GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי שחר: ההסתכלות צריכה להיות מערכתית, גם העיריות כל הקשור חנה וסע, אם אכן הדברים יטופלו בצורה יסודית, סביר להניח ובמיוחד בבתי חולים במרכז הערים שאין להם חניות.
יוסי שחר: לגבי המקרה הספציפי שלנו, לנו אין חנייה, אנחנו לא גובים כסף מהבאים ואין לנו חנייה כזו.
יוסי שחר: החנייה הצמודה לנו היא חנייה פרטית של מרכז וייצמן.
יוסי שחר: אנחנו משתדלים במסגרת קשרי עבודה איתם להביא למצב הטוב ביותר, ואני חושב שהגענו להישגים מצויינים בנושא הזה.
יוסי שחר: בכל מה שקשור לעמידה וחוזה מנכ"ל 35-2008 אנחנו עומדים בו בצורה יסודית, עם דגש לכל אותם חולים אונקולוגים, דיאליזה, השתלות, יש שילוט מתאים, במהלך כל האישפוז שלהם אנחנו נותנים להם חנייה חינם.
יוסי שחר: מעבר לזה, לגבי אותם אישפוזים ארוכים יותר, בוודאי יולדות, פגיות, טיפולים ארוכים כאלה ואחרים שמגיעים למסקנה שצריך לטפל - - -
שלמה מולה: נותנים חנייה אחת לחולה אחד.
יוסי שחר: אנחנו מאפשרים באותם מקרים חנייה להיכנס לאותו חניון הפרטי, הגענו להסכמים, במקרים מסויימים אפילו חינם, ובאותם מקרים שמאפשרים להם חנייה מסודרת יומית תמורת 25 שקלים כמה פעמים שרוצים להיכנס רכב אחד.
יוסי שחר: זאת אומרת, אפשר להתחלק שם כמה פעמים שרוצים ל-24 שעות, זה בהחלט סביר.
שלומית אבינח-קולמן: איך החולים יודעים לממש את ההטבה - - -
יוסי שחר: אני ציינתי באותם מקומות שעל פי החוזה אנחנו צריכים לפרסם אכן יש שילוט בתוך המחלקה.
יוסי שחר: מעבר לכך, חולה דיאליזה חדש שמגיע אנחנו ניגשים אליו ונותנים לו את השרות.
שלמה מולה: זה לא חינם.
יוסי שחר: לגבי אותם חולים שמופיע על פי חוזה מנכ"ל זה חינם.
יוסי שחר: זה אומר, חולה דיאליזה זה חינם.
יוסי שחר: הוא בא לפרק זמן שהוא צריך לקבל טיפול, יש לו קופון.
אורי מקלב: 25 שקלים ליום זה לחולים - - -
יוסי שחר: לאותם חולים שבאים לאישפוז ארוך.
יוסי שחר: אנחנו מסדרים 25 שקלים ליום לכמה כניסות שהם רוצים למשפחות שלהם.
שלמה מולה: אם בן אדם מתאשפז לעשרה ימים, זאת אומרת, הוא משלם 250 שקלים, זה לא חינם.
יוסי שחר: אני אמרתי שזה חינם?
יוסי שחר: בן אדם שבא לקבל שרות והוא לא בקטיגוריה שחוזה מנכ"ל מחייב שיקבל חינם אז הוא צריך לשלם.
יעקב חנינה: זה בית החולים הכי יקר.
יעקב חנינה: בהדסה לוקחים 18 שקלים.
אורי מקלב: בבקשה, אם תבקש רשות דיבור נוכל לאפשר.
יוסי שחר: בכל אופן יש תהליך מסודר באותם מקרים, גם לאו דווקא אישפוז ארוך.
יוסי שחר: אם יש מטופל שיש לו בעיה פרטית כזו או אחרת, יש עובדת סוציאלית, יש מסלול מסודר של אישורים.
יוסי שחר: לכן אנחנו משתדלים להיות קשובים.
אורי מקלב: מה זה נקרא מסודר, מסלול שידוע לחולים, מסלול שידוע לעובדת הסוציאלית, מסלול שידוע להנהלת בית החולים, וגם אם תוכל להרחיב לגבי מה שאמר חבר הכנסת שלמה מולה, ה-25 שקלים ניתנים לחולים הזכאים בחינם לפי חוזר מנכ"ל ואלה מקבלים ב-25 שקלים?
יוסי שחר: לא, הייתי ברור אבל אני אחדד.
יוסי שחר: על פי חוזה מנכ"ל יש אנשים מטופלים שזכאים לחנייה חינם.
יוסי שחר: כל אלה שזכאים לחנייה חינם מקבלים מאיתנו קופון חנייה חינם – דיאליזה, אונקולוגיה, הרחבנו לגבי השתלות.
יוסי שחר: בהחלט אנחנו עומדים בזה, אני מדגיש - חנייה חינם.
יוסי שחר: אישפוזים ממושכים, לעתים במידה ואכן אם לוקחים למשל יולדות או בפגייה, אכן גם שם יש מחירים מסובסדים, לא חינם.
יוסי שחר: לגבי אישפוזים ממושכים, למשל, טיפול נמרץ כזה או אחר, במידה ומדובר על משך זמן ארוך, פונים לעובדת סוציאלית, יש תהליך מסודר במקרים האלה, לכל מטופל חנייה אחת במחיר מסובסד.
