GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגי יציב: זאת אומרת ניסינו להיערך לשיאים כמו שהיו, במקביל לשנה שעברה, ו---
אורי מקלב: אבל אתם יודעים שבשעה 22:00 ו-23:00 ו-00:00 בלילה בכותל הלחץ יום יום הוא הרבה יותר גדול מאשר 12:00 בצהריים, לאין ערוך.
אורי מקלב: יש שעות שיודעים, אנשים מעדיפים לא לבוא ביום, לא לבוא בשמש, אנשים עובדים, אנשים עסוקים, אנשים באים בערב.
יעקב לביא: אתה לא יכול להכניס כמויות כאלה מ-23:00 בלילה עד 24:00 בלילה.
אורי מקלב: את הפתרונות אנחנו צריכים למצוא, אבל אנחנו גם לא נוכל להגיד לאנשים, 'תשמעו, מי ששם המשפחה שלו מ-א' עד י' יגיע מ-8:00 עד 9:00, ומי ששם משפחה שלו ככה, יגיע...'.
אורי מקלב: אנחנו עוד לא ערוכים לזה.
אורי מקלב: אם יש פתרונות כאלה, אני גם מוכן, אנחנו פתוחים לקבל כל רעיון וכל פתרון יצירתי.
אורי מקלב: הנושא שכן הגיע אלינו ואמרו לי שאולי, כשאתה אומר שהיה שינוי בין היום הראשון ליום השני, בפנייה שהגיעה לוועדה, שהשינוי גם היה בזכות, או בעקבות כך שאתם הכנסתם אוטובוס נייד, קופה, שזה עזר מאוד לזירוז העלייה לאוטובוסים וזה דבר---
חגי יציב: אמת.
חגי יציב: לקחנו את זה כהפקת לקחים ואנחנו נעמיד בשנה הבאה שני אוטובוסים של קופות, אחד במחסום 300 והאוטובוס השני במלכי ישראל, בכניסה.
אורי מקלב: האנישם משלמים גם בחזור, או רק פעם אחת?
חגי יציב: לא, רק פעם אחת.
אורי מקלב: זאת אומרת, אין אפשרות להגיע ממקום אחר, מי שעולה משלם פעם אחת.
אבנר עורקבי: אפשר לשאול שאלה?
אבנר עורקבי: יש אוטובוסים נגישים לנכים?
חגי יציב: כן.
חגי יציב: יש אוטובוסים נגישים, ואם הנכה יעמוד בתחנות---
אורי מקלב: עוד שאלה קצרה ואני רוצה לא להאריך ולא להתעכב בנושא הזה, אנשים כן פנו בנושא המחירים, אני מבין שהיו שם מחירים אחרים ולא מתאפשרים כרטיסי מעבר.
אורי מקלב: כל האוטובוסים שמגיעים לגילֹה מביאים למקום וההקפצה היא לא הקפצה גדולה, זאת אומרת, אין מצב של כרטיס מעבר מאוטובוס עירוני לנסיעה קצרה.
אורי מקלב: מה אורך הנסיעה בקילומטרים?
חגי יציב: ממחסום 300, בקילומטרים?
מרים עדני: 436 מטרים, ממחסום 300.
רפי בן חור: חשוך, אנשי הביטחון שיגידו מה דעתם על המסלול הזה.
קריאה: שישימו תאורה, עד שנה הבאה אפשר להספיק.
אורי מקלב: אם אפשר לא להתפרץ, רק ברשות דיבור.
אורי מקלב: נראה לי שאתה היום באת לא במטרה לעזור לנו.
אורי מקלב: אנחנו פה כדי להפיק לקחים.
אורי מקלב: אם אנחנו נישאר ונגיד שכל מה שהיה היה בסדר גמור, אז אנחנו נישאר עם מה שהיה ואולי יותר גרוע.
אורי מקלב: אין לנו שום מטרה, לא להטיח באף אחד, ואנחנו לא רוצים להאשים אף אחד, אנחנו באמת רוצים להציף את הנקודות שהיו בעייתיות, שאולי לא צפינו אותן מראש, כדי למצוא פתרונות.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על קופה נוספת, אוטובוס קופה נוספת, אז הנה 'אגד' לבד הפיקו לקחים.
אורי מקלב: אם בנושא המחירים מפריע לך הניסיון שלנו לנסות להוזיל את הדברים, אז אנחנו באמת ניסוג מהעניין הזה.
אורי מקלב: אם לא תאפשר לנו, אם אתה חושב שהדבר שהוא כל כך נורא שאנשים באים ומבקשים שנסיעה לקבר רחל לא תעלה להם 6 שקלים ועוד 6 שקלים, במקרה הטוב, למי שיש שני אוטובוסים, ועוד 8.5 שקלים---
חגי יציב: אני חושב שנושא התמחור לא צריך להיות קשור פה לוועדה, אבל אני---
אורי מקלב: לא קשור, אבל במסגרת הפניות, ולציבור נודע שהוועדה מתכנסת, אז---
חגי יציב: שווה לדון בזה, אבל זה לא המקום.
יעקב לביא: המחירים נקבעים על ידי משרד התחבורה, לא אנחנו קובעים את זה.
אורי מקלב: בשיתוף עם 'אגד' אפשר לחשוב גם על העניין הזה.
חגי יציב: יש על מה לדבר, זה לא המקום.
