GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתן לבון: ראשית כולנו הרי חושבים על הפרטים ועל מה עושים ואני מכבד ומעריך מאוד את כל מה שהאנשים כאן עושים, אני גם מכיר מקרוב, אבל אנחנו לא מבינים, אני לפחות שואל את עצמי על הגולם הגדול שקם שנקרא שב"ן – שירותי בריאות נלווים.
נתן לבון: הגולם הזה גורם באופן חד משמעי להעמקת הפערים בחברה שלנו.
נתן לבון: 70% מבוטחים ו- 30% לא.
נתן לבון: ככל ששירותי הבריאות הנלווים הולכים ומשתכללים, יש את הזהב, פלטניום, יהלום, הפערים בקבלת שירותי רפואיים הולכים ומתרחבים אפילו בתוך שירותי הבריאות הנלווים.
נתן לבון: כשמדברים על- 30% מדובר על יותר מ- 2 מיליון אנשים שאינם מבוטחים והם נמצאים מאחור.
נתן לבון: אם משיהו מקבל שירות מועדף זה שאינו מבוטח מקבל שירות פחות טוב.
נתן לבון: אין לי שום ספק.
אפרת נאות מרקוביץ: בסך הכל הכולל את השירות הרפואי הבנאדם מקבל.
אפרת נאות מרקוביץ: אם הוא לא מבוטח הוא מקבל פחות.
נתן לבון: ככל ששירות הבריאות הנלווה יורחב מצבם יורע.
נתן לבון: אני רוצה לומר לכם שלא 70% מהזקנים במדינת ישראל מבוטחים בשירותי בריאות נלווים.
נתן לבון: אני מדבר על 750,000 זקנים במדינת ישראל.
נתן לבון: אחוז המבוטחים לשירותי בריאות נלווים הולך ועולה.
נתן לבון: ככל שהגילאים גובהים יותר הם פחות ופחות מבוטחים.
נתן לבון: אנחנו מדברים כאן על איזה שיפור, שמעתי את יושב ראש הוועדה, על אנשים שיש להם הרבה כסף אז צריך לדאוג להם ולהחזיר להם.
נתן לבון: אין לי ספק אבל מה אנחנו עושים לשבור את העניין הזה.
נתן לבון: לא יתכן שאנחנו נקים שירות בריאותי, נדבר ונשכלל אותו.
נתן לבון: לא מזמן התפרסם דוח העוני ודוח העוני אינו כולל את העניין של השירות הרפואי.
נתן לבון: העניים עניים יותר גם בגלל שהשירותים הרפואיים שלהם רעים יותר.
נתן לבון: מצבם הבריאותי הולך ורע והם פחות עובדים.
נתן לבון: ומה יש לדבר על הזקנים?
נתן לבון: – אנחנו נותנים להם שירות פחות טוב ובסופו של דבר העלות הכוללת כשהם מגיעים לאשפוזים שהיה אפשר למנוע אותם קודם לכל הם לא מקבלים אותם.
נתן לבון: על זה לצערי הרב אף אחד לא נתן את הדעת.
נתן לבון: נכנסנו לסמטאות חשובות ונחמדות, אני בעד שיקבלו יותר שירות ויותר מידע וכדומה.
נתן לבון: אבל מצב של ה- 30% הוא רע ומצבם של הזקנים הלא מבוטחים, הם רבים הרבה יותר באופן יחסי למשקלם בחברה.
נתן לבון: מצבם הוא 'על הפנים'.
נתן לבון: צריך לתת את הדעת לעניין הזה.
אורי מקלב: למה הם לא מבוטחים, בגלל בעיות כלכליות?
נתן לבון: ברור שבגלל מצבם הכלכלי.
אורי מקלב: המחיר גבוה יותר לאנשים מבוגרים?
נתן לבון: בוודאי.
נתן לבון: כי אם אתה מבוטח בגיל צעיר אתה משלם סכום קטן, ככל שאתה מבטח את עצמך בגיל מבוגר יותר אתה מגיע לעשרות ולמאות שקלים.
אפרת נאות מרקוביץ: שום פרמיה בשירות בריאות נלווה היא אינה מאות שקלים, גם למבוגר.
נתן לבון: אם אני הולך לבטח את עצמי בגיל 70?
אפרת נאות מרקוביץ: לא. הפרמיה הכי גבוהה היא בסביבות 60, 70 שקלים גג.
חבר טוב: אין חיתום והחרגה.
חבר טוב: אתם מדברים על ביטוח סיעודי, ביטוח סיעודי לא קשור לעניין.
נתן לבון: לא דיברתי על הביטוח הסיעודי, על הסיעודי יש מסמך על השולחן.
אפרת נאות מרקוביץ: בכללית מושלם לגילאי 70 ומעלה זה 60 שקלים, במגן זהב זה 88 שקלים.
אפרת נאות מרקוביץ: במאוחדת עדיף 71 שקלים.
נתן לבון: כמה בגיל 20?
אפרת נאות מרקוביץ: זה באופן יחסי להוצאות.
אפרת נאות מרקוביץ: אנחנו דואגים שבפרמיות לא יהיו סבסוד צולב, כלומר כמה שפחות, כל קבוצת גיל אמורה לממן את עצמה.
אורי מקלב: פלטינום זה סיעודי?
מאיר בן מאיר: הוא לא סיעודי.
