GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קמחי: הכנסת גם בחרה לבוא ולהציב את הצרכנים, כנראה גם מתוך הבנה שעם כל הכבוד למשרד התמ"ת ולנו, ולי כממונה על הגנת הצרכן, אין לנו את האפשרות להציב חוקר או טכנאי ליד כל ממיר שהתקלקל או ליד כל מכונת כביסה מקולקלת.
יצחק קמחי: לכן, המטרה לבוא ולהעצים את הצרכנים, לתת להם כלים לבוא ולעמוד על זכויותיהם, אני חושב שזה איזה שהוא חלק חשוב מאוד בחקיקה היום וכן, אין מספיק הסברה והצרכנים לא מספיק מודעים לזכויות שלהם ויש מקום לבוא וליידע אותם.
יצחק קמחי: אני חושב שאם יהיו הרבה תביעות על-סך 10,000 שקל על אי-התנתקות או על הפרת חוק הגנת הצרכן, לדעתי גם החברות יתעשתו וינהגו בהתאם.
יצחק קמחי: עם זאת, אני רוצה לא להסיר ממני גם איזה שהיא אחריות בעניין ולפחות בכל מה שקשור לתחומים של גילוי נאות, שהחוק מחייב, למשל בנוגע לעסקה מתמשכת, הוא מחייב לבוא ולומר את כל התנאים שקשורים להתנתקות וכמה זה יעלה לצרכן, לפי הזמנים השונים בהם הוא יתנתק.
יצחק קמחי: ישנו איזה שהוא מכתב או הנחיה שלי שעומדת לצאת בקרוב והיא תתייחס גם להסתכלות ולהנחיה שלי לחוקרים שלנו, לבוא ולראות את אי-הגילוי בנושא של זכות הביטול, בניגוד לחוק, גם כהטעיה או כעבירה פלילית על החוק.
יצחק קמחי: אבל זה יקרה בימים הקרובים ואנחנו ניידע גם את הוועדה בנושא הזה בעתיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קצת מפחיד מה שאמרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הבנתי מי צריך לפחד, YES או הצרכן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קצת התבלבלתי.
יצחק קמחי: אני לא חושב שהצרכן צריך לפחד.
יצחק קמחי: הצרכן היום, יש חוקים טובים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאמרת על החוק הפלילי של ההתנתקות, לא הבנתי את זה.
יצחק קמחי: יש חוק טוב לצרכן.
יצחק קמחי: הצרכן יכול, גם אם לא נגרם לו שום נזק, להגיש היום תביעה על-סך 10,000 שקל, אם לא ניתקו אותו.
יצחק קמחי: 10,000 שקל לא בא סתם, הוא בא לעודד את הצרכן לעשות את זה.
יצחק קמחי: כי לבוא ולהוכיח נזק על זה שלא ניתקו אותי, מאוד קשה להוכיח.
יצחק קמחי: מה תגיד?
יצחק קמחי: השאירו אותי עם YES?
יצחק קמחי: עוד דבר שאני רוצה לבוא ולהדגיש, אני קיבלתי תלונות על זה שעד שהטכנאי הגיע, עדיין ממשיכים לחייב את הצרכן.
יצחק קמחי: אין שום רלוונטיות למועד של הגעת הטכנאי, יש רלוונטיות למועד שבו הוא ביטל.
יצחק קמחי: וזהו.
יצחק קמחי: וזה גם כן דברים שצריכים לבוא ולהבהיר לצרכנים, ואם זה ייעשה דרך המועצה לשידורי כבלים בלוויין, אני רק אשמח ואני מאוד מקווה שבאמת נשתף פעולה בכיוון הזה וניתן את המידע הזה באופן קבוע לצרכנים.
אורי מקלב: באמת נושא כמו שהגב' עזריה אמרה שמפרסמים לך בפתיח שיש לך 2,000 דקות וכשאתה מדבר עם אותה עובדת, אותה פקידה, היא אומרת לך – לא, זה כבר דבר ישן שעבר.
יצחק קמחי: בכל מקום בו מדובר על עבירות על חוק הגנת הצרכן, על עבירה על החוק, אנחנו כן יכולים לטפל.
יצחק קמחי: בנושא של שירות, אם זה 30 שניות, 20 דקות או יומיים, לא נכנס לגדר של עבירה על החוק וכן יש לטפל בזה בהיבטים של שירות או בהיבטים האזרחיים.
יצחק קמחי: אבל בהיבטים הפליליים שישנם, אנחנו בהחלט נטפל.
יצחק קמחי: מה שלכאורה נשמע מדבריה של גב' עזריה, עוד הפעם, אם יש עבירה לכאורה, מתפקידנו לבוא ולבדוק זאת.
אורי מקלב: הבעיה היא שאני באמת לא יודע, אני גם לא יודע, מה נקרא עבירה על החוק או לא.
אורי מקלב: אנשים שממתינים חצי שעה ושעה בטלפון, שסוגרים את הטלפון, שמעבירים אותם מפקיד לפקיד-?
יצחק קמחי: בפניות אלינו, אנחנו יושבים ואומרים, יש פניות שמגיעות אלינו ואנחנו מכבדים את האנשים בהתאם.
יצחק קמחי: אם מדובר בעבירה על החוק, היא תועבר לטיפול של חקירה.