אורי מקלב: עובדה שבכותל אתם הגעתם רחוק מאוד, עם כרטיסי מעבר, בכניסות בחול המועד, בחגים.
אורי מקלב: בנושאים האלה היו שיפורים ולמה שלא נביא את בקשתם של הנוסעים להוזיל להם את הנסיעה?
אורי מקלב: אלוף משנה אורי מנדס, אני אשמח אם תוסיף משהו בנושא שלכם.
אורי מנדס: ראשית,  קבר רחל נמצא בשטח של יהודה ושומרון, שמי שאחראי על המקום מטעם הדתות זה  המינהל האזרחי בסיוע המרכז לפיתוח מקומות קדושים, אחראי ביטחונית על השטח זה משמר הגבול עוטף ירושלים, תחת מחוז ירושלים ומשטרת ישראל.
אורי מנדס: הפקת הלקחים והשיפור שנעשה במקום נעשים משנה לשנה.
אורי מנדס: הם נעשים על ידינו משנה לשנה, כשמשתדלים לתת את המענה הטוב ביותר שאפשרי לכמות הגדולה של האנשים שמגיעה למקום, הן בשירותים, אספקת מים, וכל דבר נוסף שהוא.
אורי מנדס: זהו.
אורי מקלב: אנחנו באמת יודעים שהצבא לוקח פה דבר שהוא לא כל כך רגיל אליו.
אורי מנדס: אני לא מייצג את צה"ל.
אורי מקלב: את המשרד לביטחון פנים?
אורי מנדס: את משרד הביטחון.
אורי מקלב: לפני שאנחנו עוברים למקומות הקדושים ולמפקד העוטף, שהם האנשים המרכזיים, אם יש מישהו נוסף שרוצה להוסיף דברים.
אורי מקלב: ממשרד הדתות, מישהו רוצים להוסיף לדברים?
יובל ירמיהו: אני שימשתי כמפקד האבטחה הרפואית במתחם של קבר רחל.
יובל ירמיהו: סקירה קצרה ואיזה שהיא הפקת לקחים להבא; אנחנו התפרשנו בשטח עם שלושה אמבולנסים, כאשר אמבולנס אחד חנה בחניה התחתונה, נפרש אוהל מרפאה ששימש לטיפול שצוּותו בו שלושה חובשים ופרמדיק עם ציוד החייאה מתקדם.
שלומית אבינח: מי אמר לכם מה צריך לעשות?
שלומית אבינח: על סמך מה עשיתם את זה?
יובל ירמיהו: הדרישות היו פחות, אנחנו החלטנו לתגבר בגלל שידענו שצריכים להגיע הרבה מאוד משתתפים ומתפללים.
יובל ירמיהו: בנוסף לצוות המרפאה, היו לנו עוד שלושה צוותים של חובשים עם ציוד הכי מתקדם שהתפרשו בעזרת נשים, בעזרת גברים וליד הכיכר לפני הכניסה ממש למתחם הקבר.
יובל ירמיהו: אמבולנס נוסף חנה ליד מחסום 300, באזור אוהל המזון, שהיה אמור לתת אבטחה רפואית לציר 60 ולכל האזור שם, לכל מקרה שיהיה באזור, עד המחסום הצהוב של הכניסה ממש לקבר.
יובל ירמיהו: כמו כן, היה נציג שלנו בחמ"ל המשטרתי, שדאג לתאם את כל הפעולות מול כל מפקדי האירוע בכל גופי החירום, וחפ"ק שלנו, עם מערכת מחשוב ותוכנה ממוחשבת שרשם כל אירוע ואירוע שקרה במתחם.
אורי מקלב: היה גם אירוע של נפילת נברשת.
יובל ירמיהו: כן.
אורי מקלב: זה כתוצאה מהדוחק או זה היה כתוצאה מהתפילות?
יובל ירמיהו: אני באמת לא יודע מה הסיבה המדויקת.
אורי מקלב: זה היה בצחוק.
אורי מקלב: נפלה נברשת, זה רק אומר גם הפקת לקחים, כבר קיבלתי איתות ממשרד הביטחון על טיפול באירוע הזה.
אורי מקלב: אני אקצר קצת בעניין הזה.
אורי מקלב: קודם כל אנחנו מאוד מעריכים את העבודה שלכם, אני חושב שאתם עושים עבודה מצוינת, הפרישה שלכם היא באמת פרישה מקיפה וגדולה, אתם מיומנים באירועים כאלה, אתם חיים את השטח, אתם באים מהשטח ואתם עושים עבודת קודש.
אורי מקלב: אני לא בוחל בשום הזדמנות כדי לשבח ולהוקיר את הפעילות שלכם.
אורי מקלב: אני גם יודע מניסיון אישי, היתה אליי פנייה, לאור הלחץ, אולי, היו אי הבנות עם האחראים על האירוע ובשיחה אישית שהיתה לי עם נצ"מ יהודה יהושע בשבוע שעבר הבנתי שהופקו הלקחים, יהיה נוהל מסודר ואין לי ספק שבנכונות שיש לכם, יש לנו ניסיון איתכם בעוד אירועים, באירועים בסדר גודל כזה ובאירועים יותר גדולים, אנחנו בסוף מגיעים לעמק השווה.
אורי מקלב: בחלק הזה של מתן עזרה ראשונה, והוא הרבה יותר מתעצם לאור העובדות, מה שקורה כשאנשים עומדים זמן רב מאוד בלי להיערך לכך, אנשים זקנים, חלשים, ילדים בדוחק וצפיפות...
