GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאל יעקובי: אני מזכיר לך שאמרתי שאני מוכן להכניס את השכר הזה לבסיס השכר ולא רק במס הכנסה אלא בכל שירות המדינה.
אריאל יעקובי: אני אומר יותר מזה.
אריאל יעקובי: אם השוויתם בינם לבין השופטים, אני מוכן להתפשר מראש על 90 אחוזים שכר שופטים לכל המפקחים ועם זה נסתדר, אבל זה לא העניין.
אריאל יעקובי: אני מבקש מהוועדה הזאת, ואני מאוד מכבד אותה ואת העומדים בראשה, שבמקום שאנחנו שולחים אנשים לחזית לא פשוטה, שבמקום שלא השכירים שמשלמים מס מלינים אלא מלינים כל אלה שמדווחים בעצמם, שאנחנו ניתן את זכות העמידה הראשונה לעובדי מס הכנסה כי בסוף אתם יכולים לבדוק את תוצאותיהם.
אריאל יעקובי: בין מה שדיווחו לבין מה שהנישום בסוף מסכים לשלם, הפערים הם כל כך בוטים שצר לי, אני לא רוצה לומר את זה בקול רם מדיי אבל מתגלה בעיניי איזשהו חשד שהתהליך בנוי כך שהם מדווחים אחרת ממה שהם היו צריכים לדווח בתחילת הדרך.
יעקב וירז'בינסקי: כנשיא לשכת יועצי המס שלעבר, אני רוצה לומר שבדבר הזה ניסינו לדבר בזמנו – לא בזמנו של יהודה נסרדישי אלא לפני כן – ולהעלות את הנושא הזה, אבל הושתקנו וניסו לא לפתח את הנושא.
יעקב וירז'בינסקי: אני שמח שמנסים כעת להעלות את הנושא ולפתח אותו.
יעקב וירז'בינסקי: אני רוצה לציין שכמובן שצריך לגבות מס וצריך למצוא שיטה, אבל מוכרחים להבין שמדובר בעצם באלפי אנשים וקשה לשלוט בהם.
יעקב וירז'בינסקי: גם אם הכוונה היא טובה, אנחנו שומעים לא פעם שאומרים שקיבלו הוראה מסוימת מלמעלה, שאת המכסה הוא כבר גמר החודש, בחודש קצר – חגים וכולי – אנחנו מרגישים את הלחץ לגמור שומות כי צריך לגמור את המכסה.
יעקב וירז'בינסקי: דיבר קודם חברי לגבי מקסימום ואני חושב שאתם לא נמצאים בשטח.
יעקב וירז'בינסקי: אני רוצה לומר לכם שלפעמים גומרים שומות או כמעט גומרים והמפקח מנסה להעביר את הסיום של השומה לחודש הבא.
יעקב וירז'בינסקי: כי יש מקסימום.
יהודה נסרדישי: הוא טועה.
יהודה נסרדישי: המדידה היא תלת-חודשי ולא חד-חודשית.
יעקב וירז'בינסקי: אז זה בתלת-חודשי.
יהודה נסרדישי: אז הוא דוחה אותה חצי שנה?
יהודה נסרדישי: המדידה היא תלת-חודשית.
יעקב וירז'בינסקי: ואם זה בחודש השלישי?
יעקב וירז'בינסקי: חבל שחבר הכנסת אלכס מילר יצא.
יעקב וירז'בינסקי: זה גם נוגע להחזרי המס.
יעקב וירז'בינסקי: כל נושא החזרי המס – ואלה לא נקודות זיכוי של סטודנט שיכול לבקש אותן בטופס 101 אלא זה מי שסיים עבודה באמצע התקופה ומגיעים לו החזרי מס כי גבו ממנו מס, והוא מטורטר.
יעקב וירז'בינסקי: אני מגיש הרבה החזרי מס, יש לי מחלקה מיוחדת לנושא הזה, ואני מטורטר כי כנראה אין שם תשואת מס.
יהודה נסרדישי: אתה מגיש דוחות שיש בגינם תשלום מס ולא רק החזרי מס.
יעקב וירז'בינסקי: אני מדבר על החזרי מס של שכירים.
יעקב וירז'בינסקי: במחלקה הזאת כנראה אין תשואות מס וכנראה שם לא מקצים את כוח האדם כדי שיטפל בנושא הזה.
משה גפני: באופן חריג אני נותן את רשות הדיבור לשחר גינוסר.
שחר גינוסר: אם אתה תרצה בסוף לסכם את הדברים, יש מכתב שהעברתי אליך.
משה גפני: כן, ראיתי את המכתב.
משה גפני: מה שאני משאיר לסוף, זה את הצרכנייה הזאת של שערי עזרה.
משה גפני: את הסיפור שלכם אני ארצה שתביאו בקצרה אבל רק אחרי שיהודה נסרדישי יתייחס מכיוון שאחרת הדיון יהיה על הצרכנייה.
שחר גינוסר: מה שמדהים כאן, אלה הם המספרים כאשר כל מפקח נמדד ואתה רואה ש-5,000 שקלים לשעה מעבר להצהרת הנישום – כל מפקח בחדרה, 6,000 שקלים לשעה מעבר להצהרת הנישום בצפת, 11 אלף שקלים לשעה.