יצחק קמחי: אם מדובר במשהו אזרחי, או שהצרכן יפנה למועצה לשידורי כבלים ולוויין או למשרד התקשורת, שיש בינינו שיתוף פעולה לא רע, או כמובן לארגוני הצרכנים.
יצחק קמחי: המידע לפחות דרכנו עובר לצרכנים.
יצחק קמחי: אני לא מצפה מכולם לבוא וללכת עם ספר החוקים ביד ולדעת את כולו.
יצחק קמחי: עם זאת, בדברים מרכזיים, אני מאוד אשמח אם תהיה פעולה שתצא גם מכאן של מתן מידע לציבור ומידע על הזכויות שלו ואיך לשמור עליהם.
אורי מקלב: מארגון הנכים.
הילית שמואלי: אני מארגון הנכים המיוחד ויש לי רק כמה דברים פה להעלות.
הילית שמואלי: אחת הבעיות שלנו, ואני מדברת על אנשים שאני מחשיבה את עצמי כמעוטי יכולת, אצל שתי החברות, היא אי-היכולת להתחבר אליהם בכלל.
הילית שמואלי: אם יש לי חשבון בנק, או כרטיס אשראי, תתחברי.
הילית שמואלי: אם אין לך – את לא יכולה בכלל.
הילית שמואלי: וגם, נהפוך הוא מזה, אם הייתי מחוברת עם כרטיס אשראי והוראת קבע והורע מצבי ואין לי כרגע יותר חשבון בנק, ואין לי גם חוב, מודיעים לי אוטומאטית, אין לך חוב, גברת, זה נכון, אבל אין לך אמצעי תשלום קבוע.
הילית שמואלי: אני אומרת להם – תנו לי את האופציה לשלם לכם בבנק שלושה חודשים מראש, ארבעה חודשים מראש, אין יכולת, גברת, אין לך אמצעי תשלום, את לא יכולה להתחבר.
הילית שמואלי: אמרתי להם – יש לי ילדה נכה, יושבת בבית, היא חיה מהטלוויזיה, לא רק אני, הרבה כמוני.
הילית שמואלי: אין לך יכולת, גברת, להתחבר.
הילית שמואלי: וככה זה כל החברות זה היה נכון לגבי HOT, זה היה נכון לגבי YES, זה היה לגבי השירות אינטרנט שלכם, שיום אחד אני באה להקליד, להכניס את הילדה שלי ל- הופ באינטרנט, והופס, מנותק וכשאתה רוצה לדבר עם מנהל, אין מנהל פתאום.
הילית שמואלי: יש בחורה שאומרת אין כלום, אין עם מי לדבר.
הילית שמואלי: תנו לי את החשבונות, אין עם מי לדבר.
הילית שמואלי: תנו לי למי להגיד את הבעיה שלי – אין עם מי לדבר.
הילית שמואלי: פתאום אתם, המעוטי יכולת, כבר לא שווים שום דבר.
הילית שמואלי: למה?
הילית שמואלי: כי אין לכם חשבון בנק, כי אין לכם כרטיס אשראי.
הילית שמואלי: אבל יש לי כסף, את לא שווה כלום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הצעתי קודם, דרך אגב, לדעתי מה שאנחנו צריכים לעשות זה פשוט להעביר את התשלום במזומן גם ל- YES וגם ל- HOT, ולראות אחרי זה מה הם עושים.
הילית שמואלי: ואני נורא מבקשת שתעקבו כי אנחנו מאוימים על-ידי החברות, ככה כל היום.
הילית שמואלי: וכמעוטי יכולת, אנחנו חסרי כל מאוד מאוד והילד שלנו חי מהטלוויזיה, נושם טלוויזיה, ישן טלוויזיה.
הילית שמואלי: הוא לא הולך על הרגליים, הוא לא קם מהכיסא.
אורי מקלב: אני חושב שאת מעלה נושא נכון.
אורי מקלב: גם הנכים, באותה מידה.
דפנה אזרזר: אני רוצה לדבר, ברשותך, כב' היושב-ראש, על הנושא הזה באמת אולי להעלות פה איזה שהיא הצעה.
דפנה אזרזר: אני מנכ"ל ארגון הנכים בישראל.
דפנה אזרזר: יש המון המון ילדים נכים וגם בוגרים נכים שהם מרותקים לבתים.
דפנה אזרזר: אם זה ילדים שהם בלימוד ביתי, בגלל בעיות מאוד מורכבות וקושי גדול להגיע למוסדות החינוך, אז ילדים כאלה כל הזמן יושבים מול הטלוויזיה.
דפנה אזרזר: למה לא תהיה איזה שהיא הנחה לנכויות, אולי גם למעוטי יכולת, שיבחנו את זה, כמו שהרבה חברות אחרות עושות ובייחוד אם יש קושי כזה וצורך כזה גדול בנושא.
אורי מקלב: אנחנו נעביר את זה, אני באמת חושב שהרגולאטור צריך לחשוב איך אנחנו מקדמים את זה במסגרת השינויים שנעשה.
אורי מקלב: אין ספק שיש אוכלוסיות מסוימות שהשירות הזה הוא לא שירות של אקסטרה, הוא שירות מהותי שזה חלק מהריפוי, חלק מהצרכים האמיתיים שלו, כמו שאנחנו נותנים עוד דברים, אנחנו נותנים גם את הדבר הזה.