אורי מקלב: לא הבאתי לוועדה את התמונות, אבל העבירו לי גם תמונות שצילמו אנשים וזה לא נעים, בלשון המעטה, לראות את התופעה הזו.
יובל ירמיהו: ברשותך, עוד משפט אחד אחרון, רק להפקת לקחים שגם אנחנו עשינו אצלנו וזה נושא האופנועים.
יובל ירמיהו: אנחנו מחזיקים ברשותנו כוננים עם אופנועים עם ציוד חירום, ובעקבות הפקת הלקחים של מה שקרה במתחם, הציר עצמו נחסם והדרך היחידה להגיע ל-17 מקרים שקרו במהלך המצב שלא היתה אפשרות תנועה בגלל האוטובוסים שעמדו במקום והאנשים, היה רק על ידי אופנועים שהצליחו לצאת ולהגיע לאותם מקרים.
יובל ירמיהו: אני חושב שנושא האופנועים הכוננים במתחמים גדולים שמגיעים מהר ומעניקים טיפול ראשוני הוא מאוד מאוד חשוב וחשוב לציין אותו כאן.
אורי מקלב: בסדר גמור, טוב מאוד.
אורי מקלב: שני האנשים המרכזיים בדיון הזה אלה המנהל הכללי של המקומות הקדושים ומפקד עוטף ירושלים, מפקד האירוע.
אורי מקלב: נתחיל איתך, אם אתה יכול להשכיל אותנו הרבה יותר בעניין הזה.
אורי מקלב: כשלא היית פה, העלינו כמה נושאים, אבל אני מבין שתפסת מהר, כולל הנושא של האח"מים.
אורי מקלב: אנחנו רואים בזה חשיבות ערכית, לא כל כך מעשית, אבל חשיבות ערכית, וגם ההתנהלות מול הציבור בשעות הלחץ שנוצרות, באופן לא מתוכנן, והצעות לפתרון שיש לך.
אורי מקלב: אנחנו גם ניגע בנושא של הנגישות.
אורי מקלב: יש לנו גם את נושא מערת המכפלה, אבל אני רוצה להתרכז כרגע בנושא של קבר רחל.
יוסף שוינגר: בוקר טוב.
יוסף שוינגר: אני רוצה להסביר את הפרוצדורה בכללותה, מה זה לערוך אירוע במקומות קדושים.
יוסף שוינגר: למעשה חונכנו, בקטעים האלה של ארגוני ומערכי הילולות, שאנחנו תחת פיקוד המשטרה.
יוסף שוינגר: אנחנו מקבלים הנחיות וזה לא משנה כרגע אם זה שמואל הנביא, רחל אימנו או מירון, או שמעון הצדיק, או כל אירוע אחר, או הילולה שתהיה ביונתן בן עוזיאל.
יוסף שוינגר: מי שאחראים על הסדר ועל הניהול, על הכניסות והיציאות, זה המשטרה, אנחנו מקבלים מהם דף הנחיות; כך וכך סדרנים, כך וכך  אמצעי הצלה, כך וכך העמדת שירותים.
יוסף שוינגר: חלק אנחנו כמובן מביאים משלנו, מוסיפים, לא צריך תמיד את המשטרה בשביל תא שירותים כזה או אחר, או מים, אבל בגדול אנחנו כפופים בכל האירועים למשטרה, שהם למעשה הגוף שאחראי על הסדר ואני חושב שככה זה גם צריך להיות.
יוסף שוינגר: אתמול במקרה קראתי ב-2:30 בלילה מאמר של אלי ארזי, שהיה מנהל בית"ר ירושלים.
יוסף שוינגר: הוא היה תת ניצב במשטרה והיה דיון על מקרה שקצין משטרה הכה אוהד.
יוסף שוינגר: לא הספקתי לראות את המשחק הזה, הייתי טרוד כנראה.
יוסף שוינגר: שם הוא אומר משפט נכון, שהסדרן הכי גדול שיש והכי מוכשר שיש לא שווה את השוטר הכי קטן שיש.
יוסף שוינגר: זה ביטוי שרווח אצל השוטרים.
יוסף שוינגר: ללמדך שבאמת העמדה של לובש מדים, ולא משנה כרגע ירוק או כחול, שווה לאין ערוך מכמות כזאת וכזאת של סדרנים.
יוסף שוינגר: אנחנו מקבלים את המספר מהמשטרה, עובדים לפי ההוראות וגם לא מנסים לשחק עם זה, אלא להיפך, מוסיפים והולכים.
יוסף שוינגר: ספציפית לגבי קבר רחל; כאן אני רוצה לעשות קצת סדר בדברים.
יוסף שוינגר: ראיתי היום כותרות עיתונים, לדון בכשלים ובקריסה.
יוסף שוינגר: רבותיי, האירוע הזה נמשך 30 שעות, קיבלתי עשרות טלפונים, אם לא מאות, חלקם מכתבים, לא רציתי להביא אותם לפה, אבל מי שירצה אחר כך ויהיה לו זמן, אני יכול להראות לו, אני מקווה גם שאני לא מרגיז אף אחד, שאנשים שיבחו מאוד את ההיערכות.
יוסף שוינגר: היה כשל של שעתיים וחצי, אני מודה.
יוסף שוינגר: על הכשל הזה אתה תקבל הסברים, אבל אסור לשכוח שאירוע שנמשך 30 שעות, וברוך ה', למעט אותו קטע, העסק באמת תקתק כמכונה משומנת.