שחר גינוסר: הפרמטרים שדורשים המפקחים הם בלתי מתקבלים על הדעת ומי שרואה את המספרים, נדהם.
שחר גינוסר: העברתי ליושב ראש את המכתב שאני מקווה שהוא יקרא אותו.
משה גפני: קראתי.
שחר גינוסר: מדובר באדם בכיר במס הכנסה, היום ראש מערך הגבייה, והוא מתאר את כל השיטה הזאת במכתב פנימי שהודלף לי.
יהודה נסרדישי: אתה ניזון מרכילות ולא מעובדות.
שחר גינוסר: לא.
שחר גינוסר: אני מקווה שהיושב ראש יקרא את המכתב של האדם שהיום הוא ראש מערך הגבייה שכותב את הדברים במכתב פנימי.
משה גפני: קראתי אותו.
שחר גינוסר: הוא אומר את הדברים הכי חמורים על השיטה הזאת.
משה גפני: הבמה כולה לרשותו של מנהל רשות המסים.
יהודה נסרדישי: קודם כל, נתחיל בדברים מהמקורות.
יהודה נסרדישי: אמרת שומה, נישום, ואגב, זה במסכת גיטין.
יהודה נסרדישי: "שמו לה לאישה", העריכו לאישה את הנכסים שלה כשבאו לחתן אותה.
יהודה נסרדישי: מכאן המילה הארמית היא שומא ובעברית היא שומה.
יהודה נסרדישי: זה מקור המילה שומה.
יהודה נסרדישי: לא שאני מרגיש לא טוב, כי אמרתי לך שכמנהל רשות מסים וכל שנות חיי אני גובה מס, אתה מפתח איזה שהן תכונות חסינות נגד כל דבר אבל אני פשוט מרגיש כאן לא טוב בשם המערכת.
יהודה נסרדישי: אני מרגיש לא טוב בצורה מאוד קשה בשם העובדים שעושים עבודתם במסירות ובנאמנות על פי חוקים ומשפטים ויונקים את סמכויותיהם מדיני המס שהכנסת והממשלה נתנו לנו אותן.
יהודה נסרדישי: השיטה.
יהודה נסרדישי: יש כאן שלושה כלי מדידה לפיהם אנחנו בודקים את המפקח.
יהודה נסרדישי: אחד מהם אלה הם הכמויות, כמה תיקים אתה צריך לאסוף בחודש, לפי סוגים, חברות, עצמאים, וזאת שיטה שבעבר הייתה אך ורק כמותית.
יהודה נסרדישי: אגב, שכר העידוד במשק - ויושב כאן מזכיר איגוד עובדי המדינה – נהוג כבר משנת 1980.
יהודה נסרדישי: בשנת 1982 הונהגה השיטה באגף מס הכנסה ובשנת 1985 עברה רביזיה וברביזיה הגדלנו את הזמן המוקצב לתיק ב-25 אחוזים.
יהודה נסרדישי: אמרנו למפקח שייקח יותר זמן.
יהודה נסרדישי: כאמור, יש שלושה כלי מדידה ואני כמנהל, אם לא הייתי עושה את זה, אני אומר לך שהייתי חוטא לתפקיד אותו אני ממלא.
יהודה נסרדישי: אחד מכלי המדידה הוא הכמותי והאיכותי, ותכף אני אסביר.
יהודה נסרדישי: הכמותי, בכמה תיקים אתה עוסק בכל מפעל.
יהודה נסרדישי: האיכותי הוא לא תשואת מס אלא האיכותי הוא שמותר לי כמנהל לבקש ממנו שלגבי חלק מהתיקים שלו הוא ילך לראות את העסק.
יהודה נסרדישי: לפעמים אנחנו אוהבים לראות את הנישומים שלנו, לראות אותם מקרוב ולכן צריך ללכת לעסק.
יהודה נסרדישי: שהמפקח ייקח את התדריכים הכלכליים ואני מבקש ממנו להשתמש בכלים הממוחשבים שאני מציע לו.
יהודה נסרדישי: כלומר, השיטה בנויה על כמות ואיכות והאיכות כוללת את שלושת-ארבעת הפרמטרים שפירטתי עתה.
אורי מקלב: בפועל הכמותי הוא 55 אחוזים.
יהודה נסרדישי: אני לא הולך לאחוזים.
יהודה נסרדישי: אם אני אדבר על אחוזים, זה ייקח זמן רב.
יהודה נסרדישי: זה כלי המדידה שלנו שקיים.
יהודה נסרדישי: תשואת מס.
יהודה נסרדישי: כמנהל יש לי משרדים פריפריאליים ושם נמצאים כל הסלתא והשמנה של המדינה.
יהודה נסרדישי: יש לי בדואים, יש לי דרום.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לדעת כמה יוצרת כל יחידה שלי כמה.
יהודה נסרדישי: לאורך שנים אני רוצה לדעת כמה יוצר המפקח.
יהודה נסרדישי: אני מצהיר כאן לפרוטוקול קבל עם ועדה שאין קשר, לא עקיף ולא ישיר כמו שנכתב בדוח הזה, בין יצירת תשואת המס לבין שכר העידוד.
יהודה נסרדישי: יש לי כאן עיבוד מהמחשב, יש מפקחים שתשואות המס שלהם – ויש לי שלושה-ארבעה כאלה – בשעת עבודה היא 50 אלף שקלים כי הוא עשה איזה תיק גדול, איזה פרוייקט ענק, אבל שכר העידוד שלו הוא נמוך.
