מלמטה'.
יצחק בנימין יעקבי: היה שם עומס לא נורמלי---
אורי מקלב: אבל שם אתה יכול להגיע עד החניון של הר ציון.
יצחק בנימין יעקבי: בדיוק, אין לי איפה להסתובב, רק בהר ציון למעלה.
אורי מקלב: לא, אבל אתה יכול לחנות ולהגיע משם רק עד הר ציון, אתה לא יכול להגיע יותר מ...
יצחק בנימין יעקבי: לא בשביל לחנות, בשביל להיכנס לעיר העתיקה.
יצחק בנימין יעקבי: היו"ר אורי מקלב:     אבל איך תגיע לכותל מחניון הר ציון?
יצחק בנימין יעקבי: הוא ייתן לי.
יצחק בנימין יעקבי: הוא הבטיח לי, 'אתה תבוא מסביב', הוא אמר לי 'אני אתן לך להיכנס לרובע, אבל אני לא רוצה לשבור את התנועה---
אורי מקלב: יש כאלה שנכנסים---
יצחק בנימין יעקבי: הוא נתן לי לנסוע עד שם וחזרתי.
יצחק בנימין יעקבי: כשחזרתי, ולקח לי כמה דקות טובות, כי היה עומס גדול וכבר התחלפו השוטרים, והשוטר ההוא היה שם, אמרתי לו 'תראה, הוא אמר לי לעשות את כל הסיבוב בשביל להיכנס', הוא אומר 'אמר, אמר, אני אומר שלא, סע'.
יצחק בנימין יעקבי: אמרתי לו 'אתה אמרת לי לעשות את הסיבוב', הוא אמר 'אמרתי, אבל הוא אומר שלא'.
יצחק בנימין יעקבי: אין לי את הכלים למדוד בהיררכיה מי קודם למי, לא נתן לי להיכנס.
אבנר עורקבי: אני במקומך הייתי סוגר לו את המקום.
יצחק בנימין יעקבי: אני לא כזה.
אבנר עורקבי: אני לוחם.
יצחק בנימין יעקבי: אז שאלתי אותו איך אני מגיע, הוא אומר 'תיסע ישר, דרך שער האשפות'.
יצחק בנימין יעקבי: 'יתנו לי להיכנס?'
יצחק בנימין יעקבי: 'ייתנו לך להיכנס', נתן לי לבלות בנסיעה, היה שם טור אוטובוסים גדול, הגעתי איכשהו, עם חסדים של כל שוטר במחסום שלו.
יצחק בנימין יעקבי: זה בלילה, בין 1:00 ל-2:00 בלילה.
יצחק בנימין יעקבי: היה מאוד עמוס.
יצחק בנימין יעקבי: היה חול מועד קצר, אני מבין את העומס.
יצחק בנימין יעקבי: הגעתי לשם, הגעתי עד שער האשפות.
יצחק בנימין יעקבי: בשער האשפות ניסיתי להיכנס, לא היו...
יצחק בנימין יעקבי: נכנסתי, עצרו אותי, אמרתי 'אני רוצה להיכנס לחניית הנכים', אז היה שם שוטר מאוד נחמד, הוא אמר 'אני אברר לך'.
אורי מקלב: בעצם נתנו לך להיכנס כנגד כיוון התנועה, כמו שנתנו לאוטובוסים.
יצחק בנימין יעקבי: עד שם הגעתי.
יצחק בנימין יעקבי: אמר לי חייל, לא שוטר, שהוא יברר לי.
יצחק בנימין יעקבי: אין, גם ניידת שתרצה להיכנס לחניה, לא תיכנס.
אורי מקלב: זה היה ביום חמישי בלילה?
יצחק בנימין יעקבי: לא זוכר.
אורי מקלב: במקרה היה להם בעיה עם יום שישי, הר הבית.
יצחק בנימין יעקבי: יכול להיות.
יצחק בנימין יעקבי: אני חזרתי חזרה לשער האשפות, יש שם קיוסק, חניתי שם.