יוסף שוינגר: אני מרחם על העובדים שלנו שלא ישנו 24 שעות.
יוסף שוינגר: אני לא אוהב להשתמש בביטויים פומפוזיים של מסירות נפש, אבל ממש מסרו את עצמם, ואחרי זה כותרת אחת, או תקלה, אני גם לא יודע אם זו תקלה, עוד מעט נשמע, אבל משהו שנאלצו לעשות וזה כבר מאפיל על הכל, ואסור שיתקבל רושם מוטעה.
יוסף שוינגר: הרבה נשים וגברים ורבנים הצליחו להגיע בשיא המהירות, היו במקום ועזבו במהירות.
יוסף שוינגר: לגבי עצם המקום עצמו.
יוסף שוינגר: אסור לשכוח שמדובר במקום קטן ביותר.
יוסף שוינגר: בשבוע הבא ביום ראשון מתחיל כבר שיפוץ מסיבי בקבר רחל, אבל שלא נתבלבל לרגע, השיפוץ לא ירחיב את המקום, יש שם מינהל אזרחי ויש מת"ק בית לחם, ורבותיי, אנחנו נמצאים במקום שמאוד קשה מבחינה ביטחונית, אסור לנו שם להרחיב, קיבלנו הנחיות ברורות לשיפוצים שאסור להרחיב את האתר.
יוסף שוינגר: היתה לנו תכנית לקומה שנייה, אנחנו נמצאים בשיפולים של מחנה, שהוא מחנה בעייתי.
יוסף שוינגר: גם היה סיפור לפני שבועיים של בקבוק תבערה.
יוסף שוינגר: אנחנו יושבים פה בחדר ממוזג, כולם חכמים, 'תפתח, תעשה זה', אני אומר, חס וחלילה, אם היה קורה משהו, הוועדה היתה מתכנסת 'למה פתחתם ולמה עשיתם ולמה זה'.
יוסף שוינגר: לכן צריך ללכת בין השורות וממש להיות זהיר.
יוסף שוינגר: בגדול הבנתי שהועלו כבר הצעות לפתוח את זה להליכה רגלית, למנוע את כניסת האוטובוסים.
יוסף שוינגר: הכל טוב ויפה, אבל מי שצריך לקבל החלטה בעניין הזה זה המשטרה, זה מינהל האזרחי.
יוסף שוינגר: אנחנו, כמקומות קדושים, יכולים רק להמליץ.
יוסף שוינגר: אנחנו יכולים להביא את בקשת ההמונים, אבל עם כל הכבוד,  האחריות---
אורי מקלב: יש לכם המלצה כזאת.
אורי מקלב: אם יש לכם המלצות לפתיחה---
יוסף שוינגר: אנחנו העברנו את זה במהלך הדיונים, אבל עוד פעם, אני לא יכול לתת הנחיה למשטרה ואני גם יכול לצאת מאוד יפה בעיתון ולהגיד 'שוינגר: אני קורא למשטרה לפתוח את...'.
אורי מקלב: אבל אתה מקבל השירות, אתה מייצג את עמדת ה---
יוסף שוינגר: העברנו את ההמלצות שלנו, שמענו את התשובות של...
יוסף שוינגר: הרי זה עלה גם תוך כדי דיון ועלה גם לפני הדיון, לפני האירוע.
יוסף שוינגר: לא אחת זה עולה, המשטרה נתנה לנו הנחיה ברורה שהמקום מסוכן מבחינה ביטחונית ולכן השיטה שצריכה להתבצע זה אך ורק באמצעות אוטובוסים.
יוסף שוינגר: האם אני צריך להתווכח עם קצין משטרה שאומר לי 'אדוני, ברגע שהאחריות שלי היא לחיי אדם', אז עוד פעם, אני יכול לצאת מאוד פופוליסטי ולהתחיל להתעמת עם המשטרה.
יוסף שוינגר: אני חושב שברגע שקצין בכיר אומר לי שזו שאלה של חיי אדם, אני צריך לידום באותה שנייה ולא לשחק בדברים האלה.
יוסף שוינגר: נכון שצריכים להעלות פתרונות, אבל אסור ולו לשנייה אחת לשחק עם חיי אדם.
יוסף שוינגר: כשאנחנו מדברים על מחזות של צפיפות וכדומה.
יוסף שוינגר: רבותיי, אני מצפה באמת מכולם, כל שנה אני מדבר עם האנשים, נמצא במקום 24 שעות ביום, שינה לא באה לעיניי, אני חושב שזה חלק מהתפקיד שלנו, כל אחד שיש לו רעיון, אני גם רוצה לשמוע את זה, אבל בואו נחשוב ביחד שכל האתר של קבר רחל הוא בערך בגודל הזה, החדר של המצבה של רחל אמנו, ואנחנו אמורים ב-24 שעות להכניס למקום הזה 90,000 או 100,000 איש.
יוסף שוינגר: כל מהפכן, תביא את איינשטיין, עם הנוסחה המתמטית הכי משופרת, אני עוד לא רואה פתרונות.
יוסף שוינגר: רק מה?
יוסף שוינגר: צריך להתאזר בסבלנות.
יוסף שוינגר: וכאן אנחנו נכנסים לקונפליקט.