אורי מקלב: מה ההבדל בין "מושלם" לבין "פלטינום"?
אפרת נאות מרקוביץ: "פלטינום" כולל כל מיני דברים שמלכתחילה אני לא יודעת אם למבוגרים הם רלוונטיים.
אורי מקלב: נתן לבון, לפי מה שמופיע כאן בטבלה של מרכז המידע והמחקר של הכנסת בגיל 70 ומעלה, אגב לא ככל שההצטרפות בגיל גבוה הפרמיה יקרה יותר, אבל אם אתה מתחיל בגיל 20,  ולא שאם אתה מצטרף כעת אז המחיר גבוה יותר, הפרמיה לא משתנה.
אורי מקלב: היא לא שונה אם היית מבוטח 50 שנה או שאתה רק מצטרף.
אורי מקלב: אני לא יודע אבל יתכן שתקופת האכשרה גדלה.
אורי מקלב: אם ב"כללית" 60 שקלים וב"מכבי" זה 36 שקלים, ב"מאוחדת" זה 70 שקלים, ב"לאומית" זה 36 שקלים הוא בעצם יכול לעבור לקופת חולים אחרת.
אורי מקלב: בנאדם שנמצא "בכללית" ואם הוא חושב ש- 60 שקלים זה גבוה למה שלא יעבור.
אייל קציר: הלקוח שרוצה לעבור זכותו לקבל את כל התיק שלו?
אפרת נאות מרקוביץ: את כל התיק, זה עולה כסף.
אפרת נאות מרקוביץ: סיכום רפואי של התיק מחובתה של קופה אחת להעביר לקופה השנייה, זה בהתאם לחוזר מינהל רפואה.
אפרת נאות מרקוביץ: יש שם פירוט מה חייבים להעביר.
אפרת נאות מרקוביץ: זה לא.
אורי מקלב: מה כן עולה כסף?
אפרת נאות מרקוביץ: לצלם את כל התיק הרפואי ואת כל ההיסטוריה.
גילה סעדיה: ראשית אני חושבת שצודקים.
גילה סעדיה: היום בעולם שלנו שקשה לדעת את הזכויות ולאו דווקא בכל מה שקשור לשירותי בריאות נלווים.
גילה סעדיה: לי יש ביטוחים פרטיים ואני לא יודעת הכל.
גילה סעדיה: ב"מכבי" אנחנו שוברים את הראש איך לעשות שאנשים ידעו את זכויותיהם, לא רק כדי שהם ידעו את זכויותיהם אלא כדי למנוע אחר כך את התלונות, את הטענות, את משרד הבריאות שעם כל מה ששבחו אותם הם עושים לנו חיים קשים, כולם עושים לנו חיים קשים במובן שהם באמת יורדים לפרטי פרטים.
גילה סעדיה: אני כבר וותיקה ב"מכבי".
גילה סעדיה: בתפקיד הזה כבר שמונה שנים ובתפקידים קודמים.
גילה סעדיה: אני חושבת שנהיינו הרבה הרבה יותר מסודרים וגם הדרישות הן יותר קשיחות.
גילה סעדיה: יותר מסודרים, יותר אחידים בזכויות, אין יותר את שיטת הפתקים.
גילה סעדיה: יש לנו הרבה מאוד פניות גם מסגן שר הבריאות, אני רואה אותן כי אני מטפלת בפניות.
גילה סעדיה: לגבי יידוע הזכויות שזה היה הנושא כפי שהבנתי שהוא נושא הדיון הזה, אני מבקשת שנפרט קצת מה אנחנו עושים.
גילה סעדיה: כל המלצה שתהייה וכל הצעה שלכם נשמח לבחון.
גילה סעדיה: אנחנו מקבלים את ההצעות שלכם ובאים למנהלים שלנו וזה נותן לנו משנה תוקף.
גילה סעדיה: מה שעומד מאחורי האינטרס שלנו זה שהאנשים ידעו את הזכויות שלהם ושידעו אותם בפעם הראשונה ולא רק שהם מערערים.
גילה סעדיה: אולי תוסיפו קצת על כמה שאנחנו עושים כדי ליידע את הזכויות.
חניאלה וילנר: אני רוצה להגיד משהו בנימה קצת אישית.
חניאלה וילנר: אני מנהלת את שירותי הבריאות הנלווים של "מכבי" משנת 2007, נכנסתי בתוך הסערה הגדולה כשהמדינה לקחה את האפשרות משירותי בריאות נלווים לתת תרופות מצילות חיים, אגב זו אוכלוסייה לא מבוטחת.
חניאלה וילנר: אנחנו ערכנו מכרז וחברת ביטוח זכתה, 6 שקלים עלה לנפש כדי לקבל את כל התרופות המצילות חיים הקיימות בעולם ואת זה המדינה ביטלה.
חניאלה וילנר: באנו בהצעה למדינה ואמרנו "שיש את אותם 30%, 15% (אצלנו 15%) שלא מבוטחים בשירותי בריאות נלווים, 6 שקלים לאדם תקנו את הביטוח הזה עבור כולם".
חניאלה וילנר: לא נתנו לנו לבלבל את אף אחד עם העובדות וזה לא נשמע ועבר חוק.
אורי מקלב: אצלכם המבוטח שלכם יכול לקבל 6 שקלים ביטוח לכל התרופות מצילות החיים?
חניאלה וילנר: אסור לנו על פי החוק.