יוסי שחר: אני מדגיש, כמה פעמים שהם רוצים להיכנס באותו חניון במשך היום הם יכולים, ל-24 שעות הם משלמים 25 שקלים.
יוסי שחר: לא לשכוח, מדובר על חניון פרטי, עלויות התחזוקה והבינוי שלהם ברור לכולם, כל ההישגים האלה הם במסגרת מודעות של הנהלת בית החולים וחשיבות לתת פתרון לזה.
יוסי שחר: אין לנו כוונה להתחרות עם שום בית חולים אחר בהיבט של עלויות של חנייה, ברור לכולם שחנייה במרכז תל אביב יש לה משמעויות.
יוסי שחר: צר לי, זה הכי טוב שאנחנו יכולים, ואני יודע מתוך ידיעה עמוקה מה קורה, התנאים שאנחנו איפשרנו לאותם מטופלים, סך הכל הם סבירים.
יוסי שחר: עדיין יש פתרון של עיריית תל אביב שהיא נותנת חנה וסע, במקומות שאתה יכול להחנות ב-15 שקלים ליד הרכבת למשל, ולהגיע לא רחוק לאיכילוב ובזה נגמר.
אורי מקלב: היכן הפרסונל חונה אצלכם?
יוסי שחר: יש לנו בתוך בית חולים חנייה לפרסונל, ואני מבקש להדגיש שכמות מקומות החנייה שיש לנו היום הוא לא מספיק לפרסונל שלנו.
יוסי שחר: היום יש לנו מצוקה, רופאים, אחיות ואני מינהל שאנחנו לא יכולים לתת להם מקומות חנייה.
אורי מקלב: אני התייחסתי לדברים מפני שאתה אמרת שאין שום מקום חנייה בבית החולים עבור החולים, לכן מייד שאלתי על הפרסונל.
אורי מקלב: בחניונים ציבוריים - - - מחייבים מקומות ציבוריים כמו עירייה, היא לא יכולה לקחת את כל מקומות החנייה עבור הפרסונל, עבור עצמה, אלא יש אחוז מסויים שהיא יכולה לקחת לעצמה ואחוז מסויים שצריך להיות לציבור.
אורי מקלב: החניונים האלה נבנים כחניונים ציבוריים עם כל ההטבות, לכן בחנייה היא בהגדרתה צריכה להיות פתוחה לציבור.
אורי מקלב: כשבונים חנייה חלק צריך להיות לציבור וחלק יכול להיות לשימוש אחר.
יוסי שחר: תרשה לי לתקן אותך.
יוסי שחר: חנייה בבית חולים היא לא לשיקול דעת של מנהל בית חולים לעשות מזה כסף.
יוסי שחר: חניות שלנו הן בהיתר, אסור לי לעשות איתם מסחר הם חניות לסגל ובקושי זה נותן מענה לזה.
יוסי שחר: אכן אנחנו שומרים מקומות על פי התקן למטופלים שהם נכים, יש אכן שם מקומות ביותר ממה שנדרש על פי התקן.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, זה דיון מרתק וחשוב.
שלמה מולה: אני יודע שגם בשנה שעברה בכנסת הקודמת היו כמה הצעות חוק כדי להגיע להסדר אחיד בכל מה שקשור לנושא חניונים.
שלמה מולה: אני רוצה שבדיון נהיה מאוד קונקרטיים.
שלמה מולה: בבתי החולים צריכים להיות רכבת של חניות לכל מי שבא.
שלמה מולה: כל חולה מגיע לו כאדם חולה שיהיה לו חנייה נגישה, או בן משפחה שיבוא לטפל בו או לסייע לו, לא ייפגע כלכלית.
שלמה מולה: מספיק שאותו בן או בת שמפסידים את מקום העבודה שלהם, אף אחד לא מסייע להם, או שבאים לטפל בבן שלהם, יבואו גם מעבר לאובדן ימי עבודה, וגם לקבל טיפול רפואי או לסייע לחולה, לא נראה - - - עם זאת, נניח שמגיעה גדוד שלם של המשפחה, כבן עדה מאתיופיה, אני יודע שהרבה מאוד אנשים מגיעים, אני לא חושב שלכולם צריך לתת חנייה חינם, זה להרחיק לכת, אנחנו לא שם.
שלמה מולה: אבל אני מציע לכם אתם בתי החולים, שאתם תזמו, במקום שהמחוקק יבוא אליכם.
שלמה מולה: למה אני מתכוון, יש הצעת חוק של מאיר שטרית, אני מקווה שהיא תבוא.
שלמה מולה: אבל יכול להיות ברוח הדברים שאתה אומר, אנחנו הרחבנו תחומים מסויימים.
שלמה מולה: יכול להיות שבכל בתי החולים צריך להגיד, אתם יודעים מה, לעשות הגדרות שלא פוגעות בכם.
שלמה מולה: מצד שני, ההגדרות עושות צדק עם החולה.
שלמה מולה: למשל, כדוגמה, יכול להיות שאתם צריכים לתת שעה חנייה חינם למבקר אצל חולה, שעה אחת חינם, או שעתיים ב-24 שעות, יכול להיות.
שלמה מולה: בני משפחה שרוצים לבוא, שעה בשעות הבוקר, שעה בשעות אחר הצהריים, אפילו בשבתות, אני לא מבין למה בחגים ובשבתות החניות לא פתוחות.