יוסף שוינגר: הבעיה בדרך כלל בנשים, בגברים אין לנו שום בעיות, מגיעות פי שתיים וחצי נשים מגברים, ואז יש אישה, או קבוצת נשים שמחליטה לגמור את כל ספר תהלים על קבר רחל, נניח במהירות האפשרית זה לוקח שעתיים, הן לא תמיד מתחשבות שיש אחריהם אלפים, המשטרה, אנחנו ממש בפניות, בתחינות, אני לא רוצה להגיד בבכיות, ממש מנסים לעשות סדר אבל המצב הוא שצריך להגיע לאיזה שלב שאתה צריך למשוך נשים החוצה בכח.
יוסף שוינגר: את זה לא נעשה, זו בעיה חינוכית, אבל שתבינו את הבעיה.
יוסף שוינגר: אין כאלה פתרונות.
יוסף שוינגר: אני יכול לעשות משהו אחר, שההילולה תהיה שלושה ימים.
יוסף שוינגר: המשטרה כל פעם אומרת לנו, תכניסו 50, תדאגו שייצאו 50.
יוסף שוינגר: בואו נחשוב ביחד, 90,000 או 100,000 איש, או ניקח 60,000-70,000 נשים וננסה להכניס אותם 50-50 נגמור בערך אחרי שבת, לכן אני אומר---
אורי מקלב: גם במירון לא כולם נכנסים לקבר.
יוסף שוינגר: אז בקבר רחל---
אורי מקלב: השאלה אם יש את האפשרות---
יוסף שוינגר: יש שרוול חיצוני שעומדות בחוץ מאות נשים, הבעיה שיש אלפי נשים שהחליטו ונשבעו לעצמן שהן ייגעו במצבה של קבר רחל, הן יגמרו את כל התפילות.
יוסף שוינגר: זו בעיה מאוד קשה, אבל אתם לא רוצים...
יוסף שוינגר: אני יכולתי לאפשר שכל הנשים באמת ייכנסו ללא יוצא מן הכלל, אם היינו מעמידים שוטרות, שאישה שגמרה את ה-10-5 דקות מוציאים אותה בכח החוצה.
יוסף שוינגר: אני רואה כבר לעצמי את הידיעה: 'נשים: הוציאו אותנו בכח.
יוסף שוינגר: השתוללו נגדנו...'
יוסף שוינגר: ולכן אנחנו נמצאים פה בין הפטיש לסדן.
יוסף שוינגר: אין כרגע פתרון אולטימטיבי למעט זה שאנחנו אומרים לנשים להתאזר בסבלנות.
יוסף שוינגר: אבל עדיין אם מישהו חושב שלחדר כזה אפשר בכמה שעות להכניס 90,000 איש, אני חושב שהוא קצת שוגה באשליות, אבל עדיין יש לי פתרון אחר.
יוסף שוינגר: אני לא יודע אם הוא ישים הלכתית.
יוסף שוינגר: להעביר את קבר רחל ביום ההילולה לאצטדיון טדי.
יוסף שוינגר: אני לא חושב שיש פוסק אחד שיאשר את זה.
אורי מקלב: אבל אני אביא לך פוסק שיפסוק לך שהנשים וכל מי שמגיע צריך להתחשב בשני, ויכול להיות שיש לו זמן, אבל---
יוסף שוינגר: יש פה בחור בשם שחר שבכל שנה אני מקבל עליו תלונות, הוא מנהל האתר---
יהודה יהושע: גם לזה יש התייחסות.
יהודה יהושע: אנחנו מעמידים שם שני קצינים שיודעים לדבר עם המתפללים ודורשים להוציא אותם, בנועם, מה שנקרא, כדי שתהיה תחלופה.
אורי מקלב: זה לא עוזר לכולם, אין לי ספק, אני גם מתפלל ואם מישהו יבקש ממני, אני אלך---
חגי יציב: אבל אתה לא מייצג את הכלל.
אורי מקלב: הכלל הוא כמוני.
חגי יציב: לצערנו לא, לצערנו אתה טועה.
יוסף שוינגר: אני מזמין אותך לראות מה שקורה.
יוסף שוינגר: נמצא פה שחר, שהוא מנהל האתר מטעם המקומות הקדושים, כל שנה אני מקבל עליו תלונות מנשים שמתלוננות בפניי 'למה שחר עומד במגאפון וצועק לנו לצאת ולהמשיך ולהזדרז', 'למה הוא לא נותן לנו להתפלל?'
יוסף שוינגר: לכן קודם שנדע את העובדות ואחר כך נדון.
יוסף שוינגר: אדרבא, כל הצעה תתקבל בברכה.
יוסף שוינגר: לסיכום, אני אומר, עוד פעם, אי אפשר לקחת 27 שעות של מבצע שתוקתק לפי דעתי מצוין, ושזה יאפיל על הכל.
אורי מקלב: לנושא האח"מים אתה רוצה להתייחס?
יוסף שוינגר: אני אגיד לך את האמת.
יוסף שוינגר: יש לי מה להגיד בנושא הזה, אבל היתה אמורה להיות ישיבה, ותהיה, של הפקת לקחים, אני חושב שלפני שאנחנו מקיימים ישיבת הפקת לקחים פנימית, מול המשטרה, אני לא חושב שזה נכון---
אורי מקלב: אתה מעמיד אנשים שיידעו לזהות, שיידעו ללוות?
יוסף שוינגר: יש מאחוריי בן אדם שזה התפקיד היחיד שלו.
