GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב יוסף: הוא משקף בדיוק את מה שדיברתי עליו קודם, את נושא עיקרון העלות הקבוע בחוק.
מרב יוסף: מהתעו"ז נגזרים הממוצעים לתעריפים אחידים, אבל התעו"ז הוא הבסיס לקביעת כל נושא התעריף במשק החשמל בישראל.
מרב יוסף: כאשר אנחנו מדברים על תעו"ז של 60,000 קילוואט, מדובר על תעו"ז מנדטורי, שמונחת מלמעלה, שחברת החשמל באה, רואה שבמקום מסוים התחילו לצרוך 60,000 קילוואט שנתי, על פני כל השנה, היא באה ומתקינה שם את מונה התעו"ז מאחר ולפי החוק בגלל שיש שם צריכה גדולה, שזה מ-60,000 קילוואט ומעלה, שם המקום להתחיל לשלם בדיוק את עלות החשמל שנדרשת כדי לשלם אותה.
מרב יוסף: המקומות האלה שמדובר עליהם הם מקומות ענקיים.
מרב יוסף: צריכה של 60,000 קילוואט בשנה היא צריכה מאוד מאוד גבוהה, ולכן הנושא של סבסוד תעריפי, קרי תעריף אחיד, לא שייך לשם, לא קיים שם.
מרב יוסף: אנחנו באמות המידה קבענו שבמקרים האלה יוחל על הצורכים, על מקומות הצרכנות, תעריף תעו"ז.
מרב יוסף: אם צורכים פחות מ-60,000 קילוואט, חוזר התעריף ה---
אורי מקלב: שוב, אני הבנתי את ההסבר, אבל אם בית כנסת שרק מתפללים בו, והוא עלה או חויב כתעריף תעו"ז בגלל שהוא צורך מעל 60,000 קילוואט בשנה, לפי איזה תעריף הוא משלם?
מרב יוסף: תעו"ז, תעו"ז.
מרב יוסף: רק תעו"ז.
מרב יוסף: אין דבר כזה תעו"ז כללי.
אורי מקלב: אז בעצם הוא משלם תעריף שלו וזה יכול להיות אותו דבר אם כבית מדרש ואם כמוסד חינוך.
מרב יוסף: כן, ברגע שהוא מעל 60,000 אז תעו"ז תעו"ז.
אורי מקלב: אז מה שמתברר, שבעצם---
אריה אינהורן: יש שלושה תעריפים, יש שפל, פסגה וגבע.
אורי מקלב: אני אתן לך לדבר על זה, אחרי שנסיים לדבר על תעו"ז.
זליג אורלינסקי: רק לגבי הנקודה שמר מובשוביץ דיבר, על זה שאין פה שום קמפיין ובאמת כבר כמה שנים, בחמש השנים שהוא נמצא, יש תלונה פעם בשנה, כמו שאמר הרב אדלר, אנחנו מדברים פה על מערכת שבחודש אחד ובחודשיים פתאום ערים שקיימות שתיהן מעל עשר שנים, פתאום בבת אחת בשתי ערים חרדיות, עם עשרות בתי כנסת, עלה מודד חרוץ.
זליג אורלינסקי: אז או שזה מודד אחד שקיבל את הגישה וזה לגיטימי, או שהיה פה איזה שהוא שינוי גישה כללי.
זליג אורלינסקי: אי אפשר לבוא ולהגיד שזה קורה כל הזמן.
זליג אורלינסקי: הראיה שהרב מקלב או שיושבי ראש לפניו לא קיימו דיונים כל שנה בעניין הזה.
זליג אורלינסקי: אין ספק שהיתה פה איזה שהיא החלטה או גישה של מישהו, או של גוף מסוים, שבבת אחת בשתי ערים, שאני לא בטוח אם שתיהן באותו מחוז, אני לא יודע, נהיה פתאום מצב שהמשגיחים, או איך שזה מוגדר בחוק, באו לבדוק את העניין---
חיים אמסלם: לאו דווקא בשתי ערים, כי אני מחזיק כתבה מהבוקר, ששם מסתבר, לפי הכתבה במעריב, שגם טבריה וגם צפת, ושם לא מדובר בכלל על כולל או בית מדרש, פשוט בגלל החום והעומס הכבד הם נאלצו לצרוך חשמל יותר ואז---
אורי מקלב: אז מבקשים הנחה.
אורי מקלב: הם אומרים, אנחנו לא יכולים לעמוד, כמו שאתה אמרת, זה בית כנסת שמתקיים מפרוטות שאנשים נותנים לו---
זליג אורלינסקי: לא, אני מדבר על ההחלטה של בית מדרש, על ה---
אורי מקלב: כן, אבל מה שאומר חבר הכנסת אמסלם, הוא אומר, אני לא יכול לעמוד בתעריפי חשמל, זה לא מחזה נדיר לבוא לבית הכנסת ולראות על לוח המודעות צילום של חשבון החשמל ומבקשים מהמתפללים, 'תנו עוד תוספת---
חיים אמסלם: אז יש לי באמת שאלה אליכם.
חיים אמסלם: במקרה כזה, על מה שקרה, לפי הכתבה, בבית כנסת בטבריה, או אפילו בצפת, הוא אומר 'אנחנו בקיץ לפעמים היינו מדליקים מזגנים, השנה כל הקיץ הדלקנו, המחיר אסטרונומי, אנחנו לא עומדים בזה'.