שלמה מולה: אני אומר לך לא בכל מקום, למשל בעפולה שילמתי גם בשבת.
שלמה מולה: גם בשבתות משלמים.
שלמה מולה: אני מציע, תבדקו, למה החניונים צריכים להיות בתשלום?
שלמה מולה: כולל בתל אביב, אם אפשר, בשבתות ובחגים.
שלמה מולה: אני חושב ששעה אחת או שעתיים ב-24 שעות לבן משפחה קרוב אחד חינם, תאמינו לי, בתי החולים לא התמוטטו מזה.
שלמה מולה: את כל החולים שמתאשפזים מעל 10 ימים או מעל 8 ימים, צריך לתת להם חנייה חינם.
שלמה מולה: הוא מאושפז, למה?
שלמה מולה: אתם יודעים מה, שלא יהיה לגמרי חינם.
שלמה מולה: תגבו מהם תשלום סמלי של שקל, שני שקלים, חמישה שקלים, ארבעה שקלים, משהו כזה.
שלמה מולה: הסיטואציה הנוכחית היא לא בריאה לכם.
שלמה מולה: אני בעד לא לחייב אתכם בחקיקה, שבתי החולים על סמך חוזר מנכ"ל להרחיב את זה, ואפילו הציבור יודה לכם יותר.
שלמה מולה: אבל אם אין ברירה, אנחנו נסדיר בחקיקה.
שלמה מולה: אגב, בתי החולים הממשלתיים, של קופות החולים, או של בתי החולים הפרטיים האחרים, השרות לציבור צריך להיות אחיד, הוא לא יכול להיות שונה.
שלמה מולה: הוא לא יכול להיות שונה, נניח בבית חולים מסויים, וכן הלאה, אם כי אני לוקח בחשבון את מצוקת הנדל"ן, מצוקת תל אביב, גם אם יש מצוקה בעפולה, לא יכול להיות דומה.
שלמה מולה: לא יכול להיות, עפולה, סורוקה, לא יכול להיות דומה לרמב"ם בחיפה, בוא נהיה הגיוניים, אבל גם הסכומים לנוע במגבלות מסויימות.
שלמה מולה: אם יש שטח כמו וולפסון, שניידר, שישנם שם חניונים וכן הלאה, כדאי לבנות קומות, יכול להיות שצריך להפעיל אותם גם אנחנו כחברי כנסת.
שלמה מולה: אנחנו נסייע לכם לבנות בניין רב קומות.
שלמה מולה: יש הרבה מקומות – בניין רב קומות גם בחוץ לארץ, גם בארץ, אם אתה בונה 5 מפלסים, אתה מונה 500 מכוניות, זאת אומרת, המחיר יהיה בהתאם.
שלמה מולה: אני יודע שבארץ אנחנו כל הזמן מכבים שרפות.
שלמה מולה: טווח הארוך לחשוב, לפעמים גדול עלינו, אבל אולי זה היה חוזה המדינה, הציונים אולי חשבו כך.
שלמה מולה: אבל אנחנו עושים כל הזמן כיבוי שרפות.
שלמה מולה: לכן אני מציע לכם בתי החולים כנותני שרות, קודם כל את האדם החולה תראו אותו כאדם שמגיע לקבל שרות, כמי שנותן שרות, כמו סלקום, חברות סלולאר ואחרים, גם שם יש הרבה בעיות.
שלמה מולה: אבל לפחות מבחינת לתחזק – האמת היא לא הייתי רוצה שיגיעו אליכם חולים, אבל אם כבר הגיעו לפחות שתתייחסו אליהם כאל כמקבלי שרות.
שלמה מולה: אני לא יודע בדיוק במסגרת סל הבריאות כמה כסף הולך לנושא של חניות, אין לי מושג.
שלמה מולה: אבל בסך הכל אני מציע לכם במקום שאנחנו נחייב אתכם בחקיקה כדאי מאוד שתרחיבו, אולי נקיים דיון נוסף אדוני היושב ראש אחרי הפגרה בתקופה של מאי יוני לראות אם הם באים אלינו בהצעות יותר טובות.
אורי מקלב: חבר הכנסת מולה, העלית מספר נושאים חשובים מאוד, כמו מתן שרות למבקר אחד, חניונים הם רבי קומות.
אורי מקלב: היום חלק מאלה שחונים חונים במרחקים, באמת חשופים לשמש ולקור, שיהיו שתי אפשרויות, בחניון הזה שהוא חניון שיהיה מסודר וגם יהיה קרוב יותר לבית החולים וגם מקורה, יכול להיות במחיר, זה יכול להיות במחיר אחר שיהיה את האפשרות – בעיקר אנחנו יודעים כמו שאמרת, בימים הראשונים 20 שקלים לשעה ועוד עשרים שקל – כשאנחנו מדברים בסיכום שמתחיל להיות יותר, זה מתחיל לקפוץ ל-250 שקלים, ל-500 שקלים ו-700 שקלים לחודש.
אורי מקלב: כשאדם נמצא עם חולה על ידו, תמיד נלווה לזה עוד הוצאות רבות.
אורי מקלב: זה יכול להיות בהוצאות לתיפקוד הבית, מטפלים מטפלות, אובדן ימי עבודה.
