GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנן אהרון: ואז אני אומר שהתאמנו את כל הדברים כמו 3D .
חנן אהרון: והם אמרו שאלה לא מוכרים אצלם.
סלעית קולר: אתה יכול לכתוב ברישיון עצמו 3D ישראל ?
חנן אהרון: אני לא יכול.
חנן אהרון: יש D אוטובוס, והם פשוט לא מתייחסים לזה.
חנן אהרון: באירופה אתה לא יכול לנהוג עם D3.
ידידה רזלן: עם ה D3 אתה לא יכול לנהוג באוטובוס באירופה, נכון?
חנן אהרון: עם D3 אי אפשר לנהוג באירופה.
חנן אהרון: כדי להסיע 8 נוסעים, אתה צריך רישיון אוטובוס.
סלעית קולר: זאת אומרת, שאם אני לוקחת לאירופה רישיון ישראלי 3 D וזה הרישיון שלי הרגיל, האם אני צריכה להוציא רישיון בינלאומי או אני יכולה להשתמש בו לרכב רגיל?
חנן אהרון: ההסכם שלנו עם 26 מדינות, כולל קפריסין ואיטליה לאחרונה, יש לנו הסכם איתם להכרה הדדית, שמשמעותה שנהג שנוסע לחו"ל למדינות אלה יכול לנהוג עד שנה עם רישיון הנהיגה שלו, יש מדינות שעד חצי שנה, והוא יכול לנהוג אצלנו עם הרישיון שלו עד חצי שנה.
חנן אהרון: מעבר לזה יש מבחן.
חנן אהרון: ההכרה היא שאנחנו לא צריכים רישיונות בינלאומיים במדינות אלה.
חנן אהרון: אלא מה?
חנן אהרון: יש מדינות שבהן ההכרה ברמת המדינה מספיקה, אלא שיש בהן החברות להשכרת רכב שאומרות שבלי רישיון בינלאומי אין ביטוח.
חנן אהרון: יש נהגים שהייתה להם תאונה הם לא הכירו ברישיון הישראלי והם אמרו שאין ביטוח.
חנן אהרון: לכן אנחנו ממליצים עדיין להשתמש ברישיון הבינלאומי כדי לסגור את כל הפרצות.
חנן אהרון: אם משלמים עוד 19 ש"ח עבור הרישיון הבינלאומי שיהיה בצד הרישיון הישראלי כדי לכסות את כל המקרים האחרים.
חנן אהרון: ולגבי ההמשך אני מקווה שבעתיד זה יוכר ולא נצטרך רישיון בינלאומי.
סלעית קולר: מה שאתה אומר עכשיו זה דבר שהציבור לא יודע כל כך.
סלעית קולר: אתם ממליצים על רישיון בינלאומי?
חנן אהרון: הציבור יודע.
חנן אהרון: אני רואה אנשים שנוסעים ויודעים יותר טוב ממני.
חנן אהרון: יש אינטרנט.
חנן אהרון: יש פרסום.
סלעית קולר: אני הייתי נוסעת היום עם הרישיון שלי.
סלעית קולר: כי לפי הפרסום שלכם, כאשר תקנתם את הרישיונות, חידשתם לי אותם, ואמרתם לי שהרישיון הזה מוכר כבינלאומי.
סלעית קולר: ועכשיו אני נוסעת ולא תכננתי מראש טיול עם השכרת רכב, אז לא בדקתי את הפרטים פה.
סלעית קולר: הגעתי לשם, באתי עם הרישיון הישראלי ואמרתי שאני רוצה לשכור רכב ואני לא אוכל, אז עכשיו את האינפורמציה הזו אני אשמח שתפרסמו בצורה מסודרת ונכונה.
סלעית קולר: לא מספיק מה שכתוב באתר.
חנן אהרון: אז מה, אני אעשה דיוור ישיר לעם ישראל ל-3.5 מיליון הנהגים?
סלעית קולר: אני קבלתי את רישיון הנהיגה בדואר.
חנן אהרון: על רישיון הנהיגה משנת 2007 כבר כתוב על כל התקינה האירופית עם כל טבלת השינויים ואף אחד לא קורא.
חנן אהרון: הוא קורא את רישיון הפלסטיק ואת השאר הוא זורק.
חנן אהרון: ראיתי זאת.
חנן אהרון: תקראי את הטבלה.