חיים אמסלם: מה באמת חברת החשמל עושה?
חיים אמסלם: איך מתייחסים למקרה כזה?
מרב יוסף: המחיר של חשבון החשמל, אתה מתכוון?
מרב יוסף: לא קשור כרגע לתעו"ז או לא תעו"ז.
אורי מקלב: שולחים התראה אדומה ואחר כך מנתקים.
ישראל מובשוביץ: בואו נצא מנקודת הנחה שהמקרה של האיום בניתוק והניתוק, אני חייב לבדוק אותו אפילו באופן אישי, ואני רוצה לעשות בידול בדברים שבין הגישה הכללית לגישה הפרטנית.
ישראל מובשוביץ: בגישה הפרטנית, איך אומרים הצעירים היום?
ישראל מובשוביץ: אין מצב שינותק בית כנסת אחד שיש מחלוקת לגביו, ולא משנה כרגע מה הוועדה תחליט, אם הוא בית מדרש או כולל.
ישראל מובשוביץ: אין מצב שבגלל העיתוי של הבעיה ושינוי התעריף הוא ינותק מאספקת החשמל.
ישראל מובשוביץ: אין מצב.
ישראל מובשוביץ: אם קרה מקרה כזה, אני אטפל בו באופן אישי.
ישראל מובשוביץ: נקודה.
ישראל מובשוביץ: לא נקודה, סימן קריאה.
ישראל מובשוביץ: אני רואה פה סימנים אחרים, אבל רק כרגע ראיתי את הנייר, אני לא רוצה להתייחס למקרה הפרטני, אני רוצה להתייחס לגישה הכוללת.
ישראל מובשוביץ: בגישה הכוללת אני מתייחס גם למה קורה עם בית כנסת שמתקשה לשלם את חשבונות החשמל שלו, בגלל שימוש מוגבר או בגלל שימוש לא מוגבר.
ישראל מובשוביץ: כולנו ידועים, אנחנו יהודים פה ויודעים בדיוק, אני מכיר בדיוק את מה שאתה אמרת, בשכונה שלי, כשגרתי בירושלים, כמה שנים לקח להשלים את בית הכנסת וכשאני באתי מבר המצווה עם הבן שלי, ראיתי את התרומות שמגייסים מכל האנשים כדי לשלם את חשבון החשמל.
ישראל מובשוביץ: במו עיניי ראיתי את זה.
ישראל מובשוביץ: לא מנתקים בית כנסת סתם כך.
ישראל מובשוביץ: כשמגיעים לניתוק, אצל צרכן רגיל, עד שמנתקים אותו, בגישה היום של חברת חשמל, מוציאים לפקודת הניתוק את הנשמה.
ישראל מובשוביץ: על אחת כמה וכמה בית כנסת.
ישראל מובשוביץ: יש כאן שיקול דעת בעניין.
אורי מקלב: אני מבין שזו המדיניות, אבל זה גם נובע מגובה החוב, נכון?
אורי מקלב: מדיניות הניתוק נובעת מגובה החוב.
ישראל מובשוביץ: אבל היא נמדדת גם מ...
ישראל מובשוביץ: אני הולך לנתק בית ספר?
ישראל מובשוביץ: אני הולך לנתק בית כנסת?
ישראל מובשוביץ: זה לא עובד כך.
ישראל מובשוביץ: מעבר לזה, ברגע שהלקוח מתקשה בתשלום, וגם אם זה בית כנסת, באותו רגע מתנהל דיאלוג.
ישראל מובשוביץ: בכל תחום שהוא, גם אם יוצא מכתב של חברת חשמל וגם אם יוצאת התראה, בסופו של יום מתקיים דיאלוג מול הלקוח, ואם בא הגבאי של בית הכנסת ואומר שקשה לו, יש סמכות בידי המקום, בנהלים של חברת החשמל, כדי לעזור לו בפריסת תשלומים, בכל מיני פטנטים כאלה או אחרים, שהם על פי מה שמותר.
ישראל מובשוביץ: ללקוח רגיל לא עושים פריסה רגילה?
ישראל מובשוביץ: ברור שכשבא בית כנסת, אז מתחשבים בו יותר.
ישראל מובשוביץ: זה משהו שעובד שנים, זו לא המצאה של השנה האחרונה.
ישראל מובשוביץ: הנחה אני לא יכול לתת.
ישראל מובשוביץ: הרשות תדבר בשם עצמה, אני חושב שגם היא לא יכולה לתת, אלא אם מישהו יחליט.
ישראל מובשוביץ: דרך אגב, ועדת הכלכלה הובילה מהלך של לתת הנחה לניצולי שואה ולגמלאים שמקבלים הבטחת הכנסה.
ישראל מובשוביץ: היה על זה---
אורי מקלב: זה מופיע היום בחשבונות.
ישראל מובשוביץ: אלה ההנחות היחידות שקיימות היום על פי חוק לאיזה שהוא סקטור.
אורי מקלב: מר אינהורן, אתה רוצה להוסיף?
אריה אינהורן: כן.
אריה אינהורן: דבר ראשון, תודה ליושב ראש וחברי הוועדה.
אריה אינהורן: אצלנו באלעד זה נושא שבחודש האחרון נפל דבר בישראל ובאו והתלבשו על בתי הכנסת, כמו שזה נראה בשטח.
אריה אינהורן: יכול להיות שאגף השיווק מכחיש, אבל ככה זה נראה בשטח.