יצחק בנימין יעקבי: איך שאני חונה שם הגיעו אליי שוטרים, אמרו לי 'אתה לא יכול לחנות פה', אני סובבתי את המפתח, הוצאתי, אמרתי 'אתם רוצים, תגררו לי את האוטו.
יצחק בנימין יעקבי: זו הנקודה שאני יכול לחנות, זה לא מפריע לתנועה'.
יצחק בנימין יעקבי: אני, איך שאתה אומר, נלחמתי.
יצחק בנימין יעקבי: 'מכאן אני הולך, חוזר בעוד חצי שעה'.
יצחק בנימין יעקבי: אז הוא ביקש שאני אשאיר מספר טלפון, אם יהיה אירוע, אין שום בעיה.
יצחק בנימין יעקבי: וחזרתי.
יצחק בנימין יעקבי: באמת חזרתי מאוד מתוסכל.
יצחק בנימין יעקבי: זה באמת אירוע...
יצחק בנימין יעקבי: הלכתי לכיוון הכותל ומאוד סקרן אותי מה מצב החניה.
יצחק בנימין יעקבי: החניה היתה ריקה.
יצחק בנימין יעקבי: ממש היה ריק.
יצחק בנימין יעקבי: היתה כנראה הוראה לא להכניס אף אחד.
יצחק בנימין יעקבי: מה שאני אומר, אני אומר ככה, דיברו על שני וחמישי, זו בעיה.
יצחק בנימין יעקבי: לפני כמה זמן כשהתחיל הרמדאן, ביתד נאמן לא כותבים כל כך על הרמדאן.
יצחק בנימין יעקבי: באתי לכותל, נכנסתי, ניסיתי להיכנס, אין, רמדאן, אין אפשרות.
יצחק בנימין יעקבי: איך אני צריך לדעת את זה?
יצחק בנימין יעקבי: אם היתה הודעה ב'יתד נאמן', ב'המודיע', במקומות שאנחנו מסתכלים, ש'היום לא תותר כניסת נכים לכותל', לא הייתי בכלל מצפה לזה.
יצחק בנימין יעקבי: אבל כל הנסיעה, כל הדבר הזה שזה נתון לחסדים.
יצחק בנימין יעקבי: אני מבקש, כאזרח, לשאול מה הכללים הברורים, מתי יש לי סיכוי, מתי אין לי סיכוי.
יצחק בנימין יעקבי: אם יש לי סיכוי, אני הולך, אם אין לי סיכוי, אני לא הולך.
יצחק בנימין יעקבי: זו הנקודה.
יצחק בנימין יעקבי: במוצאי שבת, או בימים רגילים, אז זה עוד פעם, זה דבר שאני לעצמי לא יודע, האם יש לי חניה בכותל, זה דבר שנתון ל---
אורי מקלב: לא קבוע, זה נתון שמשתנה.
יצחק בנימין יעקבי: השאלה, האם באמת זה זכות---
אורי מקלב: טוב שאתה אומר את זה.
אורי מקלב: אני אומר את זה גם מניסיון, לפעמים גם אנשים פונים אליי לאישורים מיוחדים בחגים ועד שמוציאים את האישורים המיוחדים האלה, למעלה מ-50% בסופו של דבר לא מממשים אותם.
אורי מקלב: אמנם קיבלת אישור, אבל ההוראות שונות.
אורי מקלב: מה שבאמת מתסכל זה שבאים למקום ורואים שהחניון ריק, או לחילופין שהוא עם רכבים משטרתיים.
אורי מקלב: אז רכבים משטרתיים מבצעיים, אתה אומר מבצעיים, אבל כשהרכבים המשטרתיים לא מבצעיים, אז בסך הכל אומר הרב יעקבי, אנחנו מכבדים את אלה שרוצים רכב פיקוד, אבל בסופו של דבר זה על חשבון.
אורי מקלב: אם זה גם וגם, זה בסדר, אבל על חשבון כאלה?
אורי מקלב: אני אתן לך לענות, אבל אני רוצה לפני זה עוד מלה ואחרי זה הכותל.
צבי דוד רוזן: ראוי להרחיב את הדיון בנושא הזה.