אורי מקלב: אנחנו דנו כאן בוועדה בנושא הזה של הפסד ימי עבודה, אנשים מנצלים, גומרים את ימי החופשה שלהם, והם נשארים הרבה פעמים ללא מקום פרנסה בכלל, אין היום ביטוח לאומי, שזה נושא אחר, וגם חולים אונקולוגים לא, דהיינו, אדם ולא אחד לא יודעים איך להתמודד עם קשיים, שבבת אחת הוא חייב והוא לא יכול ללכת לעבודה, לפעמים גם מפסיד את מקום העבודה, ובהרבה מקומות פרטיים הוא יכול להפסיד מקום עבודה כשהוא נקלע למצב שאחד מבני משפחתו הקרובים נמצא בבית חולים, והוא חייב להיות על ידו.
אורי מקלב: זאת אומרת, אין אפשרות שמישהו אחר יעשה את זה, חייבים.
אורי מקלב: יש חלק מהמקומות, אמנם זה לא קשור לחנייה, אני רק אומר באופן כללי, חולים אונקולוגים שחייבים להיות על ידו כל הזמן, משום שהוא לא יכול להיות לבד ללא ליווי מבוגר.
אודי שאולוף: הייתי מבקש להתייחס לדברים של חבר הכנסת, אבל אולי לפני כן, אני חושב שהדיון הוא חשוב.
אודי שאולוף: הוא חשוב מפני שאנחנו מדברים בחולים שמגיעים לבתי החולים לקבל טיפול.
אודי שאולוף: מצד שני, בתי החולים גובים תשלום בגין החנייה כבר מעל 20 שנה.
אודי שאולוף: אני חושב שפנייה אחת שהגיעה לוועדה הציבורית של הכנסת, או פניות שלא הגיעו כלל למועצה הישראלית לצרכנות, אומרת שבתי החולים ערים למצוקה וגם מטפלים בבעיות.
אודי שאולוף: מטפלים בבעיות, מפני שאחרת זה לא היה 20 שנה, היינו יושבים רק אחרי שנה לאיזשהו דיון בנושא החנייה בבתי החולים.
אודי שאולוף: אני רוצה לסבר את האוזן במספרים - סיימנו עכשיו בנייה של מבנה חנייה עם אלף מקומות.
אורי מקלב: בגילוי נאות, הפונה שפנה הוא דיבר על בית חולים "הדסה".
אורי מקלב: הוא מספר על השתלשלות ארוכה עד שהוא הגיע לזה.
אודי שאולוף: אני יודע.
אודי שאולוף: אני רוצה לדבר על בית החולים הדסה, אני יודע שגם בבתי החולים האחרים זה כך.
אודי שאולוף: אנחנו סיימנו בנייה של מבנה חנייה 7 קומות של 1,000 מקומות חנייה.
אודי שאולוף: כשאני אומר סיימנו, אני מדבר על "הדסה" אני יודע גם שבתי החולים האחרים מהתקציב השוטף לא מסוגלים להרים לא רק מבנה חנייה, כל הביוני שמתבצע בבתי החולים היום מתבצע מכספי תרומות, זה לא מהתקציב השוטף של בתי החולים.
אודי שאולוף: בתי החולים בקושי מאוזנים, חלקם או רובם אפילו גרעוניים.
אודי שאולוף: כך כאשר מדברים על חנייה, ולבנות מבני חנייה זה המון כסף.
אודי שאולוף: לא רק שאנחנו מדברים על מבני חנייה, כל הבינוי בבית החולים, מגדלי האישפוז, יחידות הטראומה שבנו בבתי החולים בשנים האחרונות, הכל מכספי התרומות מיהודים טובים מחו"ל.
אודי שאולוף: אנחנו לא מכירים יהודים כאלה שמוכנים לתרום למבנה של חנייה, הם מוכנים לבנות לטיפול נמרץ, הם מוכנים לציוד מאוד מתוחכם שעולה הרבה כסף.
שלמה מולה: זה משתלם מאוד.
אודי שאולוף: לבנות מבנה חנייה של 1,000 מקומות עלה לנו 50 מליון שקלים, כשאני אומר עלה לנו בשיטת B.O.T., בשנים האחרונות מוכרה ומפורסמת, אפילו המדינה משתמשת בזה, המפורסם ביותר זה כביש 6.
אודי שאולוף: אני יודע שגם פה בכנסת בנו שטחים באותה שיטה, מפני שכסף או כסף מזומן, תזרים מזומן לגופים שרוצים לבנות אין.
אורי מקלב: זה אומר דבר אחד שיש פתרון, כפי שאומר חבר הכנסת שלמה מולה, יש לזה כדאיות כלכלית.
אודי שאולוף: אני אתן לכם קצת מושגים שתקבלו בדיוק קצת את המספרים.
אודי שאולוף: שתבינו שלא כל מה שנוצץ הוא אכן זהב.
אודי שאולוף: כשאנחנו יצאנו לקבלת הצעות, ביקשנו קבלת הצעות לבנות את המבנה של החנייה, פנו אלינו הרבה מאוד יזמים מפני שכאשר מסתכלים על "הדסה" עין כרם, שם נכנסים ביום סדר גודל של 10,000 כלי רכב.
אודי שאולוף: לקחו את קבלת ההצעות מספר לא מבוטל של חברות, ורק חברה אחת הציעה לנו הצעה, רק חברה אחת היתה מוכנה להיכנס לזה, למרות שזה נראה נוצץ עם הרבה מאוד כסף.
