GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נוח פלוג: זה אלה שנפלו בין הכיסאות ולא קיבלו זכויות אחרות.
עופרה רוס: מדובר ב-2300 איש באמת שעלו לארץ אחרי 53.
עופרה רוס: הרי כול החוקים שלנו נתנו מענה לכל אלה שעלו עד 53, והיו במחנות וגטאות ולא קיבלו שום הטבה.
עופרה רוס: הוחלט לתת להם על פי החלטת ממשלה.
עופרה רוס: זאת לא החלטה פרטית שלנו.
עופרה רוס: היתה החלטת ממשלה לתת להם שובר שירותים.
עופרה רוס: כך זה נקרא.
עופרה רוס: משרד המשפטים התנגד לתת מזומן.
עופרה רוס: הוא אמר תמצאו דרך לספק את סל השירותים הזה כאשר לא ניתן להעביר את זה באמצעות תלוש התגמול.
דפנה סידיס כהן: מה היתה ההיסטוריה של ההתנגדות?
עופרה רוס: כי המדינה לא יכולה להעביר כסף מזומן.
עופרה רוס: יש בעיה חוקית עם זה.
נתן לבון: זו היתה החלטה של משרד המשפטים יחד עם משרד האוצר.
נתן לבון: הארגונים הסכימו.
אורי מקלב: אני מבין את הבעייתיות.
אורי מקלב: יכול להיות שנשנה את זה.
אורי מקלב: אדם לא יודע כמה נשאר לו.
נתן לבון: הולך לאיבוד.
נתן לבון: הוא לא יודע להטעין את הכרטיס מחדש.
נתן לבון: רבותיי ה-600 שקל האלו, ועדת שרים החליטה על זה.
עופרה רוס: יש לנו מענה.
עופרה רוס: באמת בהתחלה היתה איזושהי רתיעה מצד הניצולים לקבל כרטיס נטען.
עופרה רוס: הם לא הבינו את המשמעות של זה.
עופרה רוס: פחות משבועיים אחרי תחילת הפרויקט יש 600 אנשים שמשתמשים בכרטיס.
עופרה רוס: אם הכרטיס הולך לאיבוד, הוא מתקשר, מיד מקבל כרטיס חדש.
אורי מקלב: כולנו מבינים שכסף לחשבון הבנק זה יותר טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שזה כרטיס של לאומי קארד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יש פה גם גורמים מסחריים שחשוב להם שהאוכלוסייה המבוגרת תהיה לה כרטיס שהם לא משתמשים.
עופרה רוס: זאת לא יזמה של לאומי קארד, לאומי קארד עשו את זה בלי לקבל עמלה.
תמי מרוז: הכרטיס משמש לרשתות של סופרמרקטים, לתרופות.
תמי מרוז: כל בתי המרקחת ולחברות סיעוד לקבל עזרת מטפלים ועוד דברים.
תמי מרוז: נלקח בחשבון שהניצולים משתמשים ב-600 שקל לחודש בשירותים הללו.
תמי מרוז: אמנם יש בעיה.
תמי מרוז: לאומי קארד שלחו מכתב בנוסף למה שהאוצר שלח.
תמי מרוז: המכתב לא נהיר.
תמי מרוז: הוא נוצר על פי דגם של צעירים שיכולים לגלוש גם באינטרנט.
תמי מרוז: זו גישה לא מותאמת לאוכלוסיית היעד.
תמי מרוז: הכרטיס הונפק רק לפני שבועיים.
תמי מרוז: עוד אפשר לעזור לאנשים הנותרים שעוד לא הצליחו לממש אותו להשתמש בו.
תמי מרוז: אני מציעה את מערכת הרווחה כדרך לשתף פעולה וכמובן שמוקד מיצוי הזכויות של משרד הגמלאים ומשרד הרווחה יכול לתת סיוע.
תמי מרוז: הרבה מאוד אנשים מתקשרים לקו שלנו ושואלים על זה.
תמי מרוז: אנחנו מבקשים מהאוצר את מלוא המידע לגבי הכרטיס.
תמי מרוז: את החוברת.
זאב בילסקי: אותם אנשים מקבלים אלף שקל כקצבה לחשבון הבנק.
זאב בילסקי: עכשיו בא המחוקק ואמר בוא ניטיב איתם וניתן להם עוד 600 שקל.
זאב בילסקי: אני מקווה שהמשתמשים בכרטיס ימצו את כל שש מאות השקל.
זאב בילסקי: כל מה שצריך עכשיו לעשות זה כל מי שמקבל אלף, יקבל 1600, הוא לא צריך כרטיס, הוא לא צריך לטעון, ואז עשינו שירות טוב.
זאב בילסקי: אנחנו נחוקק חוק.
זאב בילסקי: יש פה ארבעה מחוקקים.
אורי מקלב: חבר הכנסת מיכאלי, רק אתמול חוקק חוק.
אברהם מיכאלי: החוק טוב גם לניצולי שואה.
אברהם מיכאלי: פטור להבאת טובין מחוץ לארץ שהוא מתרומות, על זה שילמו מכס.
אברהם מיכאלי: יש לי פניה מארגון ניצולי שואה על מכשיר שמיעה.
אברהם מיכאלי: זה עולה 40 אלף שקל במכס.
אורי מקלב: זה יעבור בקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אנחנו מברכים אותך על זה.