אריה אינהורן: לגבי הנקודה הראשונה, אני רוצה להוסיף, לגבי ההגדרה של בתי הכנסת ובתי מדרש.
אריה אינהורן: אני רוצה כאן באופן פרטני לדבר על ההתנהלות של חברת חשמל מול מספר בתי כנסת, ויש לכם את הדפים.
אריה אינהורן: בית כנסת שפעיל כבר מספר שנים, אבל פתאום הוא קיבל חוב ארבע שנים אחורה.
אריה אינהורן: למה ארבע שנים?
אריה אינהורן: אם חברת חשמל יכולה לעשות את זה לעשר שנים, עשרים שנים, אני מאמין שהם היו עושים את זה, אלא מה?
אריה אינהורן: קבעה הרשות שאפשר רק ארבע שנים.
אורי מקלב: הם לא יכולים יותר, אם היו יכולים יותר, היו עושים גם 12 שנים.
אריה אינהורן: בדיוק, זה מה שאני אומר.
אריה אינהורן: אותו בית כנסת, שמדובר בו, באלעד, בית הכנסת הזה מוכיח שבכלל לא היה שם לימוד ארבע שנים, הוכיח, בא לחברת חשמל, התחיל משא ומתן, הלוך חזור, הלוך ושוב---
ישראל מובשוביץ: אם הוא הוכיח, באותו רגע מבוטל החיוב.
ישראל מובשוביץ: שיהיה ברור.
ישראל מובשוביץ: כבוד הרב, צל של הוכחה מבטל את החשבון רטרואקטיבית.
אורי מקלב: מר מובשוביץ, אין לי בעיה לשלוח אתכם לעשות שיעורי בית, מפני שאני מחזיק עוד מכתב אחד, של מר ברגר, שהוא כותב שהוא פנה לחברת חשמל, אבל---
ישראל מובשוביץ: ואני מחזיק פה מכתבים שבהם בתי כנסת שביטלו להם את---
אורי מקלב: מר מובשוביץ, אתה רוצה לדבר באופן כללי, בלי להיכנס לפרטים?
ישראל מובשוביץ: לא צריך להגיע אליי בשביל זה, מגיעים למשרד האזורי.
ישראל מובשוביץ: יש להם את ההנחיות איך לטפל.
אורי מקלב: מר מובשוביץ, אתה צריך לדבר באופן כללי ואחר כך פרטני.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו מדברים על הפרטנים והוא אומר לך שמות של בתי כנסת ועובדות, וזה גם מגובה במכתבים.
אריה אינהורן: אני מגובה במכתבים, גם של חברת חשמל, המכתב הראשון, גם כשהוא משיב לחברת חשמל ואומרים לו וסיכמו אותו שברגע שהוא יצהיר בעל פה, כגבאי, אנחנו  אנשים דוברי אמת, שיוכיח שבמשך ארבע שנים הוא היה רק בית כנסת ובית המדרש התחיל לפעול בשנה מסוימת.
אריה אינהורן: אמרו לו בחברת חשמל 'אין בעיה, על פי הצהרתך', וחוזרים ומשגעים אותו ואומרים לו 'לא, צו עיקול, צו ניתוק חל עליך, אלא אם כן תוכיח, מעורך דין, מהמועצה המקומית, מרואה חשבון...'.
אריה אינהורן: אני מקריא מסמך, עד אז אנחנו נשית עליך וחובת האיום של ניתוק, כשזה בית כנסת פעיל.
אריה אינהורן: הוא כותב לי כאן---
אורי מקלב: אתה יכול להקריא את המכתב של חברת חשמל?
אורי מקלב: רק תקריא את הסוף שאמרת---
אריה אינהורן: 'חובת ההוכחה לגבי ...
אריה אינהורן: בית מדרש חלה עליך.
אריה אינהורן: במידה ובית מדרש פועל פחות בארבע שנים, אני מבקש מסמך...'.
אריה אינהורן: אני מדבר על המכתב השני אחרי משא ומתן, 'במידה ובית המדרש פועל פחות מארבע שנים, אבקש מסמך מהמועצה המקומית, או מרואה חשבון, או מעורך דין המעיד על כך ובהתאם יתוקן החיוב'.
אריה אינהורן: אבל כל עוד שהוא לא הוכיח, שהוא משא ומתן, עומד לו איום בניתוק.
אריה אינהורן: אני עכשיו מדבר על בית כנסת נוסף---
אורי מקלב: בית הכנסת הזה הוא בית כנסת בתוך דירה?
אריה אינהורן: לא, בית כנסת---
אורי מקלב: הוא מבנה בפני עצמו?
אריה אינהורן: מבנה בפני עצמו, יש שם 25---
אורי מקלב: הוא מבנה בית כנסת?
אורי מקלב: התב"ע של המקום, זה הגיע בהקצאה מהמועצה?
אריה אינהורן: כן, כן.
אורי מקלב: זה תב"ע שכל הייעוד שלה בית כנסת?
אריה אינהורן: שטח חום.
אורי מקלב: שטח חום של בית הכנסת ומבנה בית הכנסת?
אריה אינהורן: עם מונה, חברת חשמל באו והתקינו.
אריה אינהורן: עכשיו אני אדבר בצורה פרטנית על עוד בית כנסת ומאוד חשוב, מר מובשוביץ, שתשמע את הדברים, כי אנחנו לא ממציאים את הדברים ובאנו חס ושלום בהתקפה על חברת חשמל.