יהודה נסרדישי: דהיינו, זה מראה לך את הקשר ואתה רואה שאין קשר.
יהודה נסרדישי: אם שנינו בודקים, נותנים לנו תיק של אותה חברה, אתה מוסיף 50 מיליון ואני מוסיף 5 מיליון, שכר העידוד שלנו לא מושפע מזה.
יהודה נסרדישי: אין שכר עידוד על תשואת המס.
משה גפני: הדיון מיותר.
יהודה נסרדישי: לא אמרתי את זה.
אמנון כהן: אם אתה אומר שאין קשר, הדיון מיותר.
יהודה נסרדישי: אני מבקש למצות את הדיון.
משה גפני: זה למעשה הדיון.
יהודה נסרדישי: על תשואת המס, אני לא משלם שכר עידוד.
משה גפני: זה ליבת הדיון.
משה גפני: כל הדברים האחרים, זה בסדר, אפשר להוציא קיטור גם על הביטוח הלאומי וגם על כולם.
משה גפני: אני אומר לך וחוזר ואומר לך שאני על כל פנים – אני יכול לדבר בשמי – חושב שעובדי מס הכנסה נמצאים בחזית ועושים את העבודה יוצא מן הכלל, הם אנשים מיומנים, הם מקצוענים והכל בסדר.
משה גפני: הדיון הוא אך ורק על דבר אחד, על האם יש שיטה לפיה אני עובד אצלך – קודם כל, אני באמת עובד אצלך אבל חוץ מזה, עכשיו בתיאוריה – ואני מפקח מס בדרום ואני שואל אותך איך בנויה המשכורת שלי.
יהודה נסרדישי: אני אומר לך.
יהודה נסרדישי: יש לך משכורת, יש לך את התנאים הנלווים שלך, יש לך בסיס המשכורת.
יהודה נסרדישי: אם אתה עושה כמות מסוימת של תיקים פר חודש, כמות, ואתה עושה בהם את כל הביקורות שאני כמנהל רוצה שתעשה – דהיינו, ביקורת בשטח, לראות את הנישום מקרוב, כלים ממוחשבים, לבדוק את התדריכים – אתה מקבל 25 אחוזים.
משה גפני: תוספת.
משה גפני: אם אני מביא יותר כסף למערכת או פחות כסף למערכת?
יהודה נסרדישי: אתה לא מושפע.
חיים גבאי: יש כאן מישהו באולם שחושב שזה כך?
אמנון כהן: לא באולם אבל יש.
אמנון כהן: עובדים שלך לשעבר.
חיים גבאי: אני שואל האם יש כאן מישהו באולם שחושב כך.
יהודה נסרדישי: אני אומר לך שזה בדיוק מה שאמרתי וזה מה שאני עונה מאז ערב פסח, מאז פרסום עלילת הדם הזאת.
יהודה נסרדישי: על שכר עידוד מפקחי מס הכנסה לא מקבלים תשואת מס.
יהודה נסרדישי: נקודה.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לענות לשאר הנקודות שהועלו כאן.
יהודה נסרדישי: אין.
יהודה נסרדישי: אני לא משלם.
יצחק וקנין: לי הייתה שאלה אחרת שהיא לא פחות חשובה.
מירי רגב: מה לגבי קידום?
יהודה נסרדישי: אני אתייחס לקידום.
יהודה נסרדישי: אני מנהל 5,200 אנשים.
יהודה נסרדישי: זאת אחת המערכות הגדולות ביותר אחרי מערכת הביטחון.
יהודה נסרדישי: אני גובה 200 מיליארד שקלים בשנה אבל אתם יודעים שמנהל בשירות הציבורי, איזה כלים ניהוליים יש לו.
יהודה נסרדישי: אני יכול לתת מענקים?
יהודה נסרדישי: אני יכול לתת אופציות?
יהודה נסרדישי: איזה כלים ניהוליים יש לי ולאיזו מטרה?
יהודה נסרדישי: למשל, אם עובד אצלי רוצה ללכת ללמוד, אני נותן לו שמונה עד עשר שעות בשבוע שילך ללמוד, אני ממליץ לו על מענק.
יהודה נסרדישי: אני לא יכול להעמיד את כל בניי בשורה אחת ולומר שאתה לא יוצלח ואתה הכי טוב, כולכם לפי אמות מידה.
יהודה נסרדישי: הרי לתת לו מענק לימודים או לשלוח אותו ללמוד – ואני לא מדבר על קידום, כי כל המערכת הזאת עובדת על פי מכרזים ואני לא ממנה ולא עושה כלום.
יהודה נסרדישי: ועדת מכרזים ממנה את האנשים – מותר לי כמנהל, ככלי ניהולי, לומר את מי אני רוצה לצ'פר ואת מי לא, וכלי הניהול שלי הם מצומצמים ביותר.
יהודה נסרדישי: אני איש עם סמכויות ענק, אני גובה 200 מיליארד שקלים, אני מנהל 5,200 אנשים אבל אין לי כלים לעודד אנשים טובים ולהשאיר אותם במערכת.
יהודה נסרדישי: יש מפקח טוב שהוא גם בא לעבודה וגם תורם, אני אומר לו שילך ללמוד, ולשני מותר לי לומר שאני לא נותן לו ללכת ללמוד.