חניאלה וילנר: אנחנו קיבלנו באפריל 2007 אישור של שר הבריאות לספק את זה למבוטחי "מגן זהב", ובאוגוסט 2008 אמר שר הבריאות "סליחה טעיתי לא התכוונתי"  והכנסת ביטלה את זה.
נתן לבון: למבוטחי "פלטינום" עושים להם.
חניאלה וילנר: גם את זה לא נותנים.
חניאלה וילנר: בוא לא ניכנס לזה.
אורי מקלב: מי שמבוטח בכסף יכול לעשות את זה?
חבר טוב: אני כבר יכולה לבוא ולהגיד שגם אז אנחנו כאגף לפיקוח על קופות החולים והלשכה המשפטית, יצאנו לדעתי בפעם הראשונה, יצאנו חוצץ נגד ההחלטה הזאת.
אורי מקלב: מה עמד מאחורי הדבר הזה?
חבר טוב: זו הייתה החלטת ממשלה.
חבר טוב: הרבה דברים אני יכולה להגיד על הטענה שעלתה כאן והיא שאלת השוויון.
חבר טוב: אני לא כל כך מסכימה איתה ולא עם מה שאמר נתן לבון.
חבר טוב: אני דווקא חושבת ששירותי בריאות נלווים מקדמים שוויון כי אם לא היה שירות בריאות נלווה היו רק ביטוחים פרטיים.
חבר טוב: ביטוחים פרטיים עולים הרבה יותר כסף ויכולת הניצול שלהם היא הרבה יותר נמוכה.
חבר טוב: אני אתן לך נתונים מתוך הדוח שעומד להתפרסם בעוד שבוע, יהיו לכם סקופים מהדוח שאני מוציאה כל שנה שמשווה בין תכניות שירותי בריאות נלווים.
חבר טוב: הדוח נמצא גם באתר המשרד.
חבר טוב: אני חושבת ששירות בריאות נלווים בגלל העקרונות שלו שאינם מחריג אנשים חולים או זקנים מתוך התכניות הוא רק מקדם את השוויון.
חבר טוב: אם לא היה שירות בריאות נלווה היו רק ביטוחים פרטיים ופחות אנשים היו יכולים לרכוש את הביטוחים האלה, כלומר האנשים שלא היום יכולים לרכוש ביטוח שירות נלווה ולא פרטי היו רבים גם בגלל המחירים וגם בגלל החיתום וההחרגה וגם בגלל עקרונות נוספים שנמצאים בשירותי בריאות נלווים.
נתן לבון: המדינה יכלה לתת את אותו שירות במחירים זולים יותר.
נתן לבון: אני אומר שהיה אפשר להגדיל את מס הבריאות ושקופות החולים יכלו לתת את אותו שירות בפחות כסף.
חניאלה וילנר: זה באמת לא היה נושא הדיון, אני רק רציתי לציין את זה כאנקדוטה של התקופה אליה נכנסתי ואיך אני רואה את התפקיד שלי.
חניאלה וילנר: התפקיד שלי הוא לקבל את כספי הציבור שמתוך בחירה החליט להיות חבר בשירות בריאות נלווה.
חניאלה וילנר: ב"מכבי" - 86% ממבוטחי הקופה הם מבוטחי שירות בריאות נלווה, זה הרבה מאוד.
חניאלה וילנר: זה האחוז הגבוה ביותר.
חניאלה וילנר: ההכנסות שלנו בשנת 2009 הם בסדר גודל של 800 מיליון שקל, על פי הדוח הסודי של רויטל טופר חבר טוב, אולי אני מקלקלת, אני יודעת רק על "מכבי", 95% מההכנסה הזאת הולך לטובת הוצאה על תביעות רפואיות.
חניאלה וילנר: היא תסביר לך איך היא עושה את זה.
חניאלה וילנר: ההוצאות המנהליות הן 5% ואנחנו לא עומדים בזה, אף ארגון לא יכול לעמוד בזה.
אורי מקלב: זה מה שמאשרים לכם?
חניאלה וילנר: זה מה שיש כרגע כי מתוך כל הכסף 95% הולכים כהחזר למבוטחים על התביעות הרפואיות שלהם.
חניאלה וילנר: נשאר 5% לתפעל את זה ואנחנו לא עומדים בזה.
אורי מקלב: החוק מחייב את זה?
חניאלה וילנר: החוק לא מחייב.
אורי מקלב: בשנת 2008 כמה מתוך סך ההחזרים?
חניאלה וילנר: 85%.
חבר טוב: הוצאות התפעול שלכם הן 11%, אתם פשוט בגירעון.
חבר טוב: זה לא 5%.
אורי מקלב: הם לא אמורים להיות בגירעון.
חבר טוב: נכון הם לא אמורים להיות בגירעון.
אורי מקלב: קיבלתי מהדוח שלך שיש גידול בהוצאות המנהליות על חשבון.
חניאלה וילנר: מה שחשוב לי להדגיש שאני מרגישה שליחת ציבור במובן הזה.
חניאלה וילנר: אני חושבת שבאנו לפה בנפש חפצה במובן שאנחנו באמת רוצים לאנשים תהייה האפשרות לקבל את הזכויות שלהם.
חניאלה וילנר: בשביל זה הם משלמים.
חניאלה וילנר: האם הדרך בה אנחנו מנגישים או הדרך שבה אנחנו פועלים היא הדרך האופטימלית?