אודי שאולוף: הרבה מאוד כלי רכב נכנסים ביום לבתי החולים.
אודי שאולוף: רק לסבר את האוזן, מתוך 10 אלף כלי רכב, סדר גודל של 10%-12% משלמים, כל השאר הם פטורים מתשלום, ואני אתן לכם רשימה ארוכה מאוד - כ-10% משלמים על סדרי גודל של כ-10 אלפים כלי רכב.
אודי שאולוף: רק חברה הסכימה להיכנס לפרוייקט, ובנתה את הפרוייקט בשיטה של B.O.T.
אודי שאולוף: ל-15 שנה, בתקווה שההכנסות אכן יחזירו את ההוצאה ואת ההשקעה.
אודי שאולוף: בית החולים "הדסה" עין כרם בנוי, ומי שמכיר אותו בסביבה מאוד קשה.
אודי שאולוף: אנחנו בעשורים האחרונים השקענו סדר גודל של 80, אם אני לוקח בחשבון גם את ה-50 מליון שקלים האלה, כ-80 מליון שקלים בחניות.
אודי שאולוף: בנוסף, האחזקה שיש לנו, מה שציינו חבריי בבתי חולים אחרים, יש לנו שאטל שמוביל את החולים מהחניונים הרחוקים.
שלמה מולה: נתת דוגמה לגבי עלויות הבנייה - 50 מליון שקלים.
שלמה מולה: לפי התחשיב, עד מתי אתם אמורים?
אודי שאולוף: 15 שנה.
שלמה מולה: ואחרי 15 שנה?
אודי שאולוף: 15 שנה זה עובר לרשות בתי החולים כמו כל עיסקה – 15 שנה אמור להחזיר ליזם את ההשקעה, ורווח יזמי של היזם.
אודי שאולוף: כפי איך שזה מתנהל היום, אנחנו פתחנו את החניון רק בינואר 2010, לא כולם משלמים כמובן.
אודי שאולוף: יש לנו הרבה מאוד אנשים שאנחנו נותנים פטורים.
אודי שאולוף: הרשימה היא ארוכה, אנחנו כמובן עומדים ברשימה של מינהל רפואה.
אודי שאולוף: כל חולי הסרטן למיניהם, כל חולי הדיאליזה, כל הנכים, חיילים, פגים, סיבוכי הריון, כל תורמי דם, תורמי מח עצם, כל האישורים של העובדות הסוציאליות ואנשים מגיעים לעובדות הסוציאליות.
אודי שאולוף: כל האנשים שמאושפזים ב"הדסה" מעל שבועיים אנחנו מאפשרים להם מנוי.
אודי שאולוף: אמר החבר 150 שקלים לכאלה שמזדקקים, בין 100 ל-150 שקלים בהתאם להמלצה של העובדת הסוציאלית.
אודי שאולוף: כל ארגוני המתנדבים.
אודי שאולוף: אני לא מדבר על רכבי שרות, אמבולנסים, אמבולנסים פרטיים, תיירים, העובדים שפטורים מתשלום.
אודי שאולוף: לכן סדרי הגודל הם עצומים.
אודי שאולוף: נכנסים עשרות אלפי כלי רכב ומשלמים כפי שאמרתי.
שלמה מולה: כמה מהם מקבלים פטור 10%?
אודי שאולוף: אמרתי, 10% רק משלמים.
שלומית אבינח-קולמן: 90% לא משלמים, מאלה שנכנסים להדסה 90% לא משלמים.
שלמה מולה: מה משך הזמן שהם שוהים?
אודי שאולוף: במידה והוא נכנס ל-20 דקות הוא פטור מתשלום כל בכל בתי החולים.
שלמה מולה: אנחנו מדברים יותר מ-20 דקות.
אודי שאולוף: ב"הדסה" עין כרם יש כ-4,000 מקומות חנייה שהם מלאים כמעט כל הזמן.
אודי שאולוף: עד שבנינו את החניון בינואר 2010 המצוקה היתה אדירה, אנשים חיכו חצי שעה, שלושת רבעי שעה למקום חנייה, אנחנו מקווים שהמבנה הזה יפתור את הבעיה של החנייה.
אודי שאולוף: אבל סדר גודל של 4,000 חונים בו זמנית ב"הדסה" עין כרם.
אורי מקלב: מהם התעריפים?
אודי שאולוף: החניונים הפתוחים שהם הרוב – 18 שקלים ליממה, אתה יכול להיכנס ולצאת כמה פעמים שאתה צריך ביממה.
אודי שאולוף: החניון שעלה לנו 50 מליון שקלים, הוא מתחיל מ-18 שקלים לשעה ראשונה, וכל רבע שעה מתעדכן בשני שקלים - מקסימום עד 36 שקלים.
אודי שאולוף: למרות שזה חניון מקורה, למרות שזה חניון שנבנה עכשיו חדש לחלוטין, מקסימום התשלום ליממה – 36 שקלים.
אודי שאולוף: רק השאטל, השרות שאנחנו נותנים לחונים בחניונים הרחוקים, עולה לנו כ-2 מליון שקלים בשנה.
אודי שאולוף: "הדסה" עין כרם, כהצהרה, כל ההכנסות מהחנייה וההכנסות הן לא גבוהות, מפני שהרוב הולך ליזם כדי לממן את עלות הבנייה.