אריה אינהורן: תרד רגע לשטח ותראה מה קורה אצלנו באלעד.
אריה אינהורן: אני מדבר על בית כנסת אחר שמחובר והודיעו בטלפון לחברת חשמל, לנציגים, שמוכנים להגיע לפריסה של 48 תשלומים ללא ריבית.
אריה אינהורן: ניתקו אותם.
אורי מקלב: אתה יכול להביא את השם של בית הכנסת?
אריה אינהורן: בית כנסת רשב"י ברחוב רשב"י באלעד.
אריה אינהורן: בית הכנסת---
ישראל מובשוביץ: בגלל החוב הזה אני מתקשה להאמין שניתקו.
ישראל מובשוביץ: אני אומר את זה בצורה עדינה.
ישראל מובשוביץ: אם אני טועה, אז אני טועה.
אורי מקלב: יש לך גם חשבון שישלם על הניתוק?
אריה אינהורן: הוא התחיל לשלם, עובדה שהוא התקשר אליהם באותו יום ומחזירים אותו, תוך יום מחזירים אותו.
אריה אינהורן: אומרים 'נכון, דיברת עם הפקידה, הכל בסדר', אבל את הניתוק, כמה זה ניתוק?
אורי מקלב: 130.
אריה אינהורן: זה, הוא אומר לי אתמול בלילה בשיחת טלפון ב-23:00 בלילה, עדיין מושת ואת זה אני צריך לסדר.
אריה אינהורן: לא החזירו את הוצאות הניתוק.
אריה אינהורן: האטימות הזו שלמעשה בום וטראח, וכבר דיברו על זה, זה אנחנו, כגבאי בית כנסת, חשים.
אורי מקלב: אני רוצה במיוחד לשקף לכם שיש הרגשה של התנכלות לבתי כנסת.
אורי מקלב: זו ההרגשה שלהם, ולא בכדי.
אורי מקלב: אמרו לי גם שזה מסר ש'אנחנו רציניים בעניין הזה ואנחנו מנתקים בתי כנסת', שתדעו.
ישראל מובשוביץ: אני דוחה את זה.
ישראל מובשוביץ: על הסף.
אורי מקלב: בשביל זה קראנו לכם.
ישראל מובשוביץ: אני רוצה להגיד לך שיש בחברת חשמל לא מעט עובדים בתחום הזה שהם חובשי כיפה.
ישראל מובשוביץ: אני מחובר לשטח---
אורי מקלב: זה ממש לא קשור אם הם חובשי כיפה או לא, זה קשור למדיניות של חברת חשמל.
ישראל מובשוביץ: אני  חייב לדחות על הסף את העניין הזה.
ישראל מובשוביץ: יכולה להיות טעות פה, טעות שם.
אריה אינהורן: עכשיו אני רוצה לדבר על בתי הכנסת גם באלעד, במקרה גם בית הכנסת שאני באופן אישי גבאי.
אריה אינהורן: אחד מבתי הכנסת הגדולים באלעד, שיש שם מנייני תפילה, כמו שהרב מקלב אמר.
אריה אינהורן: אנחנו עכשיו, ממש בימים אלה, עשינו ישיבה איך לא לצרוך את ה-60,000, כי אנחנו יודעים שאם נצרוך 60,000 אנחנו עוברים לתעריף תעו"ז.
אריה אינהורן: אני אומר, כגבאי אני אומר לך את זה---
אורי מקלב: אתה לא מדבר אליו, אתה מדבר לוועדה.
אריה אינהורן: ודאי, ודאי, חס ושלום, זה לא עניין אישי.
אורי מקלב: זה לא עניין אישי, זה לכולם, ויש גם פרוטוקולים, יש כאן משהו מסודר והתשובות צריכות להיות מסודרות.
אריה אינהורן: הרף הזה שקבעו לבתי הכנסת, שהוא גם רף כללי של 60,000, זה צריך לשיקולי הוועדה ולשיקולי הרשות צריך לקחת את זה.
אריה אינהורן: כי בית כנסת שפועל באופן רציף וניזון רק מתרומות ודברים כאלה, היד מאוד קלה על ההדק.
אריה אינהורן: עובדה שכדי להעביר מתעריף רגיל לתעריף תעו"ז, מיד מעבירים, ודאי, רצים על זה וזה, אבל כדי להעביר הפוך מתעריף תעו"ז, לא רק צריך שנה, אלא גם צריך לשלם סכום, אמנם סמלי, של 177 שקלים ו-17 אגורות.
אריה אינהורן: ישראל, אתה במכתב---
ישראל מובשוביץ: זה לא על זה.
ישראל מובשוביץ: אתם מערבבים פה---
אריה אינהורן: ואנחנו כאן קוראים לחברת החשמל ולכל הגופים האחראים על זה, אנחנו לא משתכרים כאן משכורות ענק, אנחנו בסך הכל מבקשים נהלי עבודה מסודרים, אנשים רוצים לשלם לחברת חשמל, רוצים לשלם את מה שבאמת הם חייבים, אבל לא עם כזאת התנהלות, ותסלחו לי, במכתבים שמוכיחים את ההתנהלות של חברת חשמל, גם לנושא של פרשנות של בתי כנסת ובתי מדרש, גם ל-60,000, ללא הבחנה.