חניאלה וילנר: בטוח שלא.
חניאלה וילנר: האם לתחושתי אנחנו עושים את המקסימום?
חניאלה וילנר: אני חושבת שאנחנו עושים את מה שבעינינו הוא המקסימום.
חניאלה וילנר: אם יש עוד דרכים טובות או נגישות יותר שנקבל הצעות לגביהן רק נשמח ליישם אותן.
חניאלה וילנר: אין ספק שעם השנים המצב הולך ומשתפר.
חניאלה וילנר: כמו שאמרת האוכלוסייה רחבה הרבה יותר גם מבחינה גילאית וגם מבחינה מגזרית, ואיך שלא נגדיר אותה, היא נגישה יותר לאינטרנט, למיילים.
חניאלה וילנר: אנחנו כל הקופות עובדות חזק על הערוץ הזה.
חניאלה וילנר: אנחנו נותנים היום מידע באינטרנט עד לרמה של מידע אישי.
חניאלה וילנר: יש בתוך האינטרנט אפשרות לקבל מידע אישי, מה שנקרא "מכבי און ליין", זה קיים בכל הקופות.
חניאלה וילנר: אתה מקבל סיסמה בסניף ואתה מקבל באינטרנט את כל המידע לרבות המידע האישי שלך.
חניאלה וילנר: למשל שאלת אם יש שלוש התייעצויות בשנה, ואתה רוצה לדעת אם השנה מגיע לך.
חניאלה וילנר: אתה מקליד את מספר תעודת הזהות שלך ועונים לך "נותרו לך עוד שתי התייעצויות השנה" כולל כמה מגיע לך החזר על כל ייעוץ.
אורי מקלב: אתם עורכים סקר שביעות רצון בין המבוטחים לגבי שירותי הבריאות הנלווים?
חניאלה וילנר: "מכבי" עורכת כל שנה סקר שביעות רצון מהמבוטחים ובתוך השאלות ישנן שאלות גם על שירותי הבריאות הנלווים.
אורי מקלב: ב"מכבי", אולי אצלכם שאתם נושאי הדגל של שירותי בריאות נלווים, וגם המחירים שלכם יחסית לא גבוהים.
חניאלה וילנר: יחסית הכי הנמוכים מכל הקופות.
אורי מקלב: גם באופן משמעותי, 0.25 שקלים מ"לאומית".
אורי מקלב: אבל בסך הכל  אחוז המבוטחים שלכם מסך כלל המבוטחים הוא הכי נמוך.
אורי מקלב: השאלה ששאלתי אם יש התייחסות מיוחדת על שירותי בריאות נלווים.
אורי מקלב: אמרתי בפתיחת דבריי ואני אומר אותם שנית כעת, אולי אנשים הכניסו לעצמם לראש שאם יש להם ביטוח אז הוא נותן מענה לכל.
אורי מקלב: אבל באופן טבעי ההתמודדויות שלהם, אני לא חושב שיש בזה התמודדות וכנראה זה עובד מצוין.
אורי מקלב: אבל כמו שאמרתי אם הרופא שולח אותך לעוד בדיקות או טיפולים, שם אני חושב שהוא נתקע.
חניאלה וילנר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים עקרוניים, קודם כל בעניין של ביטוח זה לא מוגדר כביטוח.
חניאלה וילנר: אדם קונה אותו באופן וולונטרי והוא קונה חבילה, תקנון.
חניאלה וילנר: מן הסתם רובנו לא קוראים את מה שכתוב בתקנון, גם לא קוראים פוליסה ואפילו לא זוכרים היכן מניחים אותה.
חניאלה וילנר: נזכרים בהם כצריך משהו, נכון שיש אז אכזבות, זה נכון.
חניאלה וילנר: עלו כאן כל מיני דוגמאות ואני מבינה שזה לא הנושא של הוועדה היום, למשל נגשתי לרופא מסוים ובדיוק הוא לא ברשימה, יצאתי לניתוח וההחזר הוא בדיוק חצי  ממה שזה עולה.
חניאלה וילנר: אין ביטוח שנותן הכל.
חניאלה וילנר: אין דבר כזה.
חניאלה וילנר: אתה מתמחר ביטוח מול החבילה שאתה נותן אותה ואז אתה צריך להתמודד עם האכזבות והן קיימות.
חניאלה וילנר: קיימות אכזבות, אתה מתדיין איתן בתלונות, בוועדות חריגים.
חניאלה וילנר: איזה שיקולים מפעילים, נשאלה שאלה על מישהו שהיה צריך להוציא לו חמישה אברים.
חניאלה וילנר: אדם מקבל החלטה לעשות משהו באופן פרטי לחלוטין הוא לוקח סוג של סיכון על עצמו.
חניאלה וילנר: זה נכון בחיים בכלל, זה נכון גם כאן.
חניאלה וילנר: האם הוא קיבל את כל המידע קודם?
חניאלה וילנר: – זאת שאלה והשאלה עד כמה הוא ידע לשאול ולקבל תשובה ועד כמה אנחנו יזמנו והסברנו לו מהן המשמעויות.
חניאלה וילנר: אני יכולה להגיד שבנוגע למסירת מידע ביחס לניתוחים הוא הנושא הכי סבוך כי שם יש בחירות פרטיות.