אודי שאולוף: כל ההכנסות מהחנייה מוקדשות לטובת החנייה, זה לא נכנס לתקציב השוטף של בית החולים, מזה אנחנו לא קונים ציוד.
אודי שאולוף: זה נכנס לטובת החנייה, אנחנו מרחיבים חניות, אנחנו מתקנים חניות, אנחנו מוסיפים מחסומים, אנחנו מתקנים את השילוט, מוסיפים תמרורים.
אורי מקלב: אתה יכול להתייחס לנוהל שלכם לגבי אלה שמקבלים את הפטורים.
אודי שאולוף: מקבלים רשימה ארוכה, הקראתי אותה.
אורי מקלב: אני שואל אם גם עם הזכיין החדש, עם המפעיל החדש, הוא מחוייב לפטורים שלכם?
אודי שאולוף: המפעיל של ה-B.O.T.
אודי שאולוף: לקח על עצמו להפעיל את כל החניות ב"הדסה".
אודי שאולוף: הוא מפעיל את כל ה-4,000 מקומות חנייה, כשלחניונים הפתוחים אנחנו נותנים את הפטורים.
אודי שאולוף: כך שברגע שאנחנו הביטחון נתן פטור מחנייה, מכבד אותו הקבלן של החנייה.
אורי מקלב: הפטורים תקפים רק בחוץ.
אודי שאולוף: רק בחניונים הפתוחים.
אורי מקלב: במקומות החנייה שלכם, אני מבין ששלושת רבעי זה לפרסונל.
אודי שאולוף: לא הכל לפרסונל.
אודי שאולוף: חניונים הסגורים לפרסונל הם מעטים, לא סגרנו את כל החניות לפרסונל, הפרסונל חונה בחניונים הפתוחים כמו כל אזרח שמגיע למקום.
אורי מקלב: בבניין החדש יש 1,0000 מקומות חנייה.
אודי שאולוף: נכון.
ניל פרלמן: החוזה זה לא חוזה מנכ"ל, זה חוזה של מינהל רפואה.
ניל פרלמן: המשמעות מזה שחוזה מנכ"ל מרחיב את כל המערכת וחוזה של מינהל רפואה מחייב את בתי החולים הממשלתיים בלבד.
ניל פרלמן: זה לא מחייב את בית החולים הציבוריים של ה"הכללית" או בית חולים פרטי.
ניל פרלמן: זה משהו בקשר לחוק שלי, לא מסוגל להגיד לך בדיוק את המשמעות המשפטי.
ניל פרלמן: זה לא חוזר מנכ"ל, זה חוזר של מינהל רפואה וזה כתוב - - -
שלמה מולה: למה זה לא יכול להיות חוזר מנכ"ל שמחייב את בתי החולים של קופות החולים - - -
ניל פרלמן: לדעתי, מכיוון שאנחנו לא יכולים לחייב את הפרטיים והממשלתיים מה לעשות.
שלמה מולה: הסיבסוד הוא במסגרת חוק ביטוח בריאות ממלכתי שגובים מהאזרח.
שלמה מולה: אם כך, למה אני האזרח מגיע לבית חולים ממשלתי ואני כן מקבל, האחר שמגיע דרך קופת חולים לא יקבל, מה ההגיון שלכם?
ניל פרלמן: שאלה משפטית שאני לא יכול לענות לך, אבל יש איזשהו חלק משפטי בנושא.
אורי מקלב: נבקש לבדוק.
אורי מקלב: נמצא בסל הבריאות הנושא של חנייה, וצריך לראות עד איפה - -
יוסי שחר: אניח רוצה להאמין שקופות החולים באופן אוטומטי מאמצות את זה.
אריק פויר: בבתי החולים מקבלים - - -
שלמה מולה: יכול להיות שבית החולים שמפרסם את זה כבית הלל, נוהגים כבית הלל.
שלמה מולה: יש כאלה שנוהגים כבית שמאי, אולי אחד, אז אני לא רוצה שהוא יפרש את זה ויגיד – לא מחייב אותי אני לא.
שלמה מולה: לכן מן ההגיון, חוזר מנכ"ל אני יודע שהוא מחייב את כולם.
שלמה מולה: אז אם גובים כסף מאזרחי מדינת ישראל במסגרת סל הבריאות, בבקשה.
ניל פרלמן: נבדוק את הנושא.
ניל פרלמן: דבר שני, היה מדובר על מישהו, אני לא זוכר בדיוק איזה דוגמה שהיה צריך פשוט לשלם מספר פעמים ביום לזכות החנייה.
ניל פרלמן: לפי החוזה שלנו לפחות לגבי בתי חולים ממשלתיים זה אסור.
ניל פרלמן: העלות היא ליממה, לא חשוב כמה פעמים ונכנסים באותו רכב.
ניל פרלמן: אם יש מקום שאתם יודעים שלא עומד בזה, אני מוכן לקבל אינפורמציה ולפעול בהתאם.
אורי מקלב: בקשר לפרסום בבתי החולים, שילוט ופרסום - - -
ניל פרלמן: לפי החוזה, בתי החולים אמורים לפרסם.
ניל פרלמן: קודם כל כשהאנשים מגיעים לבתי החולים הם מודאגים, המשפחות מודאגות.