יהודה נסרדישי: קידום בא במכרזים.
יהודה נסרדישי: אני עושה מכרזים?
יהודה נסרדישי: יושב כאן נציג ההסתדרות.
מירי רגב: אם כן, אין קשר עם קידום.
יהודה נסרדישי: אין קשר עם קידום.
משה גפני: אני יושב ראש ועדת הכספים ואני רוצה לשאול אותך אדוני מנהל רשות המסים, ותחשוב רגע שאתה במקומי.
משה גפני: התקיים כאן דיון עם הרבה אמוציות.
משה גפני: זאת אומרת, הוא לא חרג מעבר לעניין הזה.
משה גפני: אני די אובייקטיבי בעניין.
משה גפני: אני באמת לא למדתי מדיי את הסוגיה הזאת אלא מי שלמד אותה יותר זה חבר הכנסת אורי מקלב ואחרים בוועדה.
יהודה נסרדישי: אני באתי אליו באופן אישי כי הוא אמר שהוא רוצה את מנהל רשות המסים.
משה גפני: אני עומד מהצד ואומרים כאן חברים רבים – בין אם אלה חברי הכנסת, בין אם אלה יועצי מס, בין אם אלה רואי החשבון, אלה שעומדים מולכם, בין עם עיתונאים – שיש את טבלת הליגה.
משה גפני: אתה עומד מולם, נגד.
משה גפני: אומר מר אריאל יעקובי שהשיטה קיימת.
משה גפני: הוא לא אומר שהשיטה לא קיימת.
משה גפני: הוא אומר שהוא מגן על השיטה הזאת והוא חושב שצריך לתגמל את העובדים.
משה גפני: אתה בא ואומר שאין דבר כזה.
יהודה נסרדישי: לא, לא אמרתי שאין שיטה אבל לא על תשואה.
משה גפני: לא על תשואה.
משה גפני: הוא לא אמר תשואה?
יהודה נסרדישי: לא, הוא לא אמר תשואה.
משה גפני: אומר אריאל יעקובי שהוא מוכן ללכת לשיטה אחרת.
משה גפני: הוא מוכן ללכת לשיטה שהשכר יהיה גבוה יותר ושיטות התגמול לא יהיו כאלה.
משה גפני: אני שואל אותך, אם אתה במקומי - אתה לא אובייקטיבי כי אתה מנהל רשות המסים ואתה מגן בלהט על זה.
יהודה נסרדישי: זאת כל מסכת החיים שלי.
אמנון כהן: הוא 45 שנים במערכת.
משה גפני: דרך אגב, זה חסרון בדיון הזה, זה שאתה 45 שנים במערכת.
יהודה נסרדישי: תחליף אותי.
משה גפני: אני לא רוצה להחליף אותך.
משה גפני: אני אומר לך למה זה חסרון.
משה גפני: אדם מסור הופך להיות חלק מהמערכת.
משה גפני: אתה הפכת להיות בנשמתך חלק מהמערכת.
יהודה נסרדישי: אני אומר לך שאני על תשואת מס לא משלם שכר עידוד.
יהודה נסרדישי: תקים ועדת חקירה ותבדוק אותי.
משה גפני: אני רוצה לדעת איך אתה במקומי היית מסכם את הדיון הזה.
משה גפני: אתה היית מקבל את העמדה של יהודה נסרדישי?
יהודה נסרדישי: אני לא רוצה שכותב הדוח בתקשורת שעשתה עוול, אדון גינוסר, יתנצל בפניי כי אני משרת ציבור.
משה גפני: גינוסר כל הזמן מבקש ממני את רשות הדיבור ואני לא נותן לו.
משה גפני: הוא רוצה לענות לך.
משה גפני: אני יכול לומר לעיתונאי להתנצל?
משה גפני: אני הייתי מנצל את זה על דברים אחרים.
יהודה נסרדישי: בערב פסח הוא הציג פקיד שומה כבריון שתולה אדם מסכן עם הראש למטה.
יהודה נסרדישי: עשרים דקות בטלפון אמרתי לו שאני לא משלם שכר עידוד על תשואה.
מירי רגב: למה אתה לא תובע אותו?
יהודה נסרדישי: אני משרת ציבור.
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה איש ציבור כמוני ואני אראה לך מה עושים בעיתונים על דברים אחרים.
משה גפני: אתה מציע לסכם את זה ולומר שאין בעיה?
יהודה נסרדישי: אני אראה לך מסמך.
יהודה נסרדישי: הייתה איזו שמועה שאנחנו מרביצים סכומים בשלב ראשון שלא מגיעים להסכמה וזה סכום ענק, ואחר כך השומה צונחת ובשלב זה היא נגמרת בנזיד עדשים.
יהודה נסרדישי: אתה יודע שיש ענישה לגבי אדם שעושה שומה והיא אחר כך יורדת מעל 15 אחוזים מקודמתה?
יהודה נסרדישי: זה פוגע לו בשכר.
אורי מקלב: הוא מוריד יותר והוא מוכיח לו שמים וארץ שהוא לא חטא והוא בסדר, אבל הוא מפחד להתגמש כי אז זה פוגע לו בשכר.