תמר מרוז: אני אעביר לכל לשכות הרווחה בארץ שיוכלו להסביר בשטח ומוקד המידע של משרד הגמלאים והרווחה ינחה אנשים שיפנו אליו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לבטל את הכרטיס הזה לאלתר, חד משמעית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מסובך מדי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם צריכים להשתמש באס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמ.אס., להשתמש באינטרנט.
נתן לבון: הנושא הבא שלי זה קרן הרווחה.
נתן לבון: אתחיל במחמאה.
נתן לבון: מאז כניסתו של המנכ"ל החדש שוקי לקרן הרווחה יש פישוט הליכים.
נתן לבון: הטפסים נהיו פשוטים יותר.
נתן לבון: הגישה נוחה יותר.
נתן לבון: יחד עם זאת העלינו נושא כאוב שלא תלוי במנכ"ל כל כך אלא תלוי במערכת מסורבלת.
נתן לבון: הניצול שזכאי לקבל 4000 שקל החזר עבור כלל מיני שירותים שהוא קונה, ההמתנה והתשובה היא ארוכה מאוד.
נתן לבון: אני מדבר על המענק שאפשר לקבל פעם בשנתיים.
נתן לבון: בין זה שאומרים אישרנו לך ובין זה שאתה מקבל את הכסף אלוהים גדול.
יהושע דה גופר: האמירה היא כללית מאוד וקשה להתייחס.
יהושע דה גופר: אני רוצה להפריד את התהליך שהפונה עובר לשני חלקים.
יהושע דה גופר: יש שלב אחד ענייני שאנחנו בודקים את הניצולות של האיש ואת הזכאות של האיש.
יהושע דה גופר: זה תהליך שנעשה בתוך הקרן, מובנה, דקדקני ומדויק.
יהושע דה גופר: בשנת 2009 קיבלו 37 אלף אנשים 103 מיליון שקל.
יהושע דה גופר: ברגע שאותו פונה הופך להיות זכאי כלומר הוועדה הציבורית אישרה את זכאותו אנחנו פונים לאוצר בתהליך מאוד מהיר, עניין של ימים, מקבלים את הכסף והכסף מועבר תוך 72 שעות.
יהושע דה גופר: הפונה עצמו חווה אכן תקופה של המתנה.
יהושע דה גופר: נעשה הרבה כדי לקצר ולפשט את התהליך.
יהושע דה גופר: יש לציין עם זאת כי התהליך הוא בעייתי כי ההיקפים הם גדולים והתשתית היא קבועה.
יהושע דה גופר: יש תקופות שיש בהן 5000 פניות חודש ויש תקופות שבהן יש אלפיים פניות.
זאב בילסקי: כמה הזמן הממוצע שאדם ממתין מהרגע שהוא פנה ועד הרגע שהוא מקבל את הכסף?
יהושע דה גופר: סדר גודל של 50 יום.
זאב בילסקי: אני שואל מה אנחנו יכולים לעשות כדי שהתהליך יתמשך שבוע.
יהושע דה גופר: אין אפשרות שהתהליך יארך רק שבוע.
יהושע דה גופר: יש פעם אחת בעיה אצלנו ופעם אחת בעיה אובייקטיבית.
יהושע דה גופר: בגלל גילם של הפונים וקשיי ההבנה חלק גדול מהפניות מוגשות לא בצורה מושלמת.
יהושע דה גופר: פעם אם בקשה הוגשה לא בצורה מלאה החזירו את הבקשה לפונה ותגיש עוד פעם.
יהושע דה גופר: היום המצב אחר.
יהושע דה גופר: היום מגיעה בקשה, היא מטופלת אצלנו ופותחים בדיאלוג.
יהושע דה גופר: מתחילים בהשלמת מסמכים.
יהושע דה גופר: נושא השלמת המסמכים זו הבעיה בראייה שלי שגורמת להארכת התהליך.
ביאנקה יואל: אם ממילא כל ניצולי השואה שהכנסתם עד 7000 זכאים להחזר אחת לשנתיים עד 4000 שקלים עבור תרופות והוצאות רפואיות וחלק גדול מממשים את זה, למה שגם זה לא יהיה אוטמטי?
זאב פקטור: אנחנו, ואני יושב הראש של הקרן הזאת פועלים תוך מודעות גבוהה מאוד שהכספים האלה הם כספים רוויי דם.
זאב פקטור: אנחנו לא נרשה שאפילו גרוש אחד ילך לא למטרה במסגרת הקריטריונים.
זאב פקטור: שמנו לא הופיע בעיתונות היומית אף פעם בקשר לאי סדרים.
זאב פקטור: למה אי אפשר לתת לכל אחד 4000 שקל הביתה?
זאב פקטור: אני יודע שיש היום כספים שהם לא בדיוק מנוצלים.
יהושע דה גופר: מבחינת יעול הטפסים.
יהושע דה גופר: שאלנו את "כן לזקן".
יהושע דה גופר: אכן קיבלנו מכתב עם הערות ומימשנו כמעט את כולן.
יהושע דה גופר: לגבי ההצעה של ביאנקה, אנחנו כתפיסת עולם בקרן לא נותנים רנטה אלא כספים שמוחזרים בגין הוצאה כאשר ההוצאה הזו חייבת לענות על קריטריונים מסוימים.