דפנה אזרזר: עוד מילה קצרה.
דפנה אזרזר: אני אישית מחוברת ל- HOT, יש לי שאלה.
דפנה אזרזר: למה חברת HOT לא מספקת לצרכנים שלה את המספר שהוא חינם.
דפנה אזרזר: למה אתם מספקים את הכוכבית.
דפנה אזרזר: יש מספר חינם?
דפנה אזרזר: אני לא ראיתי.
דפנה אזרזר: אני מקבלת כאלה סטיקרים הביתה, רק עם הכוכבית.
אורי מקלב: תשלחי לנו את זה, זה דבר שאנחנו מטפלים בו.
מירב שטרוסברג: רציתי להוסיף מילה, אני אענה.
מירב שטרוסברג: חברת HOT מאפשרת למנויים על השירות האנלוגי לשלם מדי חודש בשובר וזה על-פי תנאי הרישיון.
הילית שמואלי: לא מאפשרים.
אורי מקלב: היא שמעה את הדברים היא תבדוק את זה.
מירב שטרוסברג: בעניין החתימה על הסכם מנוי ועל נספח מבצע ועל מבצע מתחדש, כל מבצע, בין אם הוא מתחדש ובין אם לא, אם מישהו פונה ומראה לנו שאין שום נספח מבצע חתום, הוא יתנתק ללא קנס יציאה.
מירב שטרוסברג: זה גם חשוב שהציבור ידע.
מירב שטרוסברג: וזה גם נעשה, 60% ממפי שפנה אלינו, זוכה.
יהודה סקר: אני נכה, יושב-ראש ארגון נכים.
יהודה סקר: בבזק היתה לי הנחה 50%, מאז שעברתי ל- HOT, כתבתי איזה עשרה מכתבים, אפילו תשובה לא קיבלתי, מהמנכ"ל הקודם, אין הנחה, אדוני, שעברתי ל- HOT.
יהודה סקר: אני פשוט נענש.
יהודה סקר: ב- HOT אין הנחה.
יהודה סקר: לא קיבלתי תשובה.
וגיף אליאב: המציאות מלמדת שהצרכנים לא רצים לבתי-משפט, אם זה עקב העובדה שהם לא יודעים את הזכויות או נרתעים מהתהליך.
וגיף אליאב: לדעתנו, אין מנוס מהטלת קנסות באותם מקרים מוכחים שעל-פי דין אמורים לנתק או לזכות כעבור יומיים מהודעת ההתנתקות, יש מקרים שזה מוכח – פקס', דואר רשום.
וגיף אליאב: אם המועצה לא תטיל קנסות אשר אמורים להרתיע את החברות, אם אנחנו מצפים מהצרכנים שהם ירוצו לבתי-משפט בתקווה שיקבלו את הטענות שלהם, בתקווה שיפסקו להם הוצאות משפט, המקסימום עד 10,000 שקל, יכולים לפסוק להם 500 או 300 או 200.
וגיף אליאב: אם המועצה לא תטיל קנסות באותם מקרים ברורים שהתקבלה הודעה והחברה לא ניתקה את הצרכן, הקנס שהוא ירתיע את החברה מבחינת הסכום שהוא יחייב אותה לשלם, לא נראה לי שאנחנו.
אורי מקלב: רבותיי, הגענו לסיכום.
אורי מקלב: יש כאן כמה וכמה מכתבים שהגיעו תוך כדי ועדה, אבל מכתב אחד אני חייב להקריא, רק את הכותרת ואת הסוף.
אורי מקלב: לכב' חברת הכנסת ברקוביץ', שלום רב, ברכותיי על עבודתך הנפלאה בוועדה ויש לציין זאת יישר כוח, אז אני אומר זאת ברבים.
אורי מקלב: ושאלתי לנציגי הכבלים – מדוע צריך לקנוס את הלקוח אם הוא רוצה או מעוניין להתנתק.
אורי מקלב: הוא אומר – הרי אני מתנתק בגלל שהשירות לא טוב, אני לא הייתי מתנתק סתם.
אורי מקלב: ואני התחברתי בגלל שירות טוב, לתקופה ארוכה אמנם, לתקופה מסוימת, אבל עבור שירות טוב ולמה אני צריך, אני צופה בשידור שלכם, בכל הכבוד לכל הוועדה.
אורי מקלב: אז אני אומר את זה, אבל רבותיי, יש לנו הרבה עבודה בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו התחלנו, אני מקווה שתהיה הפנמה וגם אנחנו כרגולאטורים ואנחנו כאן כגוף מבקר, אנחנו לא נזניח את הנושא.
אורי מקלב: אנחנו נעקוב אחריו, יש הרבה מה לשפר.
אורי מקלב: יש כמה דברים מובנים בתוך העניין שאני חושב שהם צריכים לקבל את השינוי מכיוון שזה שרוצים לתת שירות ללקוח, זה דבר טוב שנמצא באסטרטגיה, אבל באופן המעשי, אנחנו היום, יש איזה הרגשה שבמקרה הזה, הלקוח יכול, אפשר לדרוס אותו והוא יכול להיות כלי משחק תוך צרכי החברה.