ניל פרלמן: לא תמיד רואים את כל השילוט.
ניל פרלמן: נקודת הקשר חייב להיות בתוך המחלקה או מקומות הטיפול.
ניל פרלמן: כתבנו בתוך החוזה, הרעיון שאנשים ישלמו, אבל אם יש איזשהו הכבדה כלכלית לדעת למי לפנות עם שאלות או עם איזושהי בקשה לקבל או הנחה או פטור מתשלום.
שלמה מולה: משרד הבריאות עושה בדיקות?
ניל פרלמן: עד כאן לא.
אורי מקלב: זה חלק מהבקשה שלנו.
אורי מקלב: המטרה שלנו גם להציף את הנושא כדי לבדוק אם יש שילוט מתאים, האנשים לא מודעים.
אורי מקלב: אנשים עסוקים בשלהם הם לא מודעים לזכויות שלהם, צריך להביא את זה לידיעתם, כפי שכתבתם בעצמכם בחוזר למנכ"ל, או חוזר לבתי חולים ממשלתיים, לא משנה כרגע.
אורי מקלב: כפי שאנחנו שומעים שבתי החולים כולם מאמצים את זה, וגם אתם כותבים בפרוש, שצריך להגיע למאושפז בעצמו במידה - - -
יהודה רון: אין תקציב לחניות, חד משמעית, אין דבר כזה, לא להקמה וגם לא להפעלה.
יהודה רון: כפי שכבר נאמר כל בתי החולים הם גרעוניים למעט אחד שתיים.
שלמה מולה: במסגרת דיוני התקציב עם האוצר, העליתם את הרעיון, או אתם נכנעים - - -
יהודה רון: אנחנו רוצים לשפר את התנאים בבתי חולים פסיכיאטריים, שמעתם על זה.
יהודה רון: אנחנו רוצים לקנות ציוד ראוי.
יהודה רון: אנחנו רוצים לקים מחלקות ששוכבים 2-3 לא שישה איש, לא רק בתי חולים פסיכיאטריים.
יהודה רון: אני לא רוצה להרחיב כאן את הדיון.
אורי מקלב: האם אתה מכיר חניון אחד של בית חולים שהוא גרעוני?
אורי מקלב: אם אתה מדבר על זה שזה צריך להיות מקור הכנסה לבית חולים שכנראה דברים חשובים כמו ציוד רפואי, אז זה סוג דיון אחר.
אורי מקלב: אבל אם לא יוצאים מנקודת הנחה כזאת כזה לא עמדת משרד הבריאות שהחניונים הם היו צריכים להיות עוד מקור הכנסה ולנסות לשפר מבחינת השרות הרפואי בבית חולים, אז אנחנו תמימי דעות.
יהודה רון: רציתי להדגיש, וזה מתיישב עם מה שאתה אומר.
יהודה רון: בתי חולים מזה מספר שנים בעצם הורידו מעצמם - הכוונה יש חובה לתת שרות לקהל, לכן ירדו מכל הסיפור הזה של הקמה, יש כאלה שעוד ניסו, בעיקר להפעיל, לכן כל הפעילות הזאת של הקמת חניונים עברה לגופים פרטיים שמטבע הדברים הם לא פילנתרופים.
יהודה רון: נאמר כאן, הם צריכים להחזיר גם את ההשקעה, לעמוד בהוצאות השוטפות של החניון ובכל הדרישות האחרות לרבות אגרות.
יהודה רון: אגב, מינהל מקרקעי ישראל, אם הוא פותר אותנו מפונקציות רפואיות, הוא לא פותר אותנו מתשלום דמי חכירה לגבי פונקציות שהם עסקיות, אם זה חניות או מגרש חנייה, בזה הוא לא פותר.
יהודה רון: לכן, צריך להבין שמעבר להקמה ולהוצאות השוטפות ולאגרות למיניהם, היזם שמפעיל את החניון צריך גם לכסות, הוא לא פילנתרופי, יש לו תמיד אלטרנטיבה אחרת.
יהודה רון: כבר נאמר כאן, שבמכרז של הדסה ניגש סך הכל יזם אחד.
יהודה רון: אז אם זה היה מכרה זהב, אני מניח שהיו שניים ויותר.
יהודה רון: צריך להבין שיש פה בעיה, יש בעיה שהחניונים לא מספיקים, מספר מקומות החנייה בבתי חולים לא מספיק.
יהודה רון: הביקוש גדל משנה לשנה.
יהודה רון: בחלק מבתי החולים כבר נאמר, אין מקומות, אין שטחים שאפשר להקים שם חניונים, או אם יש שטחים הם רחוקים, כפי שנאמר, כמו בבילינסון, ולכן זאת בעיה.
יהודה רון: הבעיה היא קיימת.
יהודה רון: מה שצריך לעשות, צריך להקל, לגבי אלה שבאים ליום אחד, אני לא חושב שמישהו יפול מהכסא עם ישלם 15 שקלים או 18 שקלים, זאת לא הבעיה.
יהודה רון: מוציאים סכומים הרבה יותר גדולים על דברים יותר בנאליים, אז לא מזה.
יהודה רון: נכון שצריך לעשות הבחנה ברורה בין אלה שבאים לתקופה ממושכת, ואני לא יודע אם להגיד 10 ימים או 14 ימים או 5 ימים, 6 ימים.