יהושע דה גופר: מחזירים על הוצאות רפואיות: טיפולי שיניים, מכשירי שמיעה, משקפיים.
יהושע דה גופר: פנו אלינו סדר גודל של 50 אלף לקבלת מענק אישי של 4000 שקל לשנתיים ואושרו מתוך זה 37 אלף.
אורי מקלב: האם ידוע כמה מתוך 240 אלף כמה הם בעלי הכנסה עד 7200 שקל?
חן יוריסטה: אנחנו ערכנו בדיקה לפני שנתיים בין כל ניצולי השואה מבין 240 אלף מי זכאי להשלמת הכנסה.
חן יוריסטה: מדובר על 75 אלף.
מרדכי ויזל: אנחנו בדקנו השלמת הכנסה, מי מקבל מאיזה מוצא.
מרדכי ויזל: אלה שבאו מגרמניה אחוז אחד.
מרדכי ויזל: אלה שבאו מהולנד אחוז וחצי.
מרדכי ויזל: אלה שבאו מפולין שני אחוז.
מרדכי ויזל: אלה שבאו מברית המועצות מעל ל-50%.
שרה זילברשטיין: המשרד לענייני גמלאים, מהמוקד לניצולי שואה.
שרה זילברשטיין: אנחנו יודעים שהרבה מאוד פעמים חלק גדול מאי ניצול זכויות של השלמת הכנסה זה בגלל חוסר ידוע של עולים חדשים מרוסיה.
שרה זילברשטיין: וזאת התוצאה.
שרה זילברשטיין: הביטוח הלאומי צריך ליידע.
שרה זילברשטיין: בניגוד לדעתו של נתן, השופטת דורנר החליטה בוועדה שלה שחייבים לפתוח מרכז מידע לניצולי שואה.
שרה זילברשטיין: לכן ממשלת ישראל בשותפות עם משרד ראש הממשלה, משרד הרווחה, משרד האוצר ומשרד פתחו כוכבית 9444 שזה מיועד במיוחד לניצולי שואה.
שרה זילברשטיין: הבסיס שלו הוא מרכז מידע שפתחנו שנה קודם לגימלאים.
שרה זילברשטיין: היות וניצולי השואה הם גימלאים אז אנחנו בודקים את הזכויות שלהם לא רק כניצולי שואה אלא גם את הזכויות שלהם כגימלאים וחלק גדול של השלמת הכנסה וכל ההטבות הנלוות לכך.
שרה זילברשטיין: המוקדנים הם התחלה של התהליך עם האיש עצמו.
שרה זילברשטיין: עיקר העבודה שלנו זה לבדוק את הזכויות, לראות את המכלול ואז להעביר אותם לכל הגורמים שמטפלים ולעקוב אחרי זה.
שרה זילברשטיין: מה שאנחנו יודעים שחלק גדול מהבעיה של ניצולי שואה זה אי ניצול זכויות מול הגורמים השונים.
שרה זילברשטיין: גם אם הם פונים למישהו ואומרים על זה אנחנו רוצים את הזכויות שלנו הם בדרך כלל לא רואים את כלל הזכויות.
שרה זילברשטיין: לגבי 4000 שקל, אנחנו בוועדת היגוי המלצנו לתת לרווחה לבדוק מחדש את כל הנושא הזה של הטופסיידה אנחנו קוראים לזה.
שרה זילברשטיין: השלב הבא זה איך להקל על ניצולי שואה לקבל אחת לשנתיים ללא הפתקאות המאוד מכבידות כי אנחנו יודעים את זה דרך המתנדבים שלנו שאנחנו שולחים לבתים של ניצולי שואה שכל הקטע הזה של הפתקאות והקבלות, מתוך 30 אלף ניצולי שואה שהיו אמורים לקבל שירותים, חלקם הגדול לא העבירו את הטפסים בגלל הקושי באיסוף הקבלות האלה.
נתן לבון: הבעיה של קרן הרווחה זה לעשות צעד נוסף מעבר לפישוט הטפסים.
נתן לבון: זה מה ששרה העלתה קודם, העניין של הקבלות.
נתן לבון: אני מציע לגלות בנושא הזה גמישות.
נתן לבון: ראשית לא לבקש קבלות מקור ובמקרים מסוימים לסמוך על הצהרת האיש.
יהושע דה גופר: על נושא הקבלות עשינו חשיבה.
יהושע דה גופר: אנחנו מכירים היום בקבלות שהן לא רק קבלות מקור.
יהושע דה גופר: הצהרה של הניצול מספיקה.
יהושע דה גופר: מר ביילסקי, אנחנו נשב עם הרשות לזכויות הניצולים ונראה איך אנחנו מקלים על התהליך כי התהליך הוא מובנה שהוחלט יחד איתם כי הם נותנים לנו את הכסף.
אורי מקלב: אנחנו נקיים עוד ישיבה בנושא בחודש הבא ב-26.
יפעת סולל: אני מציגה שורה של נושאים משפטיים.
יפעת סולל: אחד, יש דרישה מכל ניצול שואה שמקבל קצבה לתת יפויי כוח למשרד האוצר להיכנס לו לחשבון הבנק.
יפעת סולל: יכולים לפעול בתוך חשבון הבנק שלו על מנת לקחת כספים בחזרה אשר לשיטתם לא היה מקום לתת אותם.