אריה אינהורן: אני עכשיו עומד בפני מצב שבימים האלה אני אומר לכם שאנחנו לא יודעים מה לעשות, אנחנו מול שוקת שבורה מהבחינה הזאת שהתעריף של בית הכנסת שלנו---
אריה אינהורן: ההערכה שלנו שעכשיו, בבית כנסת שלנו, המעבר יעלה לנו יותר 10,000 על מה שאנחנו צורכים יותר חשמל.
אריה אינהורן: אני כאן קורא לכל הגורמים כדי להסיר את החרפה הזאת.
אריה אינהורן: צריך להתיישב ולראות באמת איך מיישרים את ההדורים על מנת שאנחנו, כבתי כנסת, נמשיך להתקיים כמסורת ישראל.
אורי מקלב: אני רוצה לעבור למשרד התשתיות הלאומיות.
אורי מקלב: מר אדלר, אני הבנתי שגם את בית הכנסת שלכם שנמצא במודיעין עלית ניתקו מהחשמל.
אורי מקלב: מה היה שם?
מרדכי אדלר דוד: לצערנו זה לא פעם אחת ניתקו.
מרדכי אדלר דוד: תהליך הניתוק אצלנו הוא מסורבל אבל הוא חוזר על עצמו כל פעם.
מרדכי אדלר דוד: בית המדרש המרכזי בקרית ספר, כשמו כן הוא, 'בית המדרש המרכזי', הוא נמצא בקומפלקס עם מעון, גנים ועוד שני בתי כנסת מתחתיו.
מרדכי אדלר דוד: זה מדורג בארבע קומות.
מרדכי אדלר דוד: כנראה מטעמי חיסכון היזמים שבנו אותו בשעתו עשו מונה אחת לכל הקומפלקס.
מרדכי אדלר דוד: מדי פעם---
אורי מקלב: אני רוצה לכוון אותך, האם היה ניתוק בעקבות אי תשלום הרטרואקטיבי או החיוב החדש?
מרדכי אדלר דוד: לא, אני מדבר על תהליך הניתוק של בית הכנסת, שעליו ישראל דיבר, איך מנתקים בית כנסת.
מרדכי אדלר דוד: הוא אמר שלא מנתקים.
אורי מקלב: אתם מקבלים חשבון אחד?
מרדכי אדלר דוד: מקבלים חשבון אחד, אנחנו עשינו שעונים משניים שלא קשורים לחברת החשמל ואנחנו, כגבאים, הולכים בין אחד לשני ומקבלים קצת מהגנים, קצת מבית הכנסת הזה, קצת מבית הכנסת הזה, וכידוע הגבאים לא מקבלים משכורת ועבודתם בהתנדבות, אז זה עוד יותר מקשה, לרדוף אחרי כולם, אבל מגיע החשבון, משתדלים לשלם אותו.
מרדכי אדלר דוד: בניין שכולו ציבורי, ללא שום ספק, והארון נמצא בתוך המעון, נותק מספר פעמים באופן אטום, שרירותי, בלי לבוא לדפוק בדלת, אולי יש כסף לשלם.
מרדכי אדלר דוד: בזמן שהמזכירה נמצאת שם והכסף אצלה, רק זה התעכב מטעמים פרוצדורליים, עוד יום יומיים.
מרדכי אדלר דוד: באו והורידו את השאלטר, נגמר הסיפור.
אורי מקלב: אני יודע גם לגבי טלפונים, צרכנים רגילים לפני שמנתקים, לפי מה שאני יודע, דופקים בדלת ומיד מקבלים את החשבון.
אורי מקלב: השאלה אם יש שם בעיה של התנהלות בגלל שהמטפלת או הגננת, או זו שאחראית על המעון לא משתפת פעולה.
מרדכי אדלר דוד: תפשתי את הנקודה שישראל אמר על עצם הניתוק.
מרדכי אדלר דוד: אני מדבר על ניתוק שיכול להיות שרירותי.
מרדכי אדלר דוד: ללא ספק שיכול להיות ניתוק שרירותי בבית הכנסת.
מרדכי אדלר דוד: על זה עניתי למר ישראל מובשוביץ.
אורי מקלב: אתה אומר דבר אחד, בגלל החוב שיש לכם התדיינות של הרבה כסף, אתם מתקשים לשלם את החשבון הזה, וזה גרם לניתוק של החשמל---
מרדכי אדלר דוד: לא, לא, זה בית כנסת אחר.
מרדכי אדלר דוד: עוד לא הגיעו אליו.
אורי מקלב: אבל היה בית כנסת שניתקו אותו והוא לא קשור למעונות.
מרדכי אדלר דוד: הוא תחת איום, בית כנסת שנמצא במבנה לבד.
אורי מקלב: מה זה נקרא איום?
מרדכי אדלר דוד: שאמרו לו טלפונית 'ננתק לך', על זה שלא שולם.
מרדכי אדלר דוד: הוא מנסה להגיע להסדר.
אורי מקלב: אתה שלחת לי מכתב, אם אתה חושב שבזה שסיפרת לי ולא דיברת על זה, על השאלות ששאלת פה, שזה עבר לכולם, זה לא עבר.
אורי מקלב: אם אתה רוצה לציין כמה שאלות, כמו שכתבת לי, אז אתה יכול להגיד את זה.
זליג אורלינסקי: רוב הדברים כבר נאמרו.
אורי מקלב: ואחרי זה שחברת חשמל יידעו להיערך כדי לתת לך תשובות.
זליג אורלינסקי: רוב הדברים נאמרו.