אורי מקלב: לגבי שכר העידוד עצמו, במהות של שכר העידוד, גם אם זה נכון לגבי כל העובדים במשק, האחרונים שהיו צריכים לקבל את זה, אלה באמת מפקחי המס והשופטים.
יהודה נסרדישי: שישנו את השיטה.
יהודה נסרדישי: שעופר עיני ישב עם הממונה על השכר.
אורי מקלב: גם באופן מובנה יש שכר עידוד.
אורי מקלב: אם אתה נותן שומה של 0.1, דהיינו, אתה לא נותן לו כל שומה ואתה אומר שהוא בסדר, השעות נחשבות לך.
יהודה נסרדישי: הוא יכול ללכת לבוס שלו ולבקש.
יהודה נסרדישי: אתה לא מכיר את השיטה.
יהודה נסרדישי: אני מצטער שאני מרים קול.
אורי מקלב: אני ודאי לא יכול להכיר.
אורי מקלב: יהודה נסרדישי הוא באמת איש מעש שעוסק בעבודה הזאת במשך 45 שנים ואני לא כמוהו, אבל מנגד לנו יש את מרכז המידע והמחקר של הכנסת ויש לנו מחקר שלנו – לא עיתונאים, לא תחקירים ולא חשיפות – שהוא הכלי שלנו שלפיו המצפון הציבורי שלי צריך לפעול.
אורי מקלב: לשם כך אני מקבל משכורת.
אורי מקלב: אחד הכלים שלי הוא מרכז המידע והמחקר של הכנסת ועל סמך זה אני אומר את הדברים והם כתובים בדוח שלו ועל כך יש הוכחות.
יהודה נסרדישי: כל הדוח שלך בנוי מרכילויות.
אורי מקלב: אני לא מגן על עיתונאי, אבל על מרכז המחקר והמידע אני לא צריך להגן כי הוא כלי העבודה שלי האובייקטיבי והמקצועי ביותר שעליו אני חייב להגן לא פחות מאשר אני אגן עליך.
חיים גבאי: אבל גם הם לא אומרים נכון.
אורי מקלב: שניהם אצלי עובדי ציבור.
אורי מקלב: אולי הם לא שווים בוותק ולא בניסיון בנושא הזה, אבל אם אתם רוצים, תכינו מסמך אחר.
אורי מקלב: יש גופים שיכולים לבדוק את המסמכים ואת הנתונים הלא נכונים, אבל זה הנתון שיש לנו.
אורי מקלב: מעבר למה שאמרנו לגבי השיטה, האם נכון לעשות אותה או לא, אני כבר הייתי מרחיק לכת והייתי אומר להשאיר את שכר העידוד, אבל במקביל, כאשר עוד כחוט השני עובר נושא תשואות המס, וזה המודל הסמוי כאשר מצד אחד אתה לא מקבל על זה כסף אבל מנגד זה כל המדדים וכל האינדיקציות והקידומים הם על הגדלת תשואות המס, והגדילו עשות עם הליגה, לם מה מפרסמים על כל עובד כמה שעה שלו שווה, אם זה לא מדד?
אורי מקלב: תאמר לי לשם מה משרד מוציא אינדיקציה על כל עובד.
יהודה נסרדישי: אתה רוצה לומר לי איך לנהל את המערכת שלי?
יהודה נסרדישי: אתה רוצה להיות מנהל רשות המסים?
אורי מקלב: אין לי שום דבר נגדך ואתה יודע זאת.
אורי מקלב: אתה מגן על העובדים.
אורי מקלב: אתה לא ישן בלילה כי אולי העובדים נפגעים, אבל אני מקבל את הפידבק והתפקיד שלי הוא לראות אנשים שחוזרים מפגישה עם מס הכנסה.
יהודה נסרדישי: הפכת להיות מבקר המדינה?
אורי מקלב: אני יושב ראש הוועדה לפניות הציבור ואני ממלא את תפקידי.
יהודה נסרדישי: הרב גפני, לאיזה דיון הבאת אותי?
אורי מקלב: אנחנו נפגשים עם אנשים שעוברים במס הכנסה.
יהודה נסרדישי: אתם רוצים שאנחנו נגבה כספים לממן את תקציב המדינה?
יהודה נסרדישי: אנחנו צריכים לקבל ממכם גיבוי.
יהודה נסרדישי: אתם צריכים לגבות אותנו ולא לשפד אותנו כאן קבל עם ועדה.
יהודה נסרדישי: בא אדם ואומר שהוא לא משלם שכר עידוד על תשואת מס.
יהודה נסרדישי: אני לא משלם כסף על תשואת מס ואתם לא מאמינים?
משה גפני: אני רוצה לומר לך אדוני מנהל רשות המסים.
משה גפני: תפקידנו לעקוב אחרי מה שעושים.
יהודה נסרדישי: אבל העובדות לא נכונות.
משה גפני: לא מעניין עכשיו.
יהודה נסרדישי: מה לא מעניין?
יהודה נסרדישי: אלה עובדות לא נכונות.
שי חרמש: הוא אומר לך לא.
מירי רגב: אם לא, אז אין דיון.
משה גפני: אני לא צריך את העזרה הזאת.
משה גפני: אני מבקש להקים צוות של הוועדה שיהיה בה חבר הכנסת מקלב, חבר הכנסת שי חרמש, חבר הכנסת אמנון כהן וחברת הכנסת מירי רגב.
משה גפני: הצוות הזה יבדוק.