חניאלה וילנר: כאן המוקד על ניתוחים פרטיים.
חניאלה וילנר: על כל השירותים של שירותי הבריאות הנלווים ניתן לקבל מידע בכל מקום ב"מכבי" כולל מוקד מידע שנותן מידע 24 שעות, אפשר לקבל מידע בסניפי "מכבי".
חניאלה וילנר: בהקשר לניתוחים פרטיים אספנו את כל המידע מכל המקומות וריכזנו אותו במקום אחד כי הוא באמת הכי מורכב והכי בעייתי.
חניאלה וילנר: המוקד הזה פתוח כל יום משעה 06:00 עד 18:00 עם איזו הפסקת צהריים.
חניאלה וילנר: כל אדם שמתכוון לעבור ניתוח פרטי פונה למוקד הזה ומקבל את כל המידע שהוא צריך.
שלומית אבינח: זה קיים בכל הקופות?
חניאלה וילנר: אני מדברת על "מכבי".
חניאלה וילנר: זו פעילות לא פשוטה והיא קיימת בערך שנתיים.
חניאלה וילנר: היא לא פשוטה כי זה מידע מאוד מורכב לתת בטלפון ולכן ישנן הרבה מאוד שיחות והספקים שצריך לעמוד בהם.
חניאלה וילנר: אנחנו מאוד משתדלים  להתמודד עם זה.
חניאלה וילנר: זה בעיניי הנושא הכי מורכב.
חניאלה וילנר: אני חושבת שגם בשאר הנושאים זו בעיה למרות שאנחנו מתאמצים למסור את כל המידע האפשרי.
חניאלה וילנר: למשל ראיתי כאן שמצוין בשמו  של אחד מחברי ההנהלה של העמותה של עדינה בן יעקב,  למשל שנמסור מידע לפי רבדים, "מכבי" עשתה את זה.
חניאלה וילנר: לדעתי גם ב"לאומית" יש את זה.
חניאלה וילנר: אתה רוצה לדעת מה אתה יכול לעשות עם בחירת רופא, כתוב לך מה אתה יכול לקבל בסל ומה אתה יכול לקבל בשירותי בריאות הנלווים ויש לך את כל התמונה.
אורי מקלב: לפי רבדים של מחלה?
חניאלה וילנר: לא. זה לפי צורך.
חניאלה וילנר: היה שווה לראות ולנסות אתה זה.
חניאלה וילנר: אתה יכול להתחיל מהסל ולבדוק האם ישנם הסדרי בחירה ואם אתה יכול לבחור את כל בתי החולים.
חניאלה וילנר: זה גם אומר לך מה בשירותי הבריאות הנלווים ולאיזה בתי חולים אתה יכול ללכת במסגרת שירותי בריאות נלווים.
חניאלה וילנר: כלומר זה מרכז לך את המידע לפי תחומים, לפי רבדים.
אסף ויינינגר: אני אתן לכם הצעת ייעול.
אסף ויינינגר: היה די למצוא את המנוע החיפוש הזה.
אסף ויינינגר: הבולטות שלו לא מספיקה.
אסף ויינינגר: הוא כלי יפה מאוד ולדעתי הוא מודל מאוד מוצלח ואפקטיבי של ניהול מידע אבל הוא חייב להיות בפרונט.
אסף ויינינגר: שהמבוטחים ידעו שזה המקום המרכזי שאליו הם ניגשים כדי לקבל את המידע הכי עדכני והמלא.
אורי מקלב: אנחנו כאן בוועדה רואים שבמשרד הבריאות מרותקים בשנים האחרונות בנושא מסוים, אני רואה שמפנימים את הנושא.
אורי מקלב: ראשית הרווחנו את השיפור הזה.
יעל נבון: אני לא רוצה לחזור על דברי האחרים, גם ב"לאומית" יש מוקד טלפון וגם ל"לאומית" יש אתר אינטרנט וגם לנו יש חוברת זכויות ואנחנו גם משתדלים ועובדים ומנסים ליידע.
יעל נבון: אני רוצה דווקא להציג דרך נוספת שאני חושבת שהיא מאוד חשובה בכל מה שקשור בדיבור עם המבוטחים שלנו.
יעל נבון: הקופות עובדות במודלים שונים, שירותי בריאות כללית למשל עובדת במודל של ריכוזיות.
יעל נבון: יש ההנהלה של שירותי בריאות כללית שיושבת במקום מסוים ברמת גן.
יעל נבון: הבקשות מופנות אליה והם מטפלים בהן.
יעל נבון: אנחנו עובדים במודל שונה.
יעל נבון: אצלנו המודל הוא שכל סניף וסניף, אנחנו קופה שעובדת על בסיס של סניפים וזה בניגוד ל"מכבי" שהיא יותר קופה עם גופים עצמאים.
יעל נבון: לנו יש למעלה מ- 300 סניפים.
יעל נבון: אנחנו חושבים שלא לכל המבוטחים שלנו  ב"לאומית" במיוחד שהיא קופה מגזרית של מיעוטים, חרדים והם יחסית אחוז גדול, אין לכולם אינטרנט למרות שגם פה ישנה התפתחות.
יעל נבון: גם אם אני אעלה לאינטרנט לא כולם יבינו.
יעל נבון: אנחנו משקיעים מאמצים מאוד מאוד גדולים בלדבר עם המבוטחים שלנו גם באמצעות נציגי הקופה.