צבי דוד רוזן: הנושא של המעלון וההנגשה של מערת המכפלה זה נושא שכבר מתארגן כמה וכמה שנים.
אורי מקלב: העיכובים הם בגלל שימור?
צבי דוד רוזן: היה מהנדס מטעם ביטוח לאומי שבא והכין איזה שהיא תכנית.
צבי דוד רוזן: לאחרונה הכינו עוד איזה שהיא תכנית ואנחנו לא מתעלמים מהעובדה שישנם שיקולים ארכיאולוגיים במקום, אבל משיחה שהיתה לי עם קמ"ט הארכיאולוגיה, הן קמ"ט הארכיאולוגיה הקודם, דר' איציק מגן, והן קמ"ט הארכיאולוגיה היום, מר חנניה חיזמי, ניתן לפתור את הבעיות הארכיאולוגיות.
צבי דוד רוזן: הבעיה בה"א הידיעה, אני יכול לתאר את זה הכי טוב על ידי המכתב שאני מחזיק כאן ביד, של עורכת הדין רות בר, עוזרת שר הביטחון.
צבי דוד רוזן: אני מקריא כאן שניים-שלושה משפטים, היא כותבת: 'אין עוררין על כך שהתקנת מעלון אכן עשויה לסייע לאוכלוסיית נכים', וכולי וכולי, 'בהתאם', וכאן המשפט החשוב וזו הבעיה בה"א הידיעה, 'בהתאם לעקרונות השוויונות ביחס לכל הדתות, נבחנו מול הווקף המוסלמי האפשרות והצורך במעלון דומה גם בצד המוסלמי.
צבי דוד רוזן: בתגובה נמסר על ידי הנהלת הווקף כי הם אינם מעוניינים בהתקנת מעלון דומה בצד המוסלמי'.
צבי דוד רוזן: אני אעביר לך את המכתב, אולי זה יעזור לכם בעתיד.
צבי דוד רוזן: מה זה קשור?
צבי דוד רוזן: זה בדיוק מה שאנחנו שואלים, מה זה קשור.
צבי דוד רוזן: זה שלהם לא אכפת מהנכים שלהם, או שאולי כן אכפת מהם אבל מסיבות אחרות הם לא מעוניינים במעלון, לא צריך למנוע מאיתנו, וכאן צריך את העוז ואת היושר ואת תעצומות הנפש לקבל החלטה---
אורי מקלב: בעקבות זאת כתבתם מכתב.
אורי מקלב: אנחנו נפנה בעקבות המכתב הזה.
אורי מקלב: אני מבין את הסיבה, רוצים במקום הזה וגם במקום השני, אבל אם צד אחד לא רוצה, זה צריך לעכב את הצד השני?
צבי דוד רוזן: למעשה זה עדיין תקוע באותו מקום.
אבנר עורקבי: יש לנו קשר עם בני דודינו מהצד השני, אנחנו נעביר את המכתב הזה שהווקף מסרב לתת להם נגישות לכותל.
אבנר עורקבי: נראה איך הם יגיבו.
אורי מקלב: למערת המכפלה.
אבנר עורקבי: אנחנו גם מייצגים אותם.
יוסף שוינגר: אני סתם אחד שמתפלל בכותל, די קבוע, די הרב שנים.
יוסף שוינגר: בגלל שיודעים שאני קשור למקומות הקדושים, אני לא קשור לכותל ביום יום, הרבה פעמים ניגשים אליי אנשים שיש להם אישורי כניסה, לא נכים, אישורים רגילים, מניינים קבועים, אנשים שמגיעים באמת עשרות בשנים, באחרונה, למעשה מהחגים סגרו את הרחבה, חילקו אותה לשתיים.
יוסף שוינגר: כשאתה נכנס, צד ימין רק רכב משטרתי, צד שמאלי...
יוסף שוינגר: במלים פשוטות הורידו 15-20 מקומות חניה, אני מודה שיש לי קשרים ואני---
אורי מקלב: מיד אחרי השער, החניון הקטן הזה?
יוסף שוינגר: כן, סגור.