אורי מקלב: הוא, בעצם הלקוח הוא כלי משחק.
אורי מקלב: לדקת הסיום, אני לא אגיד את החברה שאליה מתייחס המכתב, אבל אני רק רוצה להגיד לכם איך האזרחים, שתבינו, מה ילווה אתכם, צידה לדרך, ישאלו אתכם מה העם מדבר, מה הציבור מדבר, והוא כותב – אני כחבר, לקוח בחברה מסוימת, אני כבר מחובר לשירותים שלהם כמעט ארבע שנים ומסקנתי היא שזו חברה שמתנהלת בדרך של רמייה, שקר, חוסר אמינות וחוסר יושר.
אורי מקלב: לדעתי, עצם ההתנהלות הזו מגיעה מהחלטה מלמעלה, מהדרגים הניהוליים הגבוהים ועושה דברם הם נציגי השירות בשטח, אלה שמרוויחים 25 שקלים לשעה.
אורי מקלב: במלחמת ההתשה הזו סביב כל בעיה ובעיה שנוצרה, אני מותשת כל פעם מחדש ומרגישה שאני עומדת מול מפלצת רב זרועות ורבת כוח שכל מטרתה היא עשיית כסף ועוד כסף ללא שירות אמין וטוב וישר ללקוחה שהם אלה שמביאים לעושרה הרב.
אורי מקלב: לפני ארבעה חודשים החלטתי להתנתק משירותי הטלפון, קיבלתי מתנה התנתקות לגמרי, אני מקצר את כל הדברים האלה, אני רק רוצה שתבינו על מה מדובר.
אורי מקלב: במשך החודש האחרון, אני פונה אליהם בבקשה לפתור את העניין והטכנאי ביקר בביתי ואינו רואה בעיה ואני שואלת אתכם, האם כלקוחה, יש לי עניין לבזבז זמן להתקשר לחברה, לחכות על הקו דקות רבות, לעבור מנציג לנציג, לדבר בסופו של דבר עם נציג בכיר שמבטיח הפעם חוויה מתקנת, כן, זה הביטוי שהם משתמשים בו כשהם נתקלים בבעיה, ואני, ומעביר אותי עוד 20 דקות ובסוף שאם טכנאי יגיע וכו' וכו'.
אורי מקלב: ואני אומרת בשביל מה אני, למה להפסיק את ההתנהגות הזאת ולרסן את הענק המשתולל ויש כאן עוד דברים.
אורי מקלב: אני אומר את המכתב הזה כאחד המכתבים.
אורי מקלב: דעו לכם, זאת ההרגשה, חייבים לשנות אותה.
אורי מקלב: אנחנו מקווים שהדיון הזה לא לריק, אני באמת, יש לי אמונה, כרגיל אמונה אבל ודאי גם בדבר הזה.
אורי מקלב: עשינו שיעור.
אורי מקלב: היו דברים שאני יכול להגיד, אם הדברים שהוצפו פה גרמו לשינויים, במיוחד בנושא הזה של הלקוח.
אורי מקלב: אני מודה לכולם שהגיעו ממש עד דקת הסיום.
אורי מקלב: בוקר/צהריים טובים.
אורי מקלב: אנחנו כבר מתחילים בדיון.
אורי מקלב: אני מקדם את כולכם בברכה, תכף גם אתן לכם את האפשרות להציג את עצמכם, אני גם מקדם בברכה את חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ' שנמצאת אתנו.
אורי מקלב: נושא הדיון היום: פניות ציבור לגבי השירות הניתן על-ידי החברות הסלולאריות.
אורי מקלב: לא בכדי קיימנו את הדיון הזה עכשיו ולא כבר לפני שנה, כשכבר אז היו פניות אלינו, פשוט המתנו בקדנציה הזו, בכנסת ה- 18, לא להתחיל מייד בנושא הזה שאולי הוא נושא שקצת מוכר והיה ידוע, חיפשנו נושאים אחרים, אבל מה שהביא אותנו לדון עכשיו בתקופה הזאת זה הסקרים, שלפיהם יש עלייה דרמטית בפניות הציבור, בתלונות הציבור, כלפי חברות הסלולארי, זה סיכומים גם של מועצות צרכנים למיניהן.
אורי מקלב: מדובר על עלייה של 100%, לפי המידע שיש לנו, לפי מרכז המחקר והמידע של כנסת ישראל, יש עלייה של 215% בהיקף התלונות, ב- 2009.
אורי מקלב: זו עלייה דרמטית שהביאה אותנו לקיים דיון.
אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון נתון אחד ברור, שבישראל היקף צרכני הסלולארי הוא גדול מאוד, מדובר היום על קרוב לתשעה מיליון מנויים, אולי אפילו עבר את זה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על כך שבאמת היקפי השימוש בישראל בסלולארי הוא לאין ערוך יותר ממדינות אחריות באירופה, בארצות-הברית.
אורי מקלב: היינו גם נחשונים, אנחנו בהחלט יכולים לקבל פרס על ההטמעה והיקף השימוש שלנו במכשירים סלולאריים.
אורי מקלב: אני לא עושה ניתוח פסיכולוגי מה מביא אותנו להשתמש, אנחנו כמדינה הזאת, זה לאו דווקא יהודים, העובדה היא שזה בכל המגזרים ללא שום הבדל, כולם צרכנים גדולים של מכשירים סלולאריים.