יעל נבון: מבחינתי התפקיד של פקידה שמתקבלת לעבודה הוא לא רק להוציא טופס 17 לבית חולים ציבורי.
יעל נבון: היא צריכה להכיר את שירותי הבריאות הנלווים.
יעל נבון: חלק מהתפקידים של הפקידים שלנו זה להכיר ולדעת מהו הביטוח המשלים.
יעל נבון: אני באופן אישי עוברת בכל הארץ, יש לנו גם מדריכים עם הרצאות והדרכות בנושא שירותי בריאות כללית.
יעל נבון: ראשית ההרצאות הן להכיר את המוצר באופן כללי.
יעל נבון: ישנן גם הדרכות של נגזרת התחום.
יעל נבון: וזה אומר כשלקוח שמגיע צריך לעבור ניתוח הפקידה יודעת, היא מקבלת הדרכה מה זה עולם הניתוחים בקופה.
יעל נבון: היא יודעת מה זה ניתוח בבית חולים ציבורי, היא יודעת להסביר ללקוח מה זה ניתוח בבית חולים פרטי.
יעל נבון: הפקידה עצמה ולא מישהו בטלפון שצריך להיות בהמתנה, הפקידה עצמה עושה סימולציה ותוך שלוש שניות אומרת מה ההשתתפות שהוא יקבל.
יעל נבון: מעבר לכך הרחבנו את ההדרכות על ידי אנשי הבקרה שלנו, אתם בטח יודעים שבכל הקופות יש אנשים שעוברים ובודקים את המאושפזים, לבדוק מה קורה איתם, לראות אם הם צריכים להיות משוחררים, אם הם מודעים לזכויותיהם.
יעל נבון: אנשי הבקרה אצלנו עברו הדרכות כדי לתת מידע למאושפזים למשל שיש להם זכות לקחת אחות פרטית ומהו ההחזר שמגיע להם.
יעל נבון: ניסינו לא רק ללכת על ההייטק, רק למי שיש לו נגישות לאינטרנט, גם לאוכלוסייה שיותר קשה לה.
יעל נבון: אנחנו מציפים את המידע באמצעות הדרכות, באמצעות מבחנים לפקידים.
יעל נבון: זה משהו שעושה אפקט מאוד מאוד גדול אצלנו, באמת בגלל שהוא מתבסס על רופאים שהם שכירים.
יעל נבון: אצל הרופאים בסניפים אנחנו מוצאים שהעברת המידע באמצעות הפקידים היא מאוד אפקטיבית.
יעל נבון: מבחינתנו ברוב המקרים כשהלקוח בא לפקידה ומקבל תשובה שאינה לרוחו בהרבה מקרים מי שעושה את הערעור, לאו דווקא לוועדות ערר וזה יכול להיות אלי או למישהו אחר, זה הפקיד שהוא נלחם על הזכויות של המבוטח שלו.
יעל נבון: אנחנו רואים בזה משהו מאוד מאוד חשוב ואפקטיבי.
אורי מקלב: אני באמת רוצה לציין מתוך ניסיון אישי שבאמת אצלכם הנציגות של המנהלים והפקידים באמת עושים את עבודתה.
אורי מקלב: כל מה שמגיע מתוך הקופה, אבל היציאה מתוך המסגרת מאוד קשה.
יעל נבון: אומרים על הצבע האפור שהוא צבע חביב על כולם ויש את עקרון השוויון.
אורי מקלב: נכון אבל השוויון נותן גם כן מגוון, לא כל מקרה אותו דבר, צריך גם בזה.
אורי מקלב: לפני שאת ממשיכה אני רוצה לשאול את כולם שאלה, יש פער גדול בין מה שהקופות מאשרות בשירותי הבריאות הנלווים לבין התעריפים בבתי החולים או הניתוחים הפרטיים?
אורי מקלב: מהו הפער?
אורי מקלב: האם זה גדל או קטן?
אורי מקלב: לא ראיתי את ההתייחסות שלך בנושא נציג מרכז המידע והמחקר.
אורי מקלב: האם לאדם שהקופה מאשרת ניתוח פרטי, אבל כשבאים לממש את זה בעיקר במקומות המבוקשים האם נוצר פער שבעטיו המבוטח אומר אני לא יכול לעמוד בפער הזה.
יעל נבון: אתה בעצם שואל מה ההשתתפות העצמית בגין ניתוח.
אורי מקלב: לכל ניתוח, או האם יש לכם הגדרה לכל ניתוח?
מאיר בן מאיר: לכל ניתוח ולכל מנתח זה שונה.
יעל נבון: לכל קופה יש נוסחה וזה נגזרת בחלק מהקופות של המנתח או שילוב של בית חולים עם הניתוח.
אורי מקלב: היום נוצר פער גדול יותר?
יעל נבון: אני חושבת שיש נגישות מאוד גדולה לתחום הניתוחים.
יעל נבון: יחסית ההשתתפויות העצמיות הן בהחלט נסבלות.
יעל נבון: יכול להיות שתגיד ש- 1,000 שקלים לניתוח זה הרבה או שתגיד ש- 500 שקלים לניתוח זה הרבה.
יעל נבון: אני יודעת שאצלנו בקופה, ובדקנו, ונגיד ש- 90% מההשתתפויות העצמיות עומדות על סכום של 800, 900 שקלים.