יוסף שוינגר: נחתך לשניים.
יוסף שוינגר: הימני הוא רק רכב משטרתי.
יוסף שוינגר: אף פעם לא עומדים שם כל כך הרבה רכבים.
יוסף שוינגר: כל זה סגור למעשה.
יוסף שוינגר: למעשה אחד שמגיע להתפלל, אתה יכול לחנות מפה, תסתכל כמה מקומות.
יוסף שוינגר: אני מודה שאני נכנס, אני לא מקטר על עצמי.
אורי מקלב: הצד השמאלי לאזרחים ולנכים ולבעלי אישורים.
יוסף שוינגר: אני לא קשור לכותל לחלוטין.
יוסף שוינגר: רק תרשה לי לענות לך על המקומות הקדושים.
יוסף שוינגר: מאז שאני נכנסתי לתפקיד, בעשר השנים האחרונות, יש לי פה רשימה של 20 מקומות שלא היו נגישים לנכים.
יוסף שוינגר: לקחנו את ה-20 הכי מבוקרים בצפון, עשינו אותם נגישים לנכים.
יוסף שוינגר: יש פה את רבי יהודה הנשיא ורשב"ג, רבי ישמעאל כהן גדול ורבי יונתן בן עוזיאל, הרמב"ם, רבי מאיר והכל.
יוסף שוינגר: צריך להסתכל גם על חצי הכוס המלאה.
יוסף שוינגר: לא שאני בא להתנצל בפניך או להגיד לך שאתה לא צודק, יש לך איזה פול מסוים.
יוסף שוינגר: יש מקומות קדושים שגם לאנשים רגילים, כמוני, אני לא יכול להגיע, תראה את זה ברשימה.
יוסף שוינגר: יש רבי חנינה בן דוסא, מתיה בן חרש, זה במעלה ההרים.
אבנר עורקבי: אני יודע, אני מכיר את זה.
יוסף שוינגר: תרשה לי לסיים.
יוסף שוינגר: קח את שמעיה ואבטליון, טוב שהבאת את הדוגמה, יש מקומות שמבחינה ארכיאולוגית, הארכיאולוגיה לא מרשה לנו לגעת בזה.
יוסף שוינגר: זאת אומרת, גם אם אני אקבל תקציב והכל, אסור לי לגעת מבחינה ארכיאולוגית.
יוסף שוינגר: אני רוצה להגיד לך שבגדול אין מושג כזה שמקום שהוא נגיש, זאת אומרת מקום שמגיעים אליו להתפלל, יש 130 אתרים, אני יכול להגיד לך שבגליל יש 25% פופולריים.
יוסף שוינגר: הפופולריים נגישים.
יוסף שוינגר: יש עשרות מקומות שלא תצליח עם רכב, לא תצליח עם שום דבר, גם אנחנו לא נצליח, ויש מקומות שלצערי...
יוסף שוינגר: קח את שמואל הנביא כמשל.
יוסף שוינגר: בשמואל הנביא יש תכנית, הכנו תכנית, הושג תקציב, הבעיה שפתח הירידה הוא צר.
יוסף שוינגר: ארכיאולוגים לא מרשים להרחיב את זה.
אבנר עורקבי: אל תרחיב.
יוסף שוינגר: אבל בהילולה לא תצליח להגיע.
יוסף שוינגר: אני כבר אומר לך, לא תצליח להגיע.
יוסף שוינגר: ביום רגיל יהיה מעלון.
יוסף שוינגר: עכשיו אני רוצה להרגיע אותך מבחינת ההלכה.
יוסף שוינגר: שתדע, ואני ביררתי את זה והייתי אצל כל גדולי  הפוסקים.
יוסף שוינגר: כשאתה מגיע למקום קדוש, לא שאני מנסה להמעיט, ואני אמרתי את זה גם בקבר רחל, לא צריך להגיע מבחינת חשיבות המקום עד המקום עצמו.
יוסף שוינגר: לפי ההלכה אם אתה מגיע למקום סמוך, ויש כמה ספרים קדושים שאמרו אפילו שבמירון למטה אתה יוצא ידי חובה.