משה גפני: אני לא יודע, אני בעד רשות המסים, אני בעד עובדי רשות המסים, אני אומר שכל מה שיהודה נסרדישי אומר אמת הוא ואין לגבי העניין הזה ויכוח.
משה גפני: כנראה שהאמת תהיה אי שם באמצע.
משה גפני: יש כל מיני שיטות.
יהודה נסרדישי: אדוני, אתה מטיל ספק בדבריי?
משה גפני: אני לא מטיל ספק.
משה גפני: מטילים ספק בכל מה שאני אומר.
משה גפני: הרי אני אומר שאני לא מטיל ספק.
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה רוצה שאני אקבל את עמדת רשות המסים כזה ראה וקדש?
משה גפני: אני אומר שאני מקבל את העמדה הזאת אבל אני רוצה לבדוק.
משה גפני: יכול להיות שצריך לשנות את השיטה.
משה גפני: יכול להיות שצריך להגדיל את השכר של עובדי רשות המסים כי הם עומדים בחזית המאבק.
משה גפני: אני מבקש שיוקם הצוות הזה והוא ישב עם רשות המסים, ישב עם ההסתדרות, יבדוק את הנושא.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו צריכים לעבור לשיטה אחרת, יכול להיות שהאמת היא כמו שאומר יהודה נסרדישי, יכול להיות שהאמת היא כמו שאומרים אחרים, יכול להיות שאף אחד בעצם לא אומר שקר.
משה גפני: יש איזו שיטה שאותה צריך לבחון מחדש ואני מבקש שהצוות הזה יבחן את השיטה.
משה גפני: אני מבקש מהצרכנייה, אם אפשר קצרה לומר משפט.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לבקש ממך משהו.
יהודה נסרדישי: אני מבקש ממך, אתה יושב ראש ועדת כספים ואני בן בית אצלך, אני צריך לממן את תקציב מדינת ישראל בשנת 2010.
יהודה נסרדישי: אני מבקש ממך שתצא מכאן איזו קריאה שוועדת הכספים נותנת גיבוי למערכת המס ומחזקת אותה.
יהודה נסרדישי: אל תחלישו אותנו.
יהודה נסרדישי: אני נאבק בפשיעה הכלכלית.
משה גפני: לא יהיה כדאי לך שנוציא הודעה כזאת.
משה גפני: אם אתה רוצה הודעה כזאת, תצא הודעה כזאת מוועדת הכספים, אבל בצמוד לזה אני גם אומר שאני מגבה לחלוטין את מנהל רשות המסים.
יהודה נסרדישי: לא מנהל.
יהודה נסרדישי: את רשות המסים.
משה גפני: את מנהל רשות המסים, את עובדי רשות המסים ואת המפקחים והם עומדים בחזית המאבק הכלכלי של מדינת ישראל, אבל אם השיטה הזאת של הליגה היא נכונה, אני מוקיע אותה בכל פה.
משה גפני: אתה מסכים לזה?
יהודה נסרדישי: עזוב אותי.
משה גפני: אולי באמת נוותר על העניין הזה של הצרכנייה עכשיו.
משה גפני: אני מצטער שבאתם.
משה גפני: היה דיון מעניין.
אורי טל: שלום לכולם, בוקר טוב.
אורי טל: אני מגיע מוועדה משנה של חוץ וביטחון, שדנה בנושא המגזר השלישי.
אורי טל: המוכנות של המגזר השלישי לעיתות חירום.
אורי טל: ביקשתי את רשות הדיבור, אמרתי שאני רוצה להציף נושא שאני עכשיו הולך לדון בו בוועדה.
אורי טל: המדינה מבוססת במוסדותיה אבל בלי המגזר השלישי, בלי העזרה של כל הגופים הוולונטאריים היא לא יכולה להחזיק מעמד.
אורי טל: היא נשענת עליהם.
אורי טל: אלה העוגנים שלה.
אורי טל: דיברתי על איזשהו אבסורד, מצד אחד המדינה יודעת ומוקירה את העבודה של הגופים הוולונטאריים, ומצד שני כשאין נותנים את העזרה, גם לא הכספית כבר, כשנותנים את זה בהתנדבות במערכים ארציים, שאין נותנים עזרה בנושאים עקרוניים שמוסדות שונות במדינה זה כאילו שהם גופים זרים.
אורי טל: זה הנושא שאנחנו רוצים להציף.
אורי טל: בוועדה הזו אנחנו דנים לעיתים בפרט שמלמד על הכלל.
אורי טל: במקרה הזה, זה כלל לכשעצמו הוא מציף את העניין.
אורי טל: ארגון זק"א שפועל כל השנה באופן רצוף הוא זרוע של גופי החירום, של גופי ההצלה.
אורי טל: גם "איחוד הצלה" פועל בנושא.
אורי טל: הם באופן רציף, כל ימות השנה, 365 יום, 24 שעות ביממה פועלים, מוזנקים, נענים, מפעילים מערכת גדולה, יקרה מאוד של מתנדבים וממילא קשורים בעניין הזה כספים רבים בארץ ובחוץ לארץ.
אורי טל: גם כאשר יש אירועים בחוץ לארץ הארגונים האלה נרתמים לעזרה.
אורי טל: הם גופים מיומנים ומקצועיים.