אורי מקלב: הנכדה שלי נפלה, בתי התקשרה מבית חולים בירושלים ואמרה שיש לעשות תפרים מסובכים במקום קצת מסובך, אמרו לה שההשתתפות שלה זה 500 שקלים.
אורי מקלב: הרופא שהיה אמור לעשות את אמר שזה לא מתחיל בפחות מ- 5,000 שקל.
אורי מקלב: אגב זה היה הביטוח הפרטי שלה.
מאיר בן מאיר: רק כדי לקבל פרופורציה, בניתוח לב מורכב שעולה באופן פרטי ומלא כשלאדם אין ביטוח זה עולה לו 100,000 שקל, ההשתתפות העצמית שלו, ואנחנו לא חריגים, ב"פלטינום" זה 2,500 שקל.
מאיר בן מאיר: עדיין הפערים עצומים.
נעמה אייכל: כמו שרויטל טופר חבר טוב אמרה זה בעצם שני מסלולים, כולם מדברים כאן על ההשתתפות העצמית במסגרת ההסדר.
נעמה אייכל: כמו שאני רואה את זה, עיקר הקושי הוא באי בהירות כשבנאדם נכנס לניתוח.
נעמה אייכל: אני למשל צריכה להיכנס לניתוח שלא במסגרת מסלול ההסדר אלא במסלול ההחזר, אז אני צופה שהניתוח יעלה לי 2 שקלים מתוך 10 שקלים שאני משלמת.
נעמה אייכל: בפועל אני משלמת 5, 6,7, שקלים ולפעמים אפילו 12 שקלים כי הניתוח הסתבך כמו הדוגמה שניתנה קודם של הקבילה שהגיעה אלינו.
נעמה אייכל: כמו למשל שכר מרדים שלא לקחתי בחשבון מראש ולא ידעתי שאני לא אוכל לקבל החזר כי אני מקבלת על המנתח אבל לא על המרדים, כל מיני אלמנטים נוספים שנכנסים - - -
יעל נבון: אם בחרו מרדים, לא חייבים לבחור מרדים.
יעל נבון: בדרך כלל בית החולים מסתפק במרדימים שלו,  רק אם הוא אומר שהוא לא רוצה את המרדים והוא רוצה לבחור.
נעמה אייכל: אם אתה בניתוח פרטי ישנם כל מיני אלמנטים, אין לזה סוף.
נעמה אייכל: יש ניתוח שכולל השתלה אורתודנטית ורוצים מנתח פה ולסת שנמצא, אז הם אומרים "אנחנו משלמים על מנתח אחד ולא על מנתח שהוא פה ולסת".
נעמה אייכל: יש כאן אלמנטים נוספים, כך שכל קבילה היא מורכבת מאוד ולכן הקושי הגדול הוא לא בנגישות של המידע.
נעמה אייכל: אנחנו מקיימים בקרות על קופות החולים, אנחנו נמצאים בסניפים, אנחנו שואלים את האנשים ואנחנו רואים גם את הפניה אלינו אם ישנו איזו קושי, אנחנו רואים גם את החוברות ואת המידע אצל הפקידות.
נעמה אייכל: הבעיה היא באי הבהירות.
נעמה אייכל: זאת אומרת לא במידע, המידע קיים אבל כשאני צריכה ללכת לניתוח ואומרים לי, חלק מהקופות אומרות בעל פה וחלק אפילו נותנות לך את התשובה בכתב.
נעמה אייכל: אומרים לך שאתה תקבל החזר בגובה של 4 שקלים מתוך 10 שקלים אבל הניתוח הסתבך ונכנסו אלמנטים שונים.
אורי מקלב: אולי הוא לא ידע לשאול.
נעמה אייכל: גם אם ידעת לשאול, עדיין אתה מקבל תשובה שהתשלום לבית החולים בסוף הוא 4 שקלים ולא 8 שקלים.
אורי מקלב: אני אסכם את מה שאת אומרת.
אורי מקלב: את אומרת שזו לא הבעיה שהם לא מוסרים את המידע.
אורי מקלב: את אומרת שהאדם לא יודע למה הוא צפוי, הנושא הוא מורכב.
אורי מקלב: האדם יודע שהוא עובר ניתוח וההחזר הוא כך ובזה זה מתחיל.
אורי מקלב: זה כמו שפעם כשהיינו הולכים למוסך לא היינו יודעים מה נקבל בסוף היום.
נעמה אייכל: אבל אני שריינתי בחשבון העובר ושב שלי  5,000 שקל לניתוח.
אורי מקלב: לכן מנהלת הוועדה כל הזמן מבקשת בסיכום וגם בהכנה לוועדה לשפר ולייעל את הנושא של ההחזרים, גם אם זה לא ייתן תשובה.
גילה סעדיה: המידע ידוע.
גילה סעדיה: הבעיה היא כשהבנאדם נכנס לפרוצדורה שהיא בסופו של דבר ניתוח, לא יודעים תמיד מה בדיוק הולך לקרות.
גילה סעדיה: אלו דברים שלא ידועים מראש.
יעל נבון: רציתי להציג במשפט אחד את הצד השני, את האנשים שאין להם תחושת שימוש במוצר.
יעל נבון: לפעמים אפילו הם אומרים שהם רוצים לבטל ובעצם הם לא תמיד מודעים להמון שירותים שהם מקבלים במסלול האוטומט.