יפעת סולל: זו התערבות בלתי סבירה בלתי הגיונית.
יפעת סולל: זה הוקפא.
יפעת סולל: זה לא בוטל.
יפעת סולל: היתה פניה שלנו ליועץ המשפטי לממשלה.
יפעת סולל: יש הרבה ניצולי שואה שהפקידו יפויי כוח כאלה בידי משרד האוצר.
יפעת סולל: דבר שני יש ניצולים שקיבלו קצבה לפי חוק ההטבות ובמועד מאוחר יותר הוחלט שהם זכאים לקבל קצבה לפי קרן סעיף 2.
יפעת סולל: יש דרישה להשבת כספים רטרואקטיבית לפי חוק ההטבות למרות שבחוק ההטבות אין שום רשות לבקש כספים רטרואקטיבית.
אורי מקלב: את מעלה נושאים כבדים ואני רוצה שהם יועלו בישיבה הבאה.
זאב פקטור: אני בוגר אושוויץ ובוכנוולד.
זאב פקטור: אני מכיר את ניצולי השואה מקרוב מאוד.
זאב פקטור: אני נפגש איתם כל יום בשעה 10 כשהם באים למשרדנו ויושבים שמה לאורך הקיר, מחכים על פי סדר לקבלת אינפורמציה לכל הבעיות שמעסיקות אותם.
זאב פקטור: אין יום שאני לא יוצא ומתיישב על יד גברת שידיה רועדות ושואל אותה, את מבינה עברית?
זאב פקטור: לא. רוסית?
זאב פקטור: יידיש?
זאב פקטור: כן.
זאב פקטור: אני שומע את מה שכואב לאנשים האלה נכון להיום.
זאב פקטור: (מדבר ביידיש).
זאב פקטור: אני אומר את זה כדי להפנות את תשומת לבכם.
זאב פקטור: למרות שניצולי השואה היינו מושלכים בפינה בארץ שלנו במשך 60 שנה גם עכשיו כשהנושא הזה עלה על הפרק היד קמוצה וקרן כמו שלנו אשר צריכה לענות לפניות של כמעט 200 אלף איש יש לה משרד אחד בתל אביב.
זאב פקטור: כל פניותינו לפתוח סניפים חדשים בקריות של חיפה איפה שנמצא ריכוז גדול ביותר של ניצולי שואה ובירושלים היכן שיש אלפי יהודים חרדים, אנחנו לא קיימים.
זאב פקטור: אנחנו פתחנו כמעט בגניבה משרדים בחנויות.
זאב פקטור: זה 15 שנה מאז התחלנו את פעולתנו.
זאב פקטור: לא הממשלה התחילה את הפעילות שלנו אלא פלוג וזנבר ויצחק ארצי וגם אני הייתי שמה כאשר ייסדנו קרן כי ידענו מה עומד להתרחש.
זאב פקטור: ראינו את האנשים המזדקנים.
זאב פקטור: טוב יהיה אם הד מהדיון הזה יגיע לאוזני הממשלה.
זאב פקטור: בחוק הבריאות הממלכתי צריך להיות סעיף גריאטרי.
זאב פקטור: אדם בסוף חייו צריך את זה.
זאב פקטור: כאשר יש דיון על הניצולים חייב שיהיה נוכח ניצול.
זאב פקטור: כי מי שלא היה שמה לא יכול לפתור את הבעיות האלה.
מרדכי ויזל: יש בעייה בקשר ליהודי רומניה.
מרדכי ויזל: כל פעם יש כל מיני הודעות, אחד אומר כך ואחד אומר כך.
מרדכי ויזל: רציתי שידעו, שיש בכנסת עמותה פרלמנטרית שמנהלת אותה גב' אריאלה מלכה.
אורי מקלב: אנחנו נקיים ישיבה נוספת בתאריך 2 בפברואר בשעה 11:00.
אורי מקלב: רבותיי, אנחנו מתחילים את הישיבה.
אורי מקלב: אנחנו נתחיל בנושא הכרטיסים המגנטיים.
אורי מקלב: אחר כך משרד ענייני גמלאים יגידו את דבריהם.
אורי מקלב: אחר כך נעבור לקופת חולים, ואחר כך נושא של שכר טרחה של עורכי דין.
אורי מקלב: זה סדר הדיון.
אורי מקלב: בנושא הכרטיסים אני אבקש מעופרה שתציג את העניין בקצרה.
עופרה רוס: היתה החלטת ממשלה במסגרת סל ההטבות והוחלט שהמדינה נותנת בנוסף לקצבה של אלף שקל סל שירותים.
עופרה רוס: סל השירותים היה צריך להינתן בעצם משנת 2008-9 בשיעור של 200 שקל בחודש ובחודש דצמבר קיבלו הזכאים 5400 שקל ומה-1 בינואר הם מקבלים 600 שקל.
עופרה רוס: זה ניתן על ידי כרטיס נטען (מגנטי) באמצעות לאומי קארד.
עופרה רוס: קיבלו את זה 2300 איש.
עופרה רוס: הם ביצעו 5000 עסקאות עד היום .
עופרה רוס: אני מדברת על התקופה מה-10 בינואר עד 28 בינואר.
עופרה רוס: מתוך הסכום הזה 81% היה עבור מזון, 20% עבור שירותים רפואיים והיתרה עבור נופש וכדומה.