אורי מקלב: אם אני קצת לקחתי את הדברים שלך מתוך המכתב, אני מתנצל, אבל המכתב הזה זו יצירה שלך.
אורי מקלב: אני רואה שאתה מתקשה, תביא את המכתב.
אורי מקלב: יש לך ז' שאלות, אבל אני לא יודע אם אני אגיד את כולם.
אורי מקלב: אתה כותב אליי, יושב ראש הוועדה, 'קיבלתי את ההזמנה לישיבה בעניין מדיניות החברה.
אורי מקלב: העליתי בדף הנקודות לדיון לא צוינו מספר נקודות מההיבט שלי; מי קובע מה הוא בית הכנסת המגיע לו עלות בית הכנסת, האם מספיקה הצהרה של בעל הנכס או צריך אישור...
אורי מקלב: האם לאחר הצגת האישור, כשמצהירים שזה בית כנסת, יש לחברת חשמל אפשרות שלא לאשר  זאת?'
אורי מקלב: נתקלת בתופעה כזאת שלא אישרו?
זליג אורלינסקי: לא, אני רוצה לדעת.
זליג אורלינסקי: אני אביא הצהרה, יגידו לי 'לך הביתה'?
אורי מקלב: 'מה פעילות בית הכנסת המותרת לפי חברת חשמל?
אורי מקלב: האם תפילה נטו, או גם שיעור לאחר התפילה מוציא אותו מהגדרתו?
אורי מקלב: האם שיעור בין מנחה לערבית מונע אותו מלהיות בית כנסת?
אורי מקלב: ד. במידה ובבית הכנסת  יושבים ולומדים קבוצה של אנשים, האם זה מפסיק את הגדרתו כבית כנסת?'
מרדכי אדלר דוד: ואני אפרט את הנקודה הזאת.
מרדכי אדלר דוד: בית הכנסת, עמותת בית הכנסת מפעילה בית כנסת, בא כולל ומתיישב בלי רשות בכלל.
אורי מקלב: מר אדלר, זו שאלה עקרונית.
אורי מקלב: אני מניח שבאו ביום וראו אנשים יושבים ולומדים, לא התפללו באותו זמן אלא למדו ומזה העבירו אותם להגדרת מוסד חינוכי.
אורי מקלב: זו הבעיה.
מרדכי אדלר דוד: בזמן שאין לו שום קשר לבית הכנסת.
אורי מקלב: זה מה שבאמת הציף את העניין.
אורי מקלב: מקום שעיקר ייעודו בית כנסת, וכמו שאמרנו, בית הכנסת הוא חלק מהווי, הוא חלק מהשמחה, הוא חלק מהרצון, אנחנו בוכים על כך שיש בתי כנסת שלדאבון לב הם נפתחים רק בשבתות ויש כאלה שרק בחגים, בגלל שהאוכלוסייה הזדקנה, עזבה את המקום.
אורי מקלב: יש היום התעוררות, כמו שראינו בתל אביב, יש כאלה וכאלה, אנשים שהשקיעו מתוך עצמם, זו תופעה שישנה, מצד שני ישנם מקומות מבורכים שבתי כנסת בשכונות חדשות, של צעירים, של לא-צעירים, שנים הם בקרוונים, שנים הם מתפללים במרתפים, בחניות, זו תופעה שקיימת, אבל בית הכנסת צריך להיות פתוח כל הזמן.
אורי מקלב: מטרתו ומהותו של בית הכנסת שהוא צריך להיות פתוח, שאדם בא, הוא יכול להתפלל, הוא יכול ללמוד.
אורי מקלב: אני אראה לכם, לא בטיול ברחבי ירושלים, בבית הכנסת של הכנסת, של כנסת ישראל, בית כנסת מפואר.
אורי מקלב: במשך היום אנשים יכולים לעבור וזה מתפלל וזה לומד וזה בא חצי שעה לפני התפילה, בזמן ההפסקה שלו.
אורי מקלב: הדברים האלה זה החלק הרוחני, הערכי, שיש לנו, כפי שאנחנו רואים.
אורי מקלב: אני מקווה שאף אחד לא חולק על כך, אבל גם אם אנחנו מסתכלים על הנושא הזה רק כנושא מקצועי...
אורי מקלב: 'האם קיים מערך פיקוח על המקומות המקבלים הנחה?'
אורי מקלב: רציתי לשאול האם גם במבנים החקלאיים עשו ביקורת.
אורי מקלב: 'האם קיימת בקרה על מקבלי הנחה אחרים?
אורי מקלב: אחת לכמה זמן נבדק כל מקבל הנחה?
אורי מקלב: האם מערך הפיקוח נותן התראה או אפשרות לשימוע?'
אורי מקלב: איך התביעה הרטרואקטיבית נעשית?
אורי מקלב: לקחה חברת חשמל, ארבע שנים אני יכולה, ארבע שנים אתה חייב.
אורי מקלב: האם היה בית כנסת שקיבל חיוב למשל שלוש שנים?
אורי מקלב: האם היו בתי כנסת שקיבלו שנתיים?
אורי מקלב: זו מערכת שיפוטית ששופטת את עצמה וקובעת לעצמה בלי שום מנגנון?
אורי מקלב: עצם החיוב, אני לא מסתכל עכשיו על האפשרות לבוא ולערער.
אורי מקלב: על סמך מה מקום מתוקן שולח חשבון רטרואקטיבי ואומר עד המקסימום שהוא יכול 'בזה אני מחייב אותך'.