יוסף שוינגר: לא שאני אומר לך שעכשיו לא נעשה שום דבר, תסתמך על הספר, אני רק רוצה להגיד, אמרנו את זה לנשים שחלמו לגעת במצבה, או הרבה אנשים בשמואל הנביא שלא הצליחו, זה חדר קטנטן, חצי מזה.
יוסף שוינגר: לפי ההלכה, הגעת למקום, מבחינת החשיבות זה כאילו הגעת לקבר.
יוסף שוינגר: שתדע.
יוסף שוינגר: אני אגיש לך את הרשימה.
אורי מקלב: רק מלה למר קנרי, לגבי הכותל המערבי.
חן קנרי: בכותל המערבי יש שתי סוגיות.
חן קנרי: אחת זו הכניסה לכותל והעיר העתיקה וחניה בכותל ושתיים זה הכותל המערבי.
חן קנרי: צריך לדעת קודם כל שהכותל המערבי, מנהרות הכותל ומרכז שושלת הדורות, שזה בתוך המתחם של הכותל, מונגש באופן מלא לנכים, אין מקום במנהרות הכותל שאנחנו חופרים אותו ומפתחים אותו, ואנחנו עושים המון, ואנחנו עובדים עם רשות העתיקות בצורה מלאה, שנכה לא ייכנס אליו, כהנחיה.
חן קנרי: גם אם צריך להוריד אותו 14 מטרים לתוך בור שבתחתית שלו מצאנו ממצאים של בית ראשון, הוא יראה את זה שם.
חן קנרי: כהנחיה תכנונית מספר אחת של כל המתכננים, כולל הארכיאולוגים.
חן קנרי: אין מקום שלא ייפרץ קיר ולא תיפרץ מנהרה בסלע שנכה לא יוכל לעבור בו ולבקר, לכל אורך מנהרות הכותל.
חן קנרי: בכותל עצמו, הכותל מונגש לחלוטין, אין שיפוע שהוא לא תקני.
חן קנרי: סוגיית שער המוגרבים, כל הסיבוך שלו היה שהוא יהיה מונגש לנכים מלמעלה ועד למטה.
חן קנרי: מהרגע שנכה עבר את שער הכניסה ואת הבידוק, שעל זה שמענו עד עכשיו---
אורי מקלב: אנחנו מציינים את זה לשבח.
חן קנרי: רק במלה, חניה בכותל.
חן קנרי: כיום החניה היא סדר גודל של 35-40 מכוניות בסך הכל.
חן קנרי: הוועדה המחוזית יושבת עכשיו, ברגע זה, בגלל זה הרב רבינוביץ לא פה, וזה הולך להצטמצם עוד יותר, כי זה התנאי התכנוני של הוועדה הארצית והמחוזית לתכנון הכולל של הכותל, כדי לבטל את החניה בכותל.
אבנר עורקבי: יופי, אז אנחנו כבר לא נוכל להגיע לכותל.
אבנר עורקבי: תודה רבה.
חן קנרי: בתוך זה בוודאי שבעיית הנכים מתוכננת, עם שאטלים, עם כל העניין.
חן קנרי: צריך לדעת דבר אחד, בכותל המערבי, חוץ מפיקים, שזה שתי ברכות הכוהנים ומה שנקרא סליחות הרב עובדיה, שאין כניסה באמת לאף אחד, כי אנחנו ברמה של 40,000-50,000 איש, נקודתית, שאפשר להבין למה המשטרה לא מאפשרת כניסה לאף אחד, אנחנו עובדים היום על 8 מיליון בשנה.
חן קנרי: חניית הכותל יכולה להכיל, עוד פעם, 35 מכוניות, כשתמיד, בהגדרה, חצי תפוס על ידי המשטרה.
חן קנרי: מוצדק או לא מוצדק, זה המצב.
חן קנרי: אין מצב שנכה לא נכנס לחניה בכותל, אלא אם כן החניה מלאה, ועוד פעם, זה לא בשליטתנו, זה המשטרה.
חן קנרי: ברגע שהחניה מלאה יש מצב שאין כניסה.