עופרה רוס: מי שלא רוצה להשתמש בסכום 5400 שקל, הם יכולים לשמור את הסכום.
עופרה רוס: לא חייבים להשתמש בזה.
עופרה רוס: הם יכולים להשתמש בסכום שהם מקבלים באותו חודש, הם יכולים לשמור על הסכום לחודש אחר.
עופרה רוס: מאז תחילת ינואר מעל מיליון שקל נוצלו.
עופרה רוס: יש אנשים שמאוד מרוצים מהכרטיס המגנטי, יש אנשים שקשה להם.
אורי מקלב: חברי הכנסת שהשתתפו בדיון הקודם טענו ששכלולים הם לא תמיד לטובת הזקן שאינו תמיד מעודכן בהתנהגויות של המאה ה-21 כגון כרטיס מגנטי, אינטרנט, SMS וכו'.
אורי מקלב: דיברנו גם על למה לא לתת את האופציה?
אורי מקלב: יש מעלה לכרטיס אבל למה לא לתת את האופציה לתת כסף שאפשר יהיה להכניס אותו לחשבון הבנק.
אורי מקלב: לצורך כך הבאנו גם את נציג משרד המשפטים אם תוכל להאיר את עינינו בנושא.
דן אורן: אני ממחלקת יעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
דן אורן: המצב המשפטי הוא שיש הטבה עיקרית שמשתלמת על פי חוק הטבות לניצולי שואה ב-1000 שקלים בחודש.
דן אורן: בשאלות משפטיות היועץ המשפטי לממשלה קובע.
דן אורן: יש חילוקי דעות בין משרד המשפטים למשרד האוצר.
דן אורן: כידוע על פי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה אנחנו נוהגים לבוא לכנסת עם עמדה אחת.
דן אורן: אלא אם כמו במצב הזה ועדה של הכנסת, הכנסת כרשות המחוקקת שמפקחת על הרשות המבצעת שואלת מה עמדת משרד המשפטים?
דן אורן: אז מבחינת החובה שלנו לכנסת והשקיפות אנחנו צריכים לחשוף מה עמדתנו גם אם עמדתנו היא לא כל כך מקובלת על משרד האוצר.
דן אורן: אני מנסה לעשות את זה באלגנטיות הנדרשת כי זה לא מצב רגיל שהיינו רוצים להיות בו.
דן אורן: היתה הקצבה החודשית הזו שמשולמת על פי חוק ובעצם בא משרד האוצר ואמר אנחנו רוצים להוסיף על הסכום הזה.
דן אורן: אנחנו אמרנו, אם רוצים להוסיף כסף על הסכום הזה כל קצבה שמשתלמת על פי חוק אם רוצים להעלות אותה, נגיד קצבת זקנה, גמלת הבטחת הכנסה, זה סכום שנקבע על פי חוק.
דן אורן: דרשנו להעלות את הקצבה על פי חוק.
דן אורן: הגישה הזו נתקלה בהתנגדות מסוימת של משרד האוצר.
דן אורן: הוא לא רצה ליזום תיקון לחוק מטעם הממשלה כדי להעלות את הסכום הזה.
דן אורן: אז הגיעו לפתרון שאמור היה להיות מעשי שבמקום שישלמו כסף בלי לתקן את החוק ישלמו בשווה כסף.
דן אורן: אמרו, אנחנו מגיעים לאותה תוצאה כאשר משרד האוצר מרוצה שלא צריך לתקן את החוק.
דן אורן: הרעיון היה שבתוצאה זו תהיה אותה תוצאה כיוון שמדובר בשווה כסף.
תמי מרוז: יש לי שאלה.
תמי מרוז: הרי ה-600 שקל הללו זה על פי החלטת ממשלה.
תמי מרוז: האם לא יכלה הממשלה להחליט לתת את זה בכסף?
דן אורן: זה בדיוק מה שאני אומר, שלא.
דן אורן: כאשר הסכום הבסיסי כבר נקבע בחוק מקור הסמכות צריך להיות גם חוק.
דן אורן: לא מספיקה החלטה.
דן אורן: אנחנו מנסים להגיע לפתרונות מעשיים.
דן אורן: לא תמיד הכול נחתך גם בממשלה וגם מחוצה לה על פי טוהר המשפט.
דן אורן: לא הכול זה "יקוב הדין את ההר".
דן אורן: יש תשלומים שמשרדי ממשלה שונים נותנים בלי שום חוק ספציפי.
דן אורן: על זה היתה בעבר ביקורת של בית המשפט העליון שאמר שלא מספיק חוק התקציב, אלא לפחות לטעמו של השופט חשין, שצריך חוק ספציפי.
דן אורן: לשנות מצב כזה, להפוך את הכול, לעגן את כל התשלומים הניתנים בחקיקה זה באמת מהפכה גדולה.
דן אורן: אנחנו בשלב זה הסתפקנו בכך שאמרנו, בוודאי שאין לנו התנגדות לתשלום הנוסף ואין לנו גם התנגדות לחקיקה.
דן אורן: תארו לעצמכם מצב שהיום היינו מאשרים הגדלה של הסכום הזה בכסף, מחר אם רוצים להעלות את קצבת הזקנה או את גמלת הבטחת הכנסה אז אפשר לעשות את זה בהחלטת ממשלה ואם אפשר להגדיל אז אפשר גם להקטין, ויש פה השלכות מאוד רציניות על כל מערכת הביטחון הסוציאלי.