יוסף שוינגר: נמצא פה הרב צבי רוזן, שזה התפקיד שלו.
יוסף שוינגר: היות שאני יודע שאני לא יכול להתעסק עם מסה כזאת של אדמו"רים, הוא עומד במחסום הראשי, מחסום רוזמרין, והתפקיד שלו לסנן.
יוסף שוינגר: אני לא יכול להגיד שזה עבד מצוין השנה, אבל עוד פעם, אני לא רוצה כרגע לפרוט את הדברים לפני שאנחנו מקיימים ישיבה ונשמע גם תשובות---
אורי מקלב: אתה מודע לזה שאנשים, שרבנים, ראשי ישיבות מבוגרים, עמדו הרבה זמן במחסום?
רפי בן חור: מתכון לדרך בורמה, צריך למצוא פתרון, כמו בקבר רבי שמעון בר יוחאי.
רפי בן חור: חייבים.
מרים עדני: יש כביש.
מרים עדני: זה מה שאני ציינתי, כביש ה---
אורי מקלב: זה שצריך למצוא, אנחנו אומרים, אנחנו חכמים להגיד את זה, ואנחנו מצפים מאנשי המקצוע שהם ימצאו את הפתרונות.
אורי מקלב: אם זה יגיע ממך ש'צריך למצוא פתרונות', אז לא הגענו רחוק.
אורי מקלב: זה התפקיד שלנו להגיד את זה.
יוסף שוינגר: יש לנו הערות בעניין, אני חושב שהיות שמפקד העוטף...
יוסף שוינגר: עוד נקודה אחת, לאורך כל היום, בכל האמצעים שעמדו לרשותנו, אנחנו יצאנו בהודעות מסודרות, נון-סטופ, ברדיו, מקול ישראל ועד גלי צה"ל, רדיו כה לחי, קווי חדשות למיניהם---
אורי מקלב: קווי נייס.
יוסף שוינגר: בכל מקרה, הקווים האלה קיבלו מאיתנו תדרוך שאנחנו מתחננים לאנשים לא להגיע בשעות הספציפיות של הלילה, אלא בשעות הבוקר.
יוסף שוינגר: למשל אחד שרוצה לצאת לקבר רחל, מי שהקשיב לעצות, ובאמת הרבה שמעו לעצות, יודע שבלילה להגיע אלה השעות הכי בעייתיות, הפיק הוא בערך באזור 24:00 עד 1:00-2:00.
יוסף שוינגר: אלה שהגיעו בבוקר, או לקראת הצהריים, הגיעו בשיא המהירות.
יוסף שוינגר: זאת אומרת יש כאן גם בעיה חינוכית, אנשים עושים לפעמים מה שנח להם ולא מקשיבים לנו.
אורי מקלב: יש גם אפשרויות אחרות, אנשים עובדים.
יוסף שוינגר: אני אומר שאלה שהקשיבו לנו---
אורי מקלב: לא פוטרים אותם מעבודה.
אורי מקלב: אני אתן לכם להוסיף, אתם נמצאים בשטח.
אורי מקלב: אתה מרשה להם, לאנשים שרוצים---
יוסף שוינגר: אם הוא לא חושש מפיטורים, שידבר.
אורי מקלב: מר שוינגר, אחד העוזרים אומר שזה לא סתם אנשים, שגם אדם שחשב לבוא ביום, כששמע את תחזית מזג האוויר, היה צפי ליום חמסין, אנשים...
אורי מקלב: אתה יודע, הרי אתה נמצא כל יום בלילה במקומות האלה, אתה יודע שהזמן---
יוסף שוינגר: לא צריך עוד לפרסם את זה, עוד לא הגיע הזמן.
אורי מקלב: השארנו מספיק דברים שאנחנו לא נפרסם עליך.
אורי מקלב: אז החלק הזה עוד אפשר.
אורי מקלב: יישאר עוד מספיק נסתר גם אם נפרסם את החלק הזה.
אורי מקלב: אפשר לבוא בתוקף תפקידך, אתה יכול לבוא מכמה כובעים לכותל המערבי, אנחנו אמרנו קודם שהלחץ והשעות של 10 או 12 בלילה אלה השעות הכי עמוסות.
אורי מקלב: חוץ מאלה שבאים לבר מצוות, אנחנו מדברים על אלה שבאים להתפלל, לא על אנשים של בר מצוות.
אורי מקלב: בכל אופן בזה אתה צודק, שאי אפשר שרוב היום היה בסדר וההיערכות היתה בסדר, ואנחנו בטוחים שההיערכות היתה, יכול להיות שהיתה היערכות לפי הצפי, אבל בכל תרחיש שהוא צריך להיות באמת מושלם, מה יקרה אם...
אורי מקלב: ואנחנו יודעים היום שבשעות האלה לא תמיד אנשים...
אורי מקלב: אתה אומר ככה, אנשים לא שומעים, אז הם נשארים ב...
אורי מקלב: אז ודאי הם גם לא שומעים ומגיעים בשעות שנח להם ולא בשעות שאתה מצפה ומבקש שהם יגיעו.
אורי מקלב: בסופו של דבר כולנו יודעים ששעות הערב הן השעות הקשות והעמוסות.
אורי מקלב: וכל מה שאנחנו אומרים שהיה בסדר, זה ל-50,000 שהיה להם בסדר, אמנם רק בשלוש שעות, אבל אלה שלוש שעות שהיה בהן עומס והן פגעו בהרבה אנשים, שזה אלפים.