אורי מקלב: כשהייתי בארצות-הברית, מנהל חברה שעבדה בהיקפים גדולים מאוד במנהטן, לא אחד ולא שניים, שנסע כל יום שעה לעבודה מביתו למנהטן, לא היה לו מכשיר סלולארי, כשבישראל כבר לפועלים היו מכשירים סלולאריים.
אורי מקלב: אני מניח שיש קשר לבעיות הביטחון שלנו ועוד, מה שמביא אותנו לצריכה גדולה ומוגברת של שימוש בטלפונים סלולאריים.
אורי מקלב: יכול להיות שבהתאמה גם כמות התלונות באה בעקבות כך ואולי גם זה דבר טבעי.
אורי מקלב: לפי סקר שיצא עכשיו במועצה לצרכנות, ממש בימים האחרונים, נקבע שהיקף ההוצאה הגדול ביותר מעל המזון של משפחה ישראלית זה על סלולארי, זה 330 שקל לחודש.
אורי מקלב: לשם השוואה, ההוצאה על תחבורה מגיעה לקצת מעל ל- 100 שקלים.
אורי מקלב: 91% מתושבי המדינה מחזיקים במכשיר סלולארי.
אורי מקלב: בקרב משפחות עם ילדים זה אומר 96.
אורי מקלב: 6% מתושבי המדינה, מחזיקים במכשיר סלולארי, זה היקפים שלא קיים לגבי שום מוצר אחר – אין טלוויזיות בהיקף כזה, ואין מכשירים אחרים.
אורי מקלב: אולי טלפונים קוויים יש, אינני יודע.
אורי מקלב: אני מכיר היום הרבה שיש להם טלפון סלולארי ואין להם טלפון בבית, זה מיותר להם הטלפון בבית.
אורי מקלב: כך שאין ספק שאנחנו מדברים על דבר שמקיף את כולנו, הוא נמצא אצלנו על סדר היום אצל כל אחד ואחד וכל פנייה בנושא הזה מקיף באמת את כולם ולא סתם גם ערוץ הטלוויזיה 99 ביקש מאתנו לשדר את הדיון הזה, בגלל ההתעניינות שיש בנושא.
אורי מקלב: לנו יש כאן תפקיד, אחד מתפקידינו, והוא לפקח ולחוקק.
אורי מקלב: הפיקוח הוא חשוב.
אורי מקלב: הוא חשוב לכל אחד מאיתנו ובוודאי חשוב לגבי החברות.
אורי מקלב: הגם שהחברות הסלולאריות בהיקפן הגדול, במורכבויות שיש להן בחשבון שלהן.
אורי מקלב: אין עוד דבר מורכב כל-כך במדינה, בחשבונות שצרכן צריך לשלם, כמו חשבון או כמו התקשרות סלולארית.
אורי מקלב: יש מסלולים שונים, יעדים שונים, שעות מסוימות למקומות אחרים.
אורי מקלב: חשבון טלפון הוא חשבון שהיום הוא קצת מורכב, בגלל החשבונות הסלולאריים.
אורי מקלב: חשבון חשמל, אדם יודע כמה הוא צורך, כמה מגהוואט הוא צורך, כמה קילוואט הוא צורך, בחשבון מים אדם גם פחות או יותר יודע כמה קוב מים הוא צורך, יש הפרשים, אבל החשבונות לא מורכבים באותה מידה כמו החשבונות הסלולאריים.
אורי מקלב: רשימת התלונות היא רחבה מאוד, והתלונות הן במגוון של נושאים.
אורי מקלב: הדבר הראשון שיש עליו תלונות בתקופה האחרונה ואני רוצה להדגיש, לאו דווקא ביחס, בשירות למנוי או ללקוח, במהירות או ביחס.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על החלק המהותי והחלק המהותי זה הבטחות שניתנו ולא מומשו, שיש פערים גדולים מאוד בין הבטחות בעל-פה לאחרי זה לחיוב בפועל, יש בעיות גדולות של עם סיום תקופת המבצע, ממשיכים לחייב בלי שאנשים מודעים לכך.
אורי מקלב: יש חישוב מוטעה של חשבונות ועד שהלקוח לא ער לכך ולא מגיע, לא מתקנים אותו וכשהוא מגיע, אז הזמן הגיע להפסיק את התשלום, כשאנחנו יוצאים מנקודת הנחה שיש הרבה חיובים מוטעים בחשבונות.
אורי מקלב: יש הוספת שירותים כמו נושא של גלישות, חבילות גלישה ללא רצון הלקוח, זה דברים שיש בהם, הם מפורטים, אי-מתן חוזים מפורטים לצרכנים, קנסות גבוהים ויש לנו הרבה תלונות על חיובים של טלפונים לחוץ לארץ שמגיעים לסכומים מאוד מאוד גדולים, אנשים שהיו והשתמשו, ולקחו אתם מכשיר, או שלא היו ויש להם חיובים מחוץ לארץ שהם לא יודעים איך זה נעשה.
אורי מקלב: יש לנו גם פנייה מורחבת מאוד בנושא של מקרים של גניבת מכשירים.