שלומית אבינח: את מתייחסת לשירותי הבריאות הנלווים?
יעל נבון: כן.
יעל נבון: לפעמים אתה הולך לרופא פרטי ומביא קבלה ואתה מודע לזה שאתה מקבל החזר.
יעל נבון: אבל אם את למשל אמא לילד עם בעיית התפתחות שקיבל 30 טיפולים או 8 טיפולים דרך הסל ונגמרה הזכאות שלו, הטיפולים במסגרת שירות בריאות נלווה רצים באופן אוטומטי דרך הפקידה, את אפילו לא מודעת לזה שאת מנצלת את שירות הבריאות הנלווה.
יעל נבון: אותו הדבר עם תרופות, את הולכת לבית המרקחת ומקבלת הנחה ולא תמיד את מודעת שזה בזכות ביטוח שירותי בריאות נלווה.
אורי מקלב: הם לא מייחסים את זה לשירותי בריאות נלווה.
אורי מקלב: הם מייחסים את זה לביטוח הרגיל.
שרה היפש: למה אתם אומרים את זה?
שרה היפש: אפילו בקבלות של התרופות זה רשום.
אורי מקלב: לפני שבוע לקחתי באופן אישי תרופה, ראשית מהסניף שלי קיבלתי את ההתחייבות בפקס, השאלה אם כל המבוטחים מקבלים את זה או לא.
אורי מקלב: היום אני מופנה על ידי רופא מקצועי לבדיקה ואני מפקסס את הבקשה שלו, האם אני מקבל את ההתחייבות דרך הפקס?
יעל נבון: זה מקובל.
חניאלה וילנר: היום גם דרך האינטרנט.
אורי מקלב: למשל עבור תרופה שעולה בסביבות 76 שקלים שילמתי 54 שקלים.
אורי מקלב: חשבתי שהקופה נותנת לי את זה לא ידעתי אם זה שירות בריאות נלווה או לא.
אורי מקלב: האם זה נכון מה שחשבתי שעצם הפתיחות לגשת לרופאים, למגוון הרופאים ואני מניח שאדם הולך לרופא ששמע שכדאי שיראה אותו, שם נוצרים הפערים והקופה לא נותנת את כל מה שהרופא מבקש בנוגע לבדיקות או הטיפולים.
אורי מקלב: נתקלתי בפניות שהגיעו אלינו שהקופה לא נותנת להם את מה שהרופא דורש.
אורי מקלב: יש פער גדול בין מה שהרופא מבקש לבין מה שהקופה מאשרת.
שרה היפש: אני רוצה להתייחס ל-10% מסך המבוטחים בארץ שהם האזרחים הוותיקים.
שרה היפש: אני בהחלט מסכימה עם נתן לבון שחלקם הגדול לא מבוטח.
אסף ויינינגר: למעלה מ- 60% מבוטחים.
חבר טוב: זה עדיין לא 100%.
חבר טוב: במיוחד עם הצרכים של האוכלוסייה.
שרה היפש: אם הם למעלה מ- 60% אז מתברר שהם יוצרים את הפער היותר גדולה.
שרה היפש: אני מדברת על כך שבכוכבית 8840 אנחנו רואים מיעוט מאוד קטן של אנשים שפנו אלינו בקשר לשירותי בריאות נלווים.
שרה היפש: הם פונים אלינו על כל דבר כולל על עץ שמפריע להם ובמקום לפנות לעירייה הם פונים אלינו.
שרה היפש: זה מראה על שני דברים.
שרה היפש: האחד – שלא תמיד יודעים להבדיל בין השירות הרגיל לשירותי בריאות נלווה.
שרה היפש: גם כאן בשיחה התערבבו דברים רבים.
שרה היפש: הדבר נוסף – שלא כולם עסוקים בניתוחים אבל דווקא בדברים הקטנים כמו מכשיר שמיעה שהוא כל כך קטן כשצריך לרכוש אותו או הסוליה האורתופדית ש"מכבי" מחזירה את הכל וקופת החולים האחרת 100 שקלים.
שרה היפש: אלו הדברים שמטרידים הרבה יותר את הזקנים.
שרה היפש: גם הנושא של זכות ההתייעצות של שלושה רופאים פחות מדאיג אותם אבל הנושאים האחרים  של האורתופדיה ומכשירי העזר מדאיגים אותם ביום יום.
אורי מקלב: את המדרסים מקבלים רק בשירותי בריאות נלווים?
שרה היפש: כן.
שרה היפש: בקופת חולים מקבלים רק 100 שקלים בחזרה.
חבר טוב: לגבי מכשירי שמיעה יש גם החזר בסל הבסיסי.
אורי מקלב: לדעתי גם אחרי שירותי בריאות נלווים יש פערים גדולים בין העלות להחזר.
חניאלה וילנר: זה תלוי, אם זה בהסדר אז אתה משלם השתתפות עצמית ומקבל את המדרס.
שרה היפש: בשירותי בריאות כללית משלמים 100 שקלים, זה מה שאני יודעת.
חבר טוב: בכל קופה זה שונה.
אורי מקלב: הבת שלי רכשה לנכדה מדרסים ונדמה לי שזה עלה 1,400 שקל ואמרו לה בקופה שההחזר  100 או 150 שקל.
אורי מקלב: כאן היא הלכה לרופא שהייתה לה אפשרות באמצעות שירותי בריאות נלווה.