אורי טל: 95% מתקציבם מממון על ידי תרומות.
אורי טל: העזרה הממשלתית היא אחוזים ספורים ממש.
אורי טל: וכשהם צריכים פידבק, לא תעודת הכרה הם צריכים, כשהם עומדים מול מערכות אחרות הם חסרי אונים, אם זה ברשם העמותות, אם זה ברשות המיסים.
אורי טל: כאשר עמותות כאלה מבקשות לייבא כלי רכב מסתכלים עליהם כאילו הם אנשים פרטיים.
אורי טל: הם צריכים לשלם מס ערך מוסף.
אורי טל: הם מבקשים לייבא רכב עם אביזרים שזה חלק מהותי מהצרכים שלהם.
אורי טל: זה לא איזה תפאורה נוספת.
אורי טל: אלה לא צעצועים על האוטו.
אורי טל: מהותו של הרכב הזה זה רכב עם אבזור.
אורי טל: במערכת המיסים צריכים להבין שאם הם רוצים לייבא רכב אז זה צריך לכלול את האבזור.
אורי טל: אנחנו כמדינה צריכים להעריך ולהוקיר ולתת את כל העזרה שאנחנו יכולים.
אורי טל: אבל הארגונים האלה עומדים בפני חומות בצורות וכל רשות מתחפרת בעמדה שלה.
אורי טל: זה כן לפי דין, לא לפי דין.
אורי טל: גם אם מדובר בחוק הרי שמדובר בחוקים שנחקקו לפני 35 שנה.
אורי טל: מאז לא שינו שום דבר.
אורי טל: אני לא חושב שצריך להגיע לדבר כזה.
אורי טל: כשרוצים אפשר למצוא פתרונות.
אורי טל: בשביל זה אנחנו נמצאים פה, כדי למצוא את הדרך, כדי שנוכל לבשר בסוף הישיבה איך אנחנו מפשטים את כל ההליכים מול אותן עמותות.
יהודה משי זהב: אני רוצה להתחבר לדברי יושב הראש.
יהודה משי זהב: כל מה שקורה פה זה קצת הזוי.
יהודה משי זהב: יש פה שני ארגונים גדולים שמפעילים אלפי מתנדבים.
יהודה משי זהב: רואים אותם כל יום בכל אירוע שקורה בארץ, תאונה, התאבדות, דום לב, התחשמלות, כל אירוע שקורה רואים את צוותי המתנדבים ראשונים שרצים, מגיעים לזירות האירוע ומצילים חיים, מסביב לשעון במשך כל השנה.
יהודה משי זהב: הם בניגוד לאחרים לא מתוקצבים, לא גובים אגרה בניגוד למד"א, משלמים מע"מ.
יהודה משי זהב: אני צריך לשלם מע"מ, מד"א פטור ממע"מ.
יהודה משי זהב: מה אנחנו מבקשים?
יהודה משי זהב: יש פה דבר מאוד אבסורדי.
יהודה משי זהב: אנחנו קונים אמבולנס, אנחנו מקבלים פטור ממיסים.
אורי טל: אתה יכול לפרט?
אורי טל: באיזה סכומים מדובר?
יהודה משי זהב: אנחנו קונים אמבולנס, תלוי איזה סוג, אבל פלוס מינוס 180 אלף שקל עולה אמבולנס ללא מיסים.
יהודה משי זהב: אני צריך לאבזר אותו.
יהודה משי זהב: האבזור מכפיל את המחיר.
יהודה משי זהב: עוד 180 אלף שקל האבזור.
יהודה משי זהב: על האמבולנס המדינה מכירה בזה שאנחנו מקבלים את זה בלי מיסים כי הם מכירים בעבודה.
יהודה משי זהב: האבזור, אני צריך לשלם.
יהודה משי זהב: הרי מה יותר פשוט מאשר להביא מאותה חברה בארצות הברית, להביא את האמבולנס מאובזר כשהאבזור כבר מתאים מלכתחילה על פי היצרן וגם אני חוסך הרבה מאוד כסף.
יהודה משי זהב: לא.
יהודה משי זהב: אם מאבזרים את הרכב שם זה דורש יותר כסף אבל זה אל מכפיל את עצמו כאשר מאבזרים את הרכב בארץ.
יהודה משי זהב: לא יכול להיות שיתנו לי את הכלי ויגידו לי, את האבזור כן תשלם.
יהודה משי זהב: זה מבחינה מציאותית, מבחינה פרקטית.
אורי טל: זה לא רק זה.
אורי טל: הרי את האמבולנס תורמים.
אורי טל: אבל את האבזור לא תורמים.
אורי טל: ההוצאה הזאת היא הוצאה נטו על העמותות.
אורי טל: קשה לקבל על אבזור כספים כאלה.
אורי טל: התורם רוצה לתרום אמבולנס אבל לאבזר אותו הוא לא תמיד רוצה.
אורי טל: לא צריך להחביא את זה מתחת לשולחן.
אורי טל: צריך להגיד שזה פגיעה.
יהודה משי זהב: עכשיו אנחנו דיברנו עם משרד התחבורה.
יהודה משי זהב: הנציגה שלהם אמרה, לא, לפי החוק מי שיכול להביא אמבולנס קומפלט מאובזר מחו"ל זה רק מה שנקרא גוף הצלה.
יהודה משי זהב: וזה לפי סעיף 4.