יהודה רון: צריכה להיות פה איזושהי הבחנה ברורה לגבי אלה שבאים לתקופות ממושכות יותר ונאלצים לחנות בבית החולים.
יהודה רון: לזה צריך למצוא פתרון.
יהודה רון: יכול להיות שיש כאן מקום להרחבה, כי יש כאן סעיף בחוזר שאומר, שמעבר למקרים שצויינו, אפשר לפנות לעובדת הסוציאלית בבית החולים ולקבל גם שם את האישור לחנייה.
יהודה רון: יכול להיות שבקטע הזה אני אביא את זה לידיעת הנהלת המשרד, יכול להיות שבקטע הזה אולי נדון ונמצא איזשהו דרך ליצור הקלות נוספות או מבחנים נוספים שיאפשרו לעוד אנשים להנות מחנייה חינם.
יהודה רון: שוב, אני לא מבטיח שום דבר, לאור מה שנאמר כאן, אביא את זה לידיעת הנהלת המשרד.
יהודה רון: הערה שנייה, יכול להיות, ושוב, אני לוקח על עצמי להפנות את תשומת הלב של דובר המשרד.
יהודה רון: יכול להיות שנעשה פרסום באינטרנט בנוסף לפרסומים שיהיו בבתי החולים, במחלקות.
יהודה רון: נעשה פרסום אולי מיוחד באינטרנט לידיעת כל המאושפזים שבמקרים כאלה וכאלה יש אפשרות לקבל פטור מתשלום דמי חנייה.
אורי מקלב: אני רוצה להודות לכל המשתתפים בדיון, במיוחד לחבר הכנסת שלמה מולה.
חנינה יעקב: מר אודי שאולוף טען שאני הפונה היחיד.
חנינה יעקב: אני רוצה לגלות לו, שכאשר ניגשים לעובדת הסוציאלית, היא אומרת שאין בכלל סיכוי להגיע, אין סיכוי זה.
חנינה יעקב: אני אמרתי לה תתני לי ואני אלך.
חנינה יעקב: הלכתי לאחד מהאחראים, הוא לא נתן לי אישור, אמר תפנה לדוברות.
חנינה יעקב: פניתי לדוברות והדוברות אמר שזה עיקרון של בית החולים.
חנינה יעקב: רק אם חס ושלום הבת שלי תהיה באונקולוגיה היא תקבל.
חנינה יעקב: זאת אומרת, אנשים מתייאשים מראש, אנשים לא פונים.
חנינה יעקב: אני נלחמתי, קמתי, כאב לי כבר, קשה לכיסי יותר מדי, לכן אני פניתי ליו"ר הועדה.
אורי מקלב: אנחנו מודעים לחשיבות הנושא באופן כללי, לא צריך את הפונה כדי לדעת את המצוקה שאדם צריך לשלם מחיר של מאות שקלים בחודש, כפי שציינו.
אורי מקלב: אני רוצה להודות למשתתפים ולחבר הכנסת שלמה מולה במיוחד, שעל אף שיש ועדות נוספות בזמן הזה, אתה איתנו בנושאים של פניות הציבור בגלל המודעות הגדולה לפניות הציבור, ולקשיים, גם כמייצג עדה וציבור שקשה לו כל הוצאה כספית, וגם עם מודעות צרכנית מאוד גבוהה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לציין את זה כשאנחנו דיברנו על חניונים, לא דיברנו על השרות הרפואי.
אורי מקלב: על מתן שרות הרפואה שאתם נותנים ברמות גבוהות, משתדלים מאוד, אנחנו מאוד מעריכים וחשוב לציין.
אורי מקלב: אנחנו גם חושבים, אני אומר את זה גם למשרד הבריאות, מסביב לחולה יש עוד שירותים שהם הכרחיים, לא רק חשובים הם גם הכרחיים.
אורי מקלב: סעד לחולה, בן משפחה, אבא לילד, ילד להוריו, זה חלק שצריך לחשוב, אני לא אומר שהצוות הרפואי צריך להתעסק עם זה, אבל הצוות האדמיניסטרטיבי במשרד הבריאות כרגולטור, צריך לחשוב שזה חלק מהשרות.
אורי מקלב: אני למשל חושב באופן אישי, שגם עגלת קפה כמובן צריך להיות כשר, צריך להיות שווה לכל נפש.
אורי מקלב: צריך להיות נגיש לכל, וכל אחד יכול להשתמש בזה כפי שבתי החולים עושים את זה, זה חלק מהשרות שהוא לא רק מקום בילוי.
אורי מקלב: בית חולים הוא מקום ששוהים בו זמן רב, גם כל מה שמסביב צריך לקבל את המענה הנכון.
אורי מקלב: אנחנו מודעים לכך, שהחניונים בבתי חולים – באמת, אינו דומה חניון "הדסה" עין כרם לחניון "איכילוב" שנמצא במרכז העיר, וכש"הדסה" נמצאת רחוק יותר, הנגישות, הזמינות למקום במיוחד שגם משמש בית חולים של מטרופולין, הנגישות הזמינות – כפי שאמרת בדבריך, אני לא רוצה לשאול אותך, כמה זמן לוקח לאדם להיכנס לחניון הדסה ולצאת ממנו גם אם ישלם כסף.
אורי מקלב: זה זמן רב שלוקח עד שהוא יורד, עד שהוא מוצא את השאטל.