אורי מקלב: אני הולך להציע הצעת חוק בשם הוועדה הזו ואני רוצה לראות שהממשלה תתנגד והאוצר יתנגד.
אורי מקלב: אני מקווה שזה יהיה בשיתוף פעולה עם האוצר.
אורי מקלב: אנחנו נעשה את זה בדרך המלך.
אורי מקלב: אנחנו היום מציפים את הנושא איך המשרדים מתנהלים מול פניות של האנשים האלה.
אורי מקלב: האנשים האלה עברו מספיק כדי שעכשיו הם יצטרכו לעבור את הבירוקרטיה הזאת והטלטולים האלה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להקל עליהם.
אורי מקלב: הם בכל אופן ייחודיים בצורת ההקצבות שמגיעות להם.
אורי מקלב: כרטיס נטען יכול להיות שיש בו יתרונות אבל לא בשביל אנשים בגיל הזה.
אורי מקלב: יש לך מה להוסיף?
דן אורן: אני לא הייתי שותף לכל הדיונים במשרד המשפטים.
דן אורן: נקודת המוצא היתה שזה החוק.
דן אורן: החוק קבע שאנחנו צריכים לתת תגמול של כאלף שקל מזומן ישירות לחשבון הניצול ועוד סכום של מאתיים שקל לחודש החל מינואר 2008 ומינואר 2010 סכום של 600 שקל בסל שירותים.
דן אורן: בשנת 2008 התקציב לא היה אצלנו ברשות לזכויות ניצולי שואה.
דן אורן: הוא היה במשרד הרווחה.
דן אורן: משרד הרווחה חשב על כל מיני רעיונות, לא הצליח ליישם את התקציב הזה.
דן אורן: בסוף 2008 העביר לנו את התקציב הזה ואז הגענו למצב שאנחנו צריכים לבצע בהתאם לחוק.
דן אורן: קיימנו דיונים במשרד המשפטים.
דן אורן: הרעיון שלנו בהתחלה היה באמת להעביר להם את זה במזומן.
דן אורן: משרד המשפטים אמר אין אפשרות.
דן אורן: אנחנו יכולים לתת סל שירותים.
דן אורן: אחר כך רצינו לתת את זה בצורה של כרטיס נטען לתת אפשרות לקנות בכל מקום.
דן אורן: הפשרה היתה שאנחנו ניתן להם כרטיס נטען בסכום שנקבע כאשר יש אפשרות לקנות ב-4 ענפים: ענף המזון, סיעוד, רפואה תרופות ובתי מלון.
דן אורן: זה מה שאנחנו מיישמים בסופו של דבר.
דן אורן: היינו מודעים לכל הקשיים.
דן אורן: זה הפתרון היחיד שהגענו אליו שאפשרי מבחינתנו לביצוע שזה לתת להם כרטיס שאנחנו מטעינים אותו בסכום ראשוני בהתאם לחוב שיש לנו מ-2008 ואחר כך כל חודש בסכום של 600 ואז הם יכולים ללכת לרכוש שירותים בסכום שנקבע במקומות שהם רוצים בהתאם לענפים שהוגבלו.
אורי מקלב: אני מברך את משרד המשפטים שמצא איזה פתרון עם משרד האוצר.
אורי מקלב: אבל אם צריך שינוי חקיקה אז צריך שינוי חקיקה כי הכרטיס הנטען הוא פתרון לא הוגן כלפי אותם קשישים.
אלכס אורי: אני מייצג ניצולי שואה סביב השולחן הזה.
אלכס אורי: הייתי שותף לכל התהליכים ואם היו בעיות במשרדי הממשלה לגבי ה-600 שקל היו זמן של שנתיים לדון, להחליט ולחוקק.
אורי מקלב: אנחנו נעבור לנושא קופות החולים.
אורי מקלב: אני מבקש שמישהו יציג את זה.
אורי מקלב: השאלות הן: עם איזה קופות חולים יש הסכם?
אורי מקלב: איך נולד ההסכם?
אורי מקלב: על מי הוא חל?
אורי מקלב: לאיזה נושאים אנחנו מייעדים את התקציב הזה?
תמר מרוז: אם דובר על לנסות לשנות את החוק, מאחר וכל העניין ניתן על ידי החלטת ממשלה, שם לא הוחלט על דרך מתן הכסף אלא על זה שזה בהטבות אז אולי אפשר רק לשנות החלטת ממשלה.
אורי מקלב: אם האוצר יראה שצריך לחוקק חוק בעניין הזה והדבר הזה הוא לא קביל ואנשים לא מרוצים ותהיה הצעת חוק של הוועדה אז יכול להיות שזה יקרה.
אורי מקלב: ניר קידר בבקשה.
ניר קידר: אנחנו מדברים פה בעצם על אוכלוסייה של 47 אלף ניצולי שואה שמוכרים מתוקף חוק נכי רדיפות הנאצים ונכי המלחמה הנאצים.