אורי מקלב: אתם צריכים להבין שזה שאתם עובדים קשה, אנחנו מעריכים, ואתם מתפרשים במשך הרבה שעות, זה נכון, אבל שלוש השעות האלה הן לא שלוש שעות חלקי ה-24 שעות מבחינת האנשים.
אורי מקלב: המטרה שלנו זה למצוא את הפתרונות ואת המענה.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע את מר יהודה יהושע, ואנחנו מאוד מעריכים את כושר האיפוק שלך, שאתה שומע את כל הדברים, ואחרי זה ניתן לך את זכות התשובה הכוללת, אבל נראה לי שאם אתם, יהודה, כצוות מתכנן, כשישבתם בישיבות צוות, הייתם יודעים מראש שבשעות האלה זה מה שיהיה, אז אתם הייתם מביאים יותר אנשים לשמור על הביטחון.
אורי מקלב: אני לא מבין בביטחון, אני לא מתערב בזה, אבל במקרה הזה כן הייתם מאפשרים...
אורי מקלב: אף אחד לא אמר ולא חושב שאי אפשר למצוא מענה ביטחוני לקטע של הליכה ברגל, רק יכול להיות שזה דורש היערכות הרבה יותר גדולה, אבל מענה יש.
אורי מקלב: לא נראה לי שאף אחד מכם, שאתם אחראים על האירוע, הייתם בוחרים במודע שמה שהיה הוא שיהיה, כשיש אפשרות, אמנם יותר קשה, להביא פתרון.
אורי מקלב: אם הייתם צריכים לקחת את זה במשקל, רק מה?
אורי מקלב: התשובה, כמו שאני מבין אותה, שלא היה צפי, לא היתה היערכות, לא היתה מוכנות בדיוק לשעות האלה.
אורי מקלב: אבל אם הייתם יודעים שזה יקרה, הייתם נערכים אחרת, לכן פתרונות יש.
אורי מקלב: ויכול להיות שזו המטרה שלנו, להיערך.
אורי מקלב: גם כשישבנו במירון, ואתה היית שותף לכל, שנים, ואני עוד לא הייתי חבר כנסת ובאתי לכאן לישיבות בעניין הזה, היו דברים שלי היו נראים בלתי אפשריים ועשיתם את זה.
אורי מקלב: עשיתם את זה בגדול, כולל חפירת מנהרות.
אורי מקלב: גם דברים שהצריכו השקעה כספית.
אורי מקלב: זה נכון שיש לזה גם השלכות כספיות, אבל אנחנו חושבים...
אורי מקלב: אמרו את זה 'אגד' ואני יודע שאתה תסכים לזה, הם אמרו ש-30% זה הצפי שיגדל משנה לשנה באופן דרמטי.
אורי מקלב: לא יודע באחוזים האלה, אבל באופן דרמטי, אין ספק.
אורי מקלב: ישבתי קודם עם מר ממליה, ישבתי איתו הרבה שנים בעיריית ירושלים במכרזים.
אורי מקלב: כשפותחים מכרזים, יש אומדן, האומדן הוא סודי.
אורי מקלב: יש צוות שמכין את זה, קובי הוא אחד המומחים להכנת אומדנים.
אורי מקלב: כשאתה פותח מכרז, אתה רוצה לראות אם זה מכרז גבוה, נמוך, משתווה, איך בודקים מכרז?
אורי מקלב: בכל המקרים שפותחים מכרז בשנים האחרונות, מסתכלים מה היתה העלות בפעם הקודמת, לפני שיצאו למכרז חדש, או במה שמקביל.
אורי מקלב: אי אפשר לקחת אומדנים היום בקבר רחל לפי מה שהיה בשנה שעברה, או שאתה לוקח מקדם מאוד גדול.
אורי מקלב: הרב יעקבי, אתה אחד הפונים.
יצחק בנימין יעקבי: אני מדבר על השגרה וקצת יותר מהשגרה.
יצחק בנימין יעקבי: אני הצטרפתי למשפחת הנכים לפני שנה ורבע, שלא בשמחתי כמובן, ואני חושב שיש אולי לחלק בין הנכים שנולדו נכים ולא רגילים לניידות כמו אזרח מן השורה, לבין מי שנופל לזה ברגע והוא פתאום נתקל בכל מיני קשיים שלפעמים הם מיותרים.
יצחק בנימין יעקבי: אם מדברים על קבר רחל, אחד מהדברים שתמיד מרגיזים, או מיותרים לעניות דעתי, בקבר רחל יש חניון ממש סמוך לכניסה, והחניון הזה בדרך כלל שומם, כמעט תמיד הוא שומם.
יצחק בנימין יעקבי: לאנשים שהם נכי רגליים, אני נכה בשתי הרגליים, קשה מאוד לעלות עליות ולרדת ירידות קשה שבעתיים.
יצחק בנימין יעקבי: אנשים שמופקדים על הסדר אומרים שהחניון מיועד לנכי כיסאות גלגלים, תעלה למעלה ותסתדר.
יצחק בנימין יעקבי: זה לדעתי דבר מיותר.
יצחק בנימין יעקבי: הייתי מבקש לשאול את האחראים על זה, מדוע לא יפתחו את זה לכלל הנכים, האם כל נכה צריך לשלוח את תעודות המחלה שלו כדי לקבל---
שחר פיירמן: אתה צריך לקבל תעודת נכה.