מרדכי אדלר דוד: עוד יותר, ה-5,900 שהצגתי פה אמרו להם שזה רק לשנה אחת, אמרו לו בעל פה 'אתה צפוי לעוד שלוש שנים אחורנית'.
זליג אורלינסקי: פה צריך לחדד את העניין שבארנונה, למשל, כשמתברר שלאדם יש מטרים נוספים, לאחר שנעשו מדידות בנכס, שם יש היגיון שכל עוד שהחוק מאפשר לך ללכת אחורה, אתה מבין שאם זה לא נעשה באיזה שהיא בנייה ללא היתר, אלא ככה נבנתה הדירה ויש היגיון, שזה לא נולד אתמול, אלא זה מהרגע שאני יכול לגבות.
זליג אורלינסקי: לעומת זאת, כמו שדיברו פה, אנחנו יודעים על מקרים שבאמת גם אם נכנס כולל, אתה יכול מבלי לעשות איזה שהיא מערכת של הידברות מול המערכת, תצהיר כזה או אחר, לקבל החלטה שכמה שאני יכול אני גובה, בהנחה ש---
אורי מקלב: בארנונה זה עובד דו צדדי.
אורי מקלב: בארנונה אם אתה בא ומערער שחייבו אותך יותר מדי, גם נותנים לך זיכוי לכמה שנים.
אורי מקלב: באותה מידה שמחייבים אותך.
סלעית קולר: נותנים לך זיכוי לאותה שנה, זה הכל.
סלעית קולר: אין אחורה.
אורי מקלב: ומחייבים אותך גם לאותה שנה.
אורי מקלב: המערכת היא הדדית.
אורי מקלב: אני מכיר את זה גם בעיריית ירושלים.
סלעית קולר: אבל גם לזכות אותך, הם מזכים אותך רק---
אורי מקלב: אבל מי שלוקח לכמה שנים אחורנית, הם מערכת מסודרת.
אורי מקלב: כשאני עמדתי מול פקידי העירייה ואמרתי להם 'אתם מחייבים אחורנית, תזכו גם אחורנית'.
אורי מקלב: את זה הם עשו.
אורי מקלב: באותה שנה, אותה מידת זמן שהם חייבו אחורנית, הם גם זיכו.
דורון אהרן: הייתי רוצה לצאת החוצה מכל הבעיות שאנחנו שומעים פה ולנסות ליצור איזה שהוא תהליך לפתרון.
דורון אהרן: הבעיות צפות מהשטח ובואו קודם נתאר איך זה עובד.
דורון אהרן: אני ממשרד התשתיות, ובכובע האחר אני דירקטור ברשות החשמל, כך שאני מכיר את המאטריה מכל הצדדים של השולחן.
דורון אהרן: אני אומר שיש איזה שהוא סדר, יש איזה שהוא תהליך נכון שבו עובד משק החשמל.
דורון אהרן: יש את המדיניות והחקיקה שעליה אמון משרד התשתיות, שר התשתיות.
דורון אהרן: אם רוצים לבוא ולשנות את הגדרת בתי כנסת, או בתי תפילה, להרחיב אותה, כי באמת היום אולי יש איזה שהוא תהליך שבית כנסת הפך להיות למקום קצת יותר סוער ממה שהכרנו אותו לפני עשור או שניים, יש בבית כנסת כולל, בית הכנסת פעיל במשך רוב היום ולא נפתח שלוש פעמים ביום---
אורי מקלב: אני הארכתי קצת בדברי הפתיחה שלי והבאתי לא רק מהתלמוד, אלא מההגדרה של האנציקלופדיה.
אורי מקלב: הוא מגדיר מה זה בית כנסת, לא עשרים שנה, מדובר על אלפיים שנה.
אורי מקלב: אלפיים שנה בית הכנסת, עוד מימי הביניים ולפני ימי הביניים, היה זמן ויש הלכות שמפרידים בין בתי מדרש לבתי כנסיות, אבל אלפי שנה בית הכנסת משמש לכל הדברים שאמרנו, ואני חושב שגם אמר את זה הרב אמסלם, הוא תחליף לקרבנות, אבל מטרות נוספות הן לימוד תורה, ענייני ציבור, עזרה לנזקקים וצדקה.
אורי מקלב: בימי הביניים קיבל בית הכנסת תפקידים נוספים, שימש כבית מדרש לציבור הרחב, היתה בו ספרייה תורנית, על מנת לגרום לילדים להגיע לתפילות היתה עזרת נשים ומבוא בית כנסת ומקום חצרו של שוק כמקום קבלת עצות.
אורי מקלב: יכול להיות שאתה מדבר על דור שלפני עשרים שנה שבית הכנסת היה רק בית כנסת, שאלה שעבדו באו---
דורון אהרן: אני אומר שביום שבו המחוקק קבע את החוק, הוא---
אורי מקלב: אדוני, אתה טועה בזה.
אורי מקלב: החוק גם קבע בהגדרה אחרת של בתי תפילה, בארנונה, הקראתי את זה, מה זה נקרא בתי תפילה.
אורי מקלב: אני חוזר על זה עוד פעם, אתה אומר שיש לך תפקיד גם בחברת חשמל וגם ברשות, אז תדע שההגדרה של החוק---
דורון אהרן: אני מדבר ברמת תהליך הפתרון.