אורי מקלב: אין שום בקרה, אין שום התראה על כך שהמכשיר שלך, ויכול להיות מכשירים, כיוון שאמרנו שבמשפחה אחת יש יותר ממכשיר אחד, יכול להיות שיש מכשירים שאינם נמצאים בשימוש, זה נמצא בשימוש רק כשהחייל חוזר הביתה, רק כשהבן או הבת נמצאים, רק למקרים שהוא יוצא לבלות, כך הוא לא נמצא, ויכול להיות שבתקופה של כמה ימים, אפילו יותר, אנשים לא שמים לב ולא יודעים שהמכשיר שלהם לא נמצא אתם, שהוא אבד או נגנב והם מקבלים חשבונות גדולים מאוד וגבוהים מאוד ואין להם שום בקרה שתתריע וגם אחר-כך אין להם עם מי לדבר, אין שום מנגנון שיודע באמת לפצות או לבטח אותם במקרים כאלו.
אורי מקלב: בשורה התחתונה רצוננו אינו לפגוע או לתקוף את החברות הסלולאריות.
אורי מקלב: קודם כל, הם נתנו את השירות ואנחנו רוצים את השירות הזה.
אורי מקלב: אנחנו רק רוצים לייעל, להיטיב.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להציף את הדברים שבגינם האזרחים פונים אלינו, שהם גם ידעו קודם כל ששומעים אותם.
אורי מקלב: הם לא עומדים רק מול הטלפון, הם לא עומדים מול הפקיד אלא שראשי החברה מודעים, הם כולם היו אתי בקשר גם קודם והם גם הביעו בפניי רצון להקשיב ולשמוע ולהטמיע את הדברים והיה זה שכרנו.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לצאת מפה בידיעה שלדברים שהיום יעלו, החברות אמורות ורוצות למצוא מענה ופתרונות.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שבגלל התחרות שיש בין החברות, כפי שאמרתי בהתחלה, הבעייתיות לא תמיד מתבטאת בשירות.
אורי מקלב: כל חברה רוצה לשמור על הלקוחות שלה, אבל אנחנו כן רוצים להגיד ולהציף שיש איזה חוסר הגינות, אולי אפילו טיפה יותר מזה, אולי אפילו יותר מזה, לא פעם, בהתנהלות מול הלקוח, כשצריך לקחת בחשבון שהחברות לא נמצאות בדלתא של הרווחיות שלהן.
אורי מקלב: החברות באמת מדווחות על רווחים גדולים מאוד, כך שאין, לפעמים כשאתה יודע חברות למשל בכוח-אדם, חברות ניקיון, שלפעמים מנסים את הרווח שלהן ליצור מעוד דברים, מעוד דבר כאן, מנוי כאן, תוספת פה, החברות הסלולאריות לא צריכות להתמודד עם זה.
אורי מקלב: הן מדווחות ואנחנו יודעים, על רווחיות רבה.
אורי מקלב: אינני יודע למה צריך כל תזוזה בסלולאר, כל תוכנית, כל יציאה, זה מייד בא לידי ביטוי בתשלומים.
אורי מקלב: זה נראה שקלים ספורים, אבל זה הרבה יותר מכך וכאן, זאת הבעיה המרכזית בנושא.
אורי מקלב: סדר הדיון יהיה, לאחר שחברת הכנסת יוליה שמאלוב תגיד כמה דברים, אז ניתן לכם להציג את עצמכם בקצרה ואחרי זה ניגש לפונים ואחרי זה לחברות עצמן.
אורי מקלב: מנהלת הוועדה, שלומית, גם תזמין את האנשים לפנות לוועדה גם תוך כדי דיון, אנחנו נקבל, יושבת מזכירה שלנו ליד הפקס' – 02-6408931 ויש גם מייל, מי שרוצה: .
אורי מקלב: אני הייתי מציע אולי אם אפשר להחזיר לכיתובית, בשידור הקודם פנו אלינו תושבים שהם לא הספיקו לכתוב את זה ולא ידעו אחרי זה להעביר במייל.
אורי מקלב: אנחנו נעביר את זה גם בתוך כיתובית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה, כי זה מצטרף לדיון המאוד חשוב שכינסת לפני שבועיים על HOT ו- YES ודיברתי שם והבטחתי לצופים שאנחנו נעקוב מאוד מאוד ברצינות על חברות שלא יודעים לתת שירות כפי שהם אמורים לתת שירות וכפי שאתם רואים, לפחות יושב-ראש הוועדה הזו עומד בהבטחות.
אורי מקלב: יש לי את הגיבוי שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באה כי זאת ועדה בעיני מאוד מאוד חשובה ואני מעדיפה לשמוע כי בדומה ל- HOT ו- YES שאולי קצת שונה כי אנשים שאין להם כסף לא בכרח יעבירו היום כבלים או לוויין, הסלולאר, לפי מספר האנשים שמשתמשים, שזה תשעה מיליון, כפי שאמרת, זה כאילו אוויר לנשימה היום לתושבים בישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה משהו שדומה, לדעתי, לחשמל ומים, שבלתי אפשרי היום לחיות בלעדיהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאוד מקווה שאחרי הישיבה, החברות שנמצאות כאן יבינו שהעובדה שהציבור כל-כך מחובר לסלולאר, לא נותנת זכות לאף אחד מכם לתת שירות, ואני מצטערת לומר מילה מאוד קשה, להונות לקוחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה מאוד שהיום אנחנו נצליח לשנות לפחות משהו.