יהודה משי זהב: מכאן מתחיל הסיפור של הפרשנות.
יהודה משי זהב: הנציגה ממשרד התחבורה אומרת שגוף הצלה זה רק גוף שהוקם מכוח הדין.
יהודה משי זהב: ראשית, זה לא הלכה למשה מסיני הסעיף הזה.
יהודה משי זהב: מישהו כתב אותו.
יהודה משי זהב: אם מישהו כתב את זה אפשר לשנות את זה.
יהודה משי זהב: ואם יש פה שני גופים שהם מצילים חיים ואם צריך לשנות אז צריך לשנות.
יהודה משי זהב: שנית, הנושא של הפרשנות.
יהודה משי זהב: מה זה נקרא גוף הצלה?
יהודה משי זהב: גוף הצלה זה כל גוף שהוקם בכוח החוק כעמותה והמטרות שלו זה הצלת חיים והמדינה הכירה בהם והם עומדים בכל התקנים וישנו ניהול תקין, זה גוף הצלה.
יהודה משי זהב: מעבר לכך, ואני מדבר כרגע רק על זק"א, זק"א הוכרז כארגון עזר על ידי שר הביטחון.
יהודה משי זהב: יש לנו פה גם חוות דעת משפטית שבה מוגדר מה זה נקרא ארגוני עזר.
יהודה משי זהב: כתוב, גוף הצלה שעזרתו נדרשת בעת אירוע אסון המוני והוא אחד מאלה.
יהודה משי זהב: יש פה כמה סעיפים.
יהודה משי זהב: סעיף 5, גוף לרבות ארגון, מוסד, מפעל או יחידה העושה שירות לציבור אשר הוכרז השר הכריז עליו ברשומות.
יהודה משי זהב: ואנחנו בפירוש גוף כזה שהשר הכריז עליו.
יהודה משי זהב: אנחנו במשך כל השנה מרותקים, מגייסים את הצוותים, מתפעלים אותנו, מתרגלים אותנו.
יהודה משי זהב: אנחנו חלק אינטגראלי כמו שכותב אלוף פיקוד העורף.
יהודה משי זהב: זה מצורף בחומר שנתתי לכם.
יהודה משי זהב: הוא כותב, "ארגון זק"א מהווה חלק מהמענה המשולב אותו מפעיל פיקוד העורף בעת מלחמה".
יהודה משי זהב: קיבלנו את כל ההכרה מאת המדינה.
יהודה משי זהב: וכאשר אנחנו מגיעים לדבר כזה, לאמבולנס, אנחנו לא מבקשים כלום, רק תנו לנו את כל הכלים שנוכל להמשיך.
יהודה משי זהב: אני רוצה להפנות את זה לכל יושבי השולחן וכל אחד יש לו את הזכויות.
יהודה משי זהב: זה ממש אבסורדי.
יהודה משי זהב: ברגע זה שאנחנו יושבים איתם אנחנו מקבלים ביפרים, צוות מתנדבים יצא לשטח, ואנשים שיושבים כפקידים, אנחנו צריכים לבוא להתחנן אליהם.
אורי טל: כן.
אורי טל: הדברים ברורים מאוד.
אורי טל: קיבלנו כאן ממרכז המידע של הכנסת נתונים.
אורי טל: הם אומרים, שלפי פקודת המשטרה, סעיף 9, משרד לביטחון פנים קובע נהלים.
אורי טל: הוא כותב, "בטיפול המשטרה באירוע של תאונת דרכים לפי סעיף 3 ב' לפקודה יזעיק השוטר ממקום התאונה את שירותי ההצלה המקצועיים הנחוצים, כגון אמבולנס, מכבי אש וזק"א".
יהודה משי זהב: אחר כך הוא תיקן, שיש גם הכרזה של שר הביטחון.
יהודה משי זהב: בפירוש כתוב מה זה גוף הצלה.
יהודה משי זהב: זה גוף ששר הביטחון הכריז עליו.
אורי טל: "שר הביטחון יכריז על זק"א כארגון עזר הנדרש להתגוננות אזרחית".
אורי טל: וזה מה שאתה אמרת.
אורי טל: מעבר לזה השר לביטחון פנים אומר, "בנוהל של פינוי תאונת דרכים יזעיק השוטר את שירותי האמבולנס, מכבי אש וזק"א.
אורי טל: כך שאין ויכוח על הנחיצות והמעורבות.
אורי טל: יש כאן היבט חוקתי ואנחנו נתייעץ עם היועצים המשפטיים שנמצאים פה ממשרד לביטחון פנים וממשרד הבריאות וממשרד המשפטים.
אורי טל: נציג ארגון "איחוד הצלה" אתה רוצה להוסיף משפט או שאתה מתחבר למה שנאמר?
זאב קשש: כן.
זאב קשש: אני מתחבר.
אורי טל: אני רוצה להציג בפניכם את חבר הכנסת שלמה מולה שהוא חבר בוועדה וראה את הצורך להשתתף בדיון הזה.
אורי טל: בבקשה.
שלמה מולה: מה היקף הפעילות שלכם?
שלמה מולה: אני יודע שאתם לא בסדר גודל של מד"א.
שלמה מולה: אתם עושים עבודה קדושה ונחוצה.
שלמה מולה: לאיזה שירות אתם נדרשים כאשר יש אזעקה?