דורון אהרן: אם אתה חושב שההגדרה כרגע לא מיושמת---
אורי מקלב: ודאי, שלא תהיה לך טעות.
אורי מקלב: יכול להיות שאני אייתר לך חלק גדול ממה שאתה רוצה לדבר.
דורון אהרן: תן לי לסיים.
דורון אהרן: אני רק אומר שיש מדיניות ויש חקיקה ואם אנחנו רואים שההגדרה לא הוגדרה נכון או שהוגדרה נכון, אבל לא ירדה לשלב הבא, אז צריך למצוא איפה התהליך שבו יש את הכשל.
דורון אהרן: אחרי המדיניות והחקיקה זה יורד לרשות החשמל.
דורון אהרן: באה רשות החשמל, מתרגמת את זה לתעריף, מתרגמת את זה לאמות מידה שהן מחייבות את חברת החשמל.
דורון אהרן: אני חוזר על הרצף, מדיניות, רשות, תעריף ואמות מידה וחברת החשמל, מי שמבצעת בשטח.
דורון אהרן: כל התלונות שיש פה, יש פה תלונות כנגד חברת חשמל, כמי שלא מבצעת בשטח כמו שצריך, ופה יש את רשות החשמל שעונה לכם על הדבר הזה.
דורון אהרן: אם מישהו חושב שההגדרה בחוק היא שונה, אז בבקשה, אתם מוזמנים לפנות למשרד התשתיות, לבקש מאיתנו להעלות את הנושא כולו לדיון אצלנו במשרד ואחר כך ברשות החשמל ולנסות למצוא את התהליך לפתרון של הבעיה הזו.
דורון אהרן: אבל הפתרון צריך לבוא באחד משני השלבים האלה.
דורון אהרן: השלב השלישי הוא שלב ביצועי של חברת החשמל, שהיא אמורה לעשות את התפקיד שלה בהתאם למה שהגדרנו לה.
אורי מקלב: טענתנו פה שלפי מה שהגדרתם בתי תפילה, כמובנו גם מקום שלומדים בו, ולכן כל זמן שזה נמצא בתעריף ביתי, אי אפשר היום להוציא אותו בהגדרתו ובתקנות מתעריף ביתי, בגלל שמישהו החליט שבית תפילה זה רק מי שמתפלל, נמצא בבוקר ונמצא בערב.
אורי מקלב: גם בית כנסת שמתפללים בו ברצף כמה וכמה מניינים, או שהוא פתוח יותר, שהשימוש שלו הוא גם למידה, הוא עדיין לא יוצא מההגדרה של בית תפילה.
אורי מקלב: לכן היום החוק, היום התקנה אומרת שהוא נחשב בית תפילה והוא צריך להישאר ב---
דורון אהרן: אז גם אתם מוזמנים.
דורון אהרן: היו"ר אורי מקלב:     לא, מי שחושב אחרת, צריך לתקן.
דורון אהרן: אנחנו לא מוזמנים, אתם מוזמנים.
דורון אהרן: אם תרצו לשנות את זה ולהעביר את זה לתעריף כללי, אתם מוזמנים.
דורון אהרן: כל זמן שזה לא נעשה, אי אפשר לשנות את זה.
דורון אהרן: זו המדיניות וזה מה שכאן משתקף בתוך הוועדה.
שלומית אבינח: אני לא בקיאה בענייני בתי כנסת, אבל משהו נראה לי מוזר פה.
שלומית אבינח: מה השתנה עכשיו בחודשיים-שלושה אחרונים שפתאום דווקא עכשיו המודדים קיבלו הוראה לבדוק גם את הפעילות?
שלומית אבינח: מה היה לפני חצי שנה ומה השתנה בין חצי שנה לשלושה חודשים, לבדוק גם את הפעילות, לבוא יותר, בצהריים, בערב.
שלומית אבינח: קיבלו דף הסבר, קיבלו משהו?
שלומית אבינח: המודדים הם סטודנטים, זה אנשים שזו עבודה שלהם?
שלומית אבינח: הוא מדד, הוא בא כמה פעמים?
שלומית אבינח: קיבלו דף הסבר למה זה קרה, למה צריכים לשלם?
שלומית אבינח: מה ההליכים?
סלעית קולר: כמו בביטוח לאומי, שמעו מהשכן שככה וככה ועכשיו אתה תקבל, ואתה לך תתמודד עכשיו עם זה.
סלעית קולר: בדיוק אותה שיטה.
אורי מקלב: חברת חשמל לא מתיימרת להיות ולא רוצה להיות ביטוח לאומי.
אורי מקלב: יש לה שם יותר טוב, היא מתפקדת אחרת, היא מופרדת יותר.
אורי מקלב: הבעיה של ביטוח לאומי, אנחנו מכירים את זה, זה בגלל מקרים כאלה, אבל אני לא חושב שחברת חשמל רוצה להיות בהגדרה של ביטוח לאומי.
אורי מקלב: בדוחות על שירות שהתפרסמו לפני שבוע, נותן השירות הכי גרוע היה ביטוח לאומי.
אורי מקלב: זה לא המצב בחברת חשמל ואנחנו לא רוצים שזה יגיע לחברת החשמל.
שלומית אבינח: היושב ראש שאל את זה בעקיפין, האם המודדים גם קיבלו הוראה לבדוק גם במקומות אחרים, לאו דווקא ההגדרה של בית הכנסת, אלא מה הממצאים שלהם שהיו.