אורי מקלב: הפונים יציגו דוגמאות לפניות שיש לנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הפניות הועברו לחברות, הם יודעים על מה מדובר.
אורי מקלב: אנחנו גם נקריא להם דוגמאות של מכתבים שהפנינו וניתן גם למועצות לצרכנות שנמצאים כאן שיציגו גם מהיבט כללי יותר ורחב יותר ומקצועי יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מזל, ספרי את הסיפור שלך.
אורי מקלב: ממש בקצרה וממוקד.
מזל טנג'י: אני לקוחה של פלאפון הרבה זמן.
מזל טנג'י: רכשתי מחשב נייד לפני כחודשיים, ונקסטיק, זה למחשב הביתי.
מזל טנג'י: מאותו יום שרכשתי את שני המכשירים האלה, אין לי אינטרנט, אני כל פעם ניגשת לסניף שממנו רכשתי, נכנסת, מכניסים את המכשירים למעבדה, כל פעם מוציאים, מכניסים, מוציאים, במשך כמה פעמים.
מזל טנג'י: אחר-כך אתה רוצה לדבר אתם, אין, מי שיושב בעמדות, כמה חודשים, שמים אותו כמנהל.
מזל טנג'י: במנהל הזה אין מענה ואין כלום, כל פעם רוצים להכניס את המכשירים למעבדה.
מזל טנג'י: היום, כשהתקשרתי לפלאפון, לאחר שביררתי את החשבונית הראשונה שלי, לצערי לא רק שרציתי להחזיר את המכשירים מלכתחילה, הגיע לי חשבון של מחשב נייד, שממנו התקשרו לאוסטריה, לטביה וקניה, שיחות של 1,250 שקל, שמהן אין לי מושג מה זה בכלל, אין לי מושג מה זה.
מזל טנג'י: הגיע לי עוד מכשיר על שם טנג'י יוסף, שאני לא נתתי בחיים בפלאפון את השם הזה, זה הגיע למנוי שלי, זה הגיע.
מזל טנג'י: חייבו אותי על GPS, שאני לא הזמנתי, זה המכסה הזה, הבחורה שישבה בעמדה, היא עתליתית, היא הביאה לי את הפלאפון שלי, הקיים, עם המכסה הירוק, היא אמרה לי – מזי, ברגע שזה יגיע המכסים, אני דואגת לשלוח לך.
מזל טנג'י: היא שלחה את זה עם אחותי.
מזל טנג'י: אחותי היתה אצלה בעמדה, היא הביאה לי את המכסה הזה ממנה.
מזל טנג'י: היא הביאה לי בטריה לנסות לפלאפון הקודם שנכנס לי למים והיא עתליתית ואני אמרתי לה לא נראה לי כי אני החלפתי את הבטריה ועדיין לא עבד לי הפלאפון.
מזל טנג'י: חייבו אותי על מכסה, על מכסה, ובטריה, מבלי ליידע אותי, מבלי להחתים אותי, לא עלה 73 שקלים, אבל חייבו אותי פלאפון, בלי להחתים אותי על מכסה ובטריה, מטעמם.
מזל טנג'י: הפלאפון, המספר הישראכרט שלי אצלם.
אורי מקלב: כשפנית, מה היה?
מזל טנג'י: השבוע הגיעו אלי מכתבים מהעורך-דין, הם ראו את הסיפור הזה.
מזל טנג'י: נודע להם על הסיפור הזה כי אני התקשרתי אליהם, ביקשתי מהם שיפקססו לי מכתב שאני רכשתי את זה וחתמתי את הבטריה, הם שולחים לי רק קבלה.
מזל טנג'י: התקשרו אלי שלשום, כנראה אחרי המכתב של עורך-הדין, או אולי מכם יצא משהו, הוועדה, הם התקשרו אלי שלשום בערב ואמרו לי – אנחנו נזכה אותך, אין בעיה.
מזל טנג'י: אמרתי לו – זה חוצפה, קודם כל, שאתם מגהצים בישראכרט של בן-אדם דבר שאני לא חתומה עליו וזה דבר שהיא היתה צריכה להביא לי הפקידה.
מזל טנג'י: אתם לא יכולים לחתום ולגבות מאנשים כספים שאתה לא יודע מה וזה פעם ראשונה שעצרתי החודש, את הישראכרט, שלא יגבו לי פלאפון, כי הגיע לי 2,000 שקל.
מזל טנג'י: עם השיחות לחו"ל.
אורי מקלב: מה אמרו לך על השיחות לחו"ל?
מזל טנג'י: לא יודעת.
מזל טנג'י: הגיע לי לטביה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תיקנו לך את החשבון?
מזל טנג'י: לא, כלום.
מזל טנג'י: לקחו את זה לבדיקת שדה, הם טוענים שאני הוצאתי סים.
מזל טנג'י: קודם כל, לא ידעתי בכלל שיש סים במחשב, לא ידעתי בכלל שבמחשב יש מספר פלאפון, לא ידעתי כלום, עד לחשבונית הזו שהגיעה לי, רק גיליתי שהגיע לי שיחות לחו"ל ושבכלל יש במחשב הזה.