יצחק בנימין יעקבי: יש לי תעודת נכה, אבל זה לא זה.
שלומית אבינח: החניון מיועד רק למי שעל כיסא גלגלים.
יצחק בנימין יעקבי: האבסורד בזה, אדם עם תעודת נכה יכול להיות אדם שיכול ללכת ואין לו בעיה בהליכה, יש לו בעיות אחרות.
יצחק בנימין יעקבי: כאדם שרגיל להתפלל במקומות קדושים, הרבה פעמים מעדיפים את קבר רחל בגלל שהנגישות לכותל מאוד קשה ובאיזה שהוא מקום הולכים מן הפח אל הפחת, כי שם העלייה, לי אישית, קשה.
יצחק בנימין יעקבי: אני מעריך שיש כאן עניין ציבורי.
יצחק בנימין יעקבי: הסיפור של הכותל.
יצחק בנימין יעקבי: אחד מהקשיים, כך אני מבין את זה---
אורי מקלב: אתה בא עם הרכב שלך ועל הרכב שלך אין תעודת נכה?
יצחק בנימין יעקבי: אני בא עם הרכב שלי, יש לי תג נכה.
אורי מקלב: אבל לא תג נכה על כיסא גלגלים.
יצחק בנימין יעקבי: ברוך ה' אני הולך על הרגליים.
יצחק בנימין יעקבי: יש משולש ויש כיסא גלגלים כחול.
יצחק בנימין יעקבי: תג הנכה משמש לחניה---
אורי מקלב: אילו היו מגבילים, נניח שהאחראים היו מזהים שעות שפחות עמוסות והיו אומרים שבשעות האלה גם נכים שאין להם כיסא גלגלים יוכלו לחנות, מבחינתך, אתה רואה את זה כתשובה ל...
אורי מקלב: אני אומר את זה כהצעה לפתרון.
אורי מקלב: יכול להיות שאתה אומר שהחניון ריק, אבל יכול להיות שיש שעות שהחניון מלא יותר, שאתה לא יודע כי אתה לא מגיע.
אורי מקלב: ויכול להיות שהאחראים על המקום אומרים שבגלל ההוראה הקודמת, רק על כיסא גלגלים.
אורי מקלב: אבל נניח שאם נמצא לזה פתרון...
שחר פיירמן: אני רוצה להשיב על זה בתור מנהל האתר.
שחר פיירמן: החניה הזאת מיועדת לכל נכה מוגבל רגליים, גם אם הוא הולך צולע אפילו, לא רק כיסא גלגלים.
יצחק בנימין יעקבי: אני אף פעם לא הצלחתי.
שחר פיירמן: יכול להיות שהוא נתקל בחייל סרבן...
שחר פיירמן: זה כולל זקן שהולך בצורה מוגבלת.
שחר פיירמן: אלה ההוראות שלי גם לחיילים שנמצאים בשטח.
שחר פיירמן: כל מבוגר יכול, אם הוא מבוגר, או אישה בהריון שבקושי זזה, גם יכולה לחנות שם.
שחר פיירמן: אלה ההוראות.
אורי מקלב: מי עומד שם במחסום?
יהודה יהושע: כוחות שלנו.
יהודה יהושע: אני מופתע לשמוע את הדבר הזה.
יהודה יהושע: זה דבר שהוא פתיר.
שחר פיירמן: זה בשיחה ברמת הפלוגה, אני לא מדבר על העוטף, זה לא צריך להגיע עד לשם, שכל אחד שהוא מוגבל, בכל צורה שהיא, כולל גם אם הוא לא בא עם תו נכה, הוא מוגבל, יש לו בעיות ברגליים, שיחנה במקום.
שחר פיירמן: אבל באים לי אנשים עם תו נכה שיכולים לרוץ מרתון, אתה מבין?
אורי מקלב: רשמנו את הדברים האלה.
אורי מקלב: גם אולי זה צריך לקבל את הביטוי הציבורי, הפרסומי, בעניין הזה, שיש אפשרות להגיע.
אורי מקלב: אני מבין וראיתי שיהודה כבר הכין את עצמו בנושא הזה והנושא הזה בטח יחודד ונגיד אותו עוד פעם.
שחר פיירמן: הרב מקלב, צריך לזכור שיש שם חניה ל-8 מכוניות בלבד.
שחר פיירמן: זו לא חניה כזאת גדולה.
שחר פיירמן: זה מה שהמקום יכול להכיל.
אורי מקלב: איפה אתה מחנה את הרכב?
שחר פיירמן: אני וי.איי.פי סוּפֶּר.
אורי מקלב: אני רק עושה חשבון שאנשים שעובדים כבר, זה יכול לקחת...
אורי מקלב: כשאתה מגיע לכותל ואתה רואה שהחניון התפוס ואתה רואה במה תפוס, אתה רואה את...
אורי מקלב: פלא שתפוס?
רפי בן חור: אתה יכול להסביר?
רפי בן חור: הנושא של החניה הנוספת שליד המלון, שאסור לנו לחנות שם?
שחר פיירמן: מדברים על התחתון.
רפי בן חור: לגבי העליון, יש שטח גדול מאוד שיש איסור לחנות שם.
שחר פיירמן: לא, אבל יש שם חניה עליונה.
אורי מקלב: החניון של מר אליאסי?
רפי בן חור: לא, החניון בקבר עצמו, ממש בסמיכות ל...