ניר קידר: יש להם נכות מוכרת ולכל אחד מהם המצב העכשווי היום שאם הוא צורך תרופות משירותי בריאות בגין הנכות המוכרת שלו הוא פונה לרשות לזכויות ניצולי השואה והרשות מעבירה את השם שלו ותשלום עבורו לקופת החולים, וקופת החולים נותנת לו פטור מלא מכל ההשתתפויות העצמיות שלו.
דפנה סידיס כהן: זו הקבוצה הראשונה שמקבלת תגמולים מישראל בלבד, לא אלה שמקבלים רנטה מגרמניה.
ניר קידר: יש להם פטור השתתפות רק בגין תרופות וטיפולים עבור המחלות המוכרות להם.
ניר קידר: זה לא עבור כל התרופות וכל המחלות.
ניר קידר: מתוכם רק 15 אלף פנו לרשות לזכויות ניצולי השואה בבקשה שיעבירו את השם שלהם לקופה כי הם צורכים תרופות בגין המחלות האלה.
ניר קידר: כל השאר בסביבות 30 אלף לא פנו מכיוון שאו שהם לא צורכים תרופות או שהם צורכים בכמות מאוד נמוכה והם לא רצו לעבור את ההליך הזה או שהם לא מודעים לזכות הזאת למרות שהרשות פועלת מזה זמן כדי ליידע את האנשים.
ניר קידר: החלטת ממשלה מאוגוסט 2008 קבעה שיוקם צוות ברשות מנכ"ל משרד הבריאות כאשר המטרה של הצוות הזה זה להסדיר את הנושא בין קופות החולים לרשות למימוש זכויות בנושא כל היתרה של האנשים על מנת להבטיח שכולם יממשו את הזכויות שלהם.
ניר קידר: החלטת הממשלה גם קבעה שהפתרון של הנושא יהיה ללא תוספת תקציב.
ניר קידר: הוועדה פרסמה דוח שבוועדה יהיו חברים מנהל הרשות דאז רפי פינטו, נציג אגף תקציבים באוצר ונציגי משרד הבריאות שקבעה שקופות החולים יקבלו מהרשות את השמות ובגלל שמדובר בעלות יחסית נמוכה זה ייעשה ללא תוספת תשלום.
ניר קידר: כבר לפני שנה התקבלה הסכמה של קופת חולים כללית ושל קופת חולים מאוחדת למהלך הזה.
ניר קידר: מכל מיני סיבות שקשורות ברשות לזכויות ניצולי השואה ההסכם הזה לא נחתם והיום אנחנו נמצאים בגיבוש של הסכם חדש שיבטיח שכל ה-30 אלף איש הנותרים השמות שלהם יועברו לקופות החולים.
ניר קידר: קופות החולים יקבלו עבורם תשלום יחסית נמוך ביחס לניצולים אחרים והם יקבלו את אותן הזכויות בגין המחלות המוכרות.
ניר קידר: אני מקווה שהתהליך יסתיים תוך חודשיים.
רויטל טופר: 15 האלף שכבר מממשים את הזכות הזאת עבור כל שם מקבלים כסף מהרשות ממאי 96.
רויטל טופר: יש הסכם עם כל הקופות.
רויטל טופר: הקבוצה הזאת, ה-30 אלף הנותרים, הרשות לא רצתה להעביר את השמות לקופות החולים כי היתה בעצם אמורה להעביר עבור כל שם כסף נוסף.
רויטל טופר: הקופות לא יודעות את שמותיהם.
רויטל טופר: והאנשים האלה לא פנו או מפני שהם לא היו מודעים או מפני שהם לא רצו.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להיטיב איתם.
אורי מקלב: להעביר את השמות לקופת חולים.
אורי מקלב: וכשהם יבואו לממש את זכויותיהם בקופות יגידו להם שהם פטורים.
אורי מקלב: בשביל זה אתם התחלתם לגבש הסכם עם קופת חולים כללית וזה לא יצא לפועל.
ניר קידר: היה דוח של ועדה בראשות מנכ"ל משרד הבריאות שהיו חברים בה גם מנהל הרשות דאז שקבע מתווה להסכם אבל לאחר מכן גורמים ברשות מסיבות ששמורות עימהם החליטו לא לחתום על ההסכם הזה למרות שהרשות היתה שותפה לצוות, והיום אנחנו נמצאים במצב שאנחנו מגבשים הסכם חדש שיש עליו הסכמה גם של הרשות וגם של שלוש מתוך ארבע קופות החולים.
ניר קידר: אני מקווה שתוך חודש, חודשיים ההסכם הזה ייחתם ואז תהיה תקופה של חודש וחצי על מנת להטמיע את כל התהליך של העברת השמות לקופות החולים והטמעה במערכות שלהם ואז בעצם כל האנשים יוכלו לקבל את זה גם אם הם לא מודעים לזכותם.
ניר קידר: חשוב להגיד שזה לא פוגע בזכויות של האנשים.
ניר קידר: אם מישהו צורך תרופה הוא יכול לפנות היום לרשות והרשות תעביר את השם שלו.
עופרה רוס: באמת בשנת 96 חתמנו על הסכם עם קופות החולים לפי המדינה תשא בעלויות של התרופות שהן כנגד המחלות המוכרות.
עופרה רוס: יש קבוצה של 15 אלף איש נכון להיום שמקבלים היום את התרופות מקופת חולים.
עופרה רוס: אנחנו מעבירים לקופות החולים השונות את הסכומים שסוכם עליהם בזמנו עם עדכונים.