מזל טנג'י: סליחה, בן-אדם בא, אני יושבת עם הפקידה, אמרתי לה – אני גרושה, אימא לארבעה ילדים, אני לא רוצה תוספות של כספים, אני לא רוצה כלום.
מזל טנג'י: את אומרת לי שהסכום של המחשב הנייד הוא התחייבות של 149 לחודש בלבד?
מזל טנג'י: היא אומרת לי – זהו נטו, אין לך מה, זה 18 חודש ואחר-כך עד 36 חודש, זה יורד לך ל- 59 ואם את רוצה להמשיך, את ממשיכה.
מזל טנג'י: חשכו עיניי, כשהוצאתי את החשבונית הראשונה בשבוע שעבר וקיבלתי חום כשראיתי את השיחות האלה ושלא ידעתי.
מזל טנג'י: תיידעו לקוחות.
מזל טנג'י: אני יושבת אתך בעמדה, אני אומרת לך אני לא מבינה כלום במחשבים.
מזל טנג'י: התקשרתי באותו רגע לילדה, התייעצתי איתה, היא אומרת לי – אימא, אני לא כל-כך יודעת ונורא רציתי שיהיה להם משהו ואינטרנט.
מזל טנג'י: ואמרתי לה – אני לא רוצה להסתבך ולא כלום, ובעמדה, הכל היה.
מזל טנג'י: הכל.
מזל טנג'י: ולצערי זה מה שהגיע לי.
אורי מקלב: אנחנו תכף נשמע אם זה מקרה מאפיין.
אורי מקלב: את רוצה להוסיף משהו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לה סיפור אחר.
דורית בן דוד: אני לקוחה של פלאפון כבר שנתיים.
דורית בן דוד: לפני כחודש ניגשתי לפלאפון, לתקן מכשיר.
דורית בן דוד: הפקידה שקיבלה אותי שם אמרה לי – דורית, מגיע לך לקבל ארבעה מכשירים, כי עבר לך שנה וחצי.
דורית בן דוד: אני הבנתי שכלקוחה של שבעה מכשירים, לקוחה טובה, היא נותנת לי צ'ופר, ארבעה מכשירים.
דורית בן דוד: בגלל שאני שנה וחצי בחברה.
דורית בן דוד: אמרתי לה OK, אז היא נתנה לי.
אורי מקלב: את לקוחה עסקית?
דוריס בן דוד: עסקית.
אורי מקלב: לעסק יש שבעה מכשירים?
דוריס בן דוד: שבעה מכשירים, כן.
דוריס בן דוד: ואז החלפתי את המכשירים.
דוריס בן דוד: לקחתי ביניהם שניים אריקסון, ושניים אייפונים.
אורי מקלב: את מדברת לפני שנתיים?
דוריס בן דוד: עכשיו, החודש.
דוריס בן דוד: הגעתי הביתה, אחרי יומיים-שלושה, האייפונים מקולקלים, לא טובים, חזרתי לפלאפון.
דוריס בן דוד: שאלתי מה קורה עם זה, אמרתי הילדים לא מעוניינים אותם, זה עושה להם בעיות, בוא נחזור בחזרה לסוני אריקסון.
דוריס בן דוד: לקחתי חזרה את הסוני אריקסון, השארתי את האייפונים בפלאפון.
דוריס בן דוד: כל זה מדבר בשבוע.
דוריס בן דוד: אחר-כך הבן שלי שוב חזר לפלאפון, החייל, ואמר – מה פתאום?
דוריס בן דוד: מה נתתם לי במקום האייפון, סוני אריקסון שלא שווה כלום.
דוריס בן דוד: לקח חזרה אייפון אחד.
דוריס בן דוד: בינתיים אני מקבלת חשבונית, מחייבים אותי על שלושה אייפונים, כשיש לי אחד.
דוריס בן דוד: דמי העברה, 504 שקלים, כל מיני, שיר בהמתנה – 150 שקלים, חיובים לא קשורים.
דוריס בן דוד: ניגשתי לפלאפון, הפקידה שקיבלה אותי אמרה לי – תשמעי, דורית, לכי הביתה, אחרי יום שלישי, יהיה לי תשובה אלייך, זה טעות שלי, אני מטפלת בזה.
דוריס בן דוד: התקשרתי למוקד הראשי של פלאפון, סיפרתי לו את הסיפור, הוא אומר לי – דורית, סיבכת אותי, אני לא מבין כלום ממה שקורה פה, תלכי למוקד השירות איפה שעשית את ההחלפה והם יטפלו בך כי אני לא מבין כלום.
דוריס בן דוד: באמת אני רואה הרבה פשלות, אבל אני לא יכול לעזור לך.
דוריס בן דוד: תיגשי מייד למוקד השירות, תבקשי מנהל.
דוריס בן דוד: בינתיים, אני שבוע ימים מתכתבת עם הפקידה שם, עם המוקדנית, בהתכתבויות שכל ההתכתבויות פה שמורות, שבכל היא מודה שזה טעות שלה, אבל עד לרגע זה, לא ניתנה לי שום תשובה.
דוריס בן דוד: ושום תשובה.
דוריס בן דוד: היא כתבה לי בהודעה האחרונה – אחרי יום שלישי, אני אדבר אתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי היא כבר לא עובדת שם.