עופרה רוס: במסגרת החלטת ממשלה הוחלט שיוקם צוות בראשותו של מנכ"ל משרד הבריאות בשיתוף רפי פינטו שהיה אז מנהל הרשות והוועדה הזאת התכנסה וקיבלה כל מיני החלטות ורפי פינטו חתם ביחד עם הוועדה הזאת על ההסכם, והיתה התנגדות של חשב המשרד שהוא נציגו של החשב הכללי לחתום על ההסכם.
עופרה רוס: הרשות עצמה היתה מוכנה לחתום על ההסכם.
עופרה רוס: עכשיו נקודת המחלוקת אני אתן לחשב.
עופרה רוס: הוא יושב פה והוא יספר מה היתה נקודת המחלוקת.
עופרה רוס: אני נכנסתי לתפקיד בתחילת ינואר.
עופרה רוס: ביום השני שנכנסתי לתפקיד כינסנו ועדה.
עופרה רוס: היה גם נציג משרד הבריאות כי באמת רצינו לסיים את הנושא.
עופרה רוס: בסיכומו של דבר היום יש הסכם חדש שעומד להיחתם ואת ההסברים מדוע ההסכם לא נחתם, מדוע החשב הרשות לא הסכים לחתום על ההסכם הוא ייתן את ההסברים.
אורי מקלב: צריך לקצר את הזמנים.
אורי מקלב: אלה פרקי זמן ארוכים.
ניר קידר: אני רוצה להסביר את המשמעות של הזמנים האלה.
ניר קידר: התוספת להסכם נמצאת בניסוח משפטי ברשות.
ניר קידר: אחרי זה, זה יועבר לקופות כדי לקבל את ההערות שלהן.
ניר קידר: זה תהליך פינג פונג כזה שאמור להימשך שבועיים, שלושה.
ניר קידר: אני אסביר את המשמעות של חודש חודשיים.
ניר קידר: מדובר פה שקופות החולים הולכות לקבל רשימה של אלפי אנשים והן צריכות להטמיע את זה מערכות המחשב שלהן.
ניר קידר: כל בן אדם מגיע עם רשימה של נכויות מוכרות.
רויטל טופר: לגבי לוחות הזמנים.
רויטל טופר: בכללית אין את הבעיה כי היא נתנה פטור על התרופות הייעודיות.
רויטל טופר: בקופות הקטנות שם יש יותר בעיה בקטע של המחשוב.
רויטל טופר: כי מה שהם עשו, במקום לייצר הליך מחשובי שייתן פטור מהשתתפות עצמית רק לדברים הייעודיים הם נתנו פטור כולל פשוט כדי לקצר לעצמם הליכים.
רויטל טופר: אני הבנתי ממכבי שהיות והיום הם לא יקבלו את אותו סכום שהם מקבלים על חלק ה-15 אלף הם לא יכולים לתת פטור על הכול לכן הם יתנו פטור רק על הדברים הייעודיים.
רויטל טופר: כללית בגלל שמדובר ב-11 אלף אז היא כן הכניסה את המחשוב וכן נתנה להם פטור למחלות הייעודיות.
נתן לבון: הניצולים מקבלים הטבות בשני נושאים אחרים והדבר הזה פועל יפה מאוד.
נתן לבון: הם מקבלים הנחה בארנונה והם מקבלים הנחה באגרת טלוויזיה.
נתן לבון: הם מקבלים אישורים הביתה.
נתן לבון: לו כל ניצול היה מקבל אישור כזה שאתה זכאי לקבל הנחה בתרופה למחלה זו או אחרת הוא היה הולך לקופת חולים שלו, היה מציג את זה, קופת חולים הייתה אוספת את הניירות האלו.
נתן לבון: כפי ששולחים מידע על אגרת הטלוויזיה ועל הארנונה צריך לשלוח מידע לניצולים על ההטבות בקופות החולים.
שרה זילברשטיין: שתי הערות.
שרה זילברשטיין: אחת, בשביל שלא תהיה פה הטיה.
שרה זילברשטיין: כל גמלאי באשר הוא ללא קשר לניצולי שואה יש לו פטור מלא מאגרת הטלוויזיה.
שרה זילברשטיין: דבר שני, בתרופות יש בעיה לגבי המחלות המוכרות.
שרה זילברשטיין: אני מבקשת מכבוד היושב ראש שיעלה בישיבה הבאה או מתישהו את הנושא של BEG כי הוא לא פחות חמור.
שרה זילברשטיין: מדובר פה על 18 אלף איש והנציג של משרד האוצר לנושא הזה היא חנה פלור.
שרה זילברשטיין: אנחנו עובדים מוך BEG וקופות החולים באופן ישיר.
שרה זילברשטיין: בעזרתך בודאי שנתקדם יותר.
אלכס אורי: אני מעורב בנושאים האלה כבר הרבה שנים כולל החלטות ממשלה וחקיקה.
אלכס אורי: הדברים האלה נראים פעוטים אבל הם מציקים בצורה לא רגילה.
אלכס אורי: זה נוגע לכל אדם ועל זה אנשים באים להתלונן ולבכות.
אלכס אורי: הנושא הרפואי הוא נושא בפני עצמו.
אלכס אורי: יעסקו בזה כשיצטרכו לעבור טיפול.