סלעית קולר: חנן, יש פה כשל במה שהציבור הבין מהרישיונות החדשים, ואני אומרת לך את זה בערבות.
אורי מקלב: קודם כל, זה שאנשים לא קוראים זה נכון.
אורי מקלב: יש לי רישיון בינלאומי.
אורי מקלב: אני הייתי גם יוצא בלעדיו כי קבלתי תשובה לא אחידה.
אורי מקלב: קבלתי תשובות שזה בסדר, שלא צריך את הרישיון הבינלאומי.
אורי מקלב: גם מסוכנת הנסיעות קבלתי תשובה שזה בסדר.
אורי מקלב: נסעתי גם לאירופה בקיץ, והיא אמרה לי שאין לי שום בעיה, ונהגתי באירופה עם הרישיון שלי.
אורי מקלב: נהגתי באירופה ברכב שכור שיכולתי לשכור בלי הגבלת נהג.
אורי מקלב: אנשים יודעים עכשיו שיש להם את הרישיון הבינלאומי שהוא תקף.
אורי מקלב: אז יכול להיות שזה שהציבור אינו קורא זה נכון.
אורי מקלב: אני רק יכול לספר לכם חוויות מתוך הלשכה.
אורי מקלב: כמו למשל מס הבצורת.
אורי מקלב: התקנה שתיקנתי לטובת הציבור לצורך העניין שהם יכולים עוד עכשיו להוסיף את הילדים.
אורי מקלב: אבל אנשים הבינו אחרת.
אורי מקלב: יש בעיה של הבנת הנקרא.
אורי מקלב: אשתי מורה בבית הספר שהילדים שלך לומדים בו, ואתה יודע שמשקיעים הרבה והתוצאות הן לא הכי טובות.
אורי מקלב: ולא משקיעים מספיק בהבנת הנקרא אצלנו.
יהורם ארן: למה שלא נעשה תקנה, שמי שהיה לו רישיון 03 יהיה היום רישיון 3D ?
יהורם ארן: D3 זה ל-16 נוסעים, נכון.
יהורם ארן: אבל מצד שני הורדת לו מ-15 טון ל12-טון, וסך הכול אתה מעלה לו מ-11 נוסעים ל-16 נוסעים.
חנן אהרון: אבל הוא עבר, הוא למד.
חנן אהרון: מי שהיה לו C3 הוא לא פחות ממי שעובר היום את הקורס לאוטובוס זעיר.
משה שינה: זה ההבדל כאשר אני בוחן נהג .
משה שינה: כאשר הייתי בוחן נהגי אוטובוסים במבחני נהיגה, והבחור היה מגיע עם מערבל בטון היה מסתובב ומחנה אותו ועולה לאוטובוס.
משה שינה: אני לא יודע לנהוג במערבל.
משה שינה: אך ההבדל הראשון שהייתי רואה שהוא נהג משאית, בלי לדעת קודם שהוא נהג משאית, כאשר הוא היה "נותן ברקס".
משה שינה: לו היה נוהג באוטובוס, כל הנוסעים היו עפים אל הנהג.
משה שינה: אוטובוסים זה עולם אחר.
משה שינה: הבנו את זה וגם אירופה וגם ארה"ב הבינו.
סלעית קולר: הנקודה העיקרית היא שההוצאות הן גדולות.
סלעית קולר: ואני רוצה גם להזכיר את הסיפור עם רישיונות הנהיגה בלי שנת הוצאה, שבעצם הוצגו כרישיונות בינלאומיים, והייתה בעיה להציג אותם בחו"ל.
סלעית קולר: ואתם החלטתם שבכל זאת ההוצאות יהיו על הציבור.
סלעית קולר: זה היה עניין של ביטוח.
סלעית קולר: אתה לא יכול להשתמט.
סלעית קולר: זה מוכר על ידי המדינה, אך חברת הביטוח לא מכירה בזה.
סלעית קולר: אין שנת הוצאה.
סלעית קולר: תיקנו את זה.
סלעית קולר: באיזה שלב רשמו את שנת ההוצאה ואז דרשו שהאזרח ישלם.
סלעית קולר: הייתה תובענה ייצוגית והמדינה הסכימה לשלם.
סלעית קולר: ואז למדינה היו ההוצאות של הרישיונות ושל התובענה הייצוגית.
סלעית קולר: אני לא רואה סיבה להגיע למצב הזה פה.
סלעית קולר: שאנשים יגישו תובענה ייצוגית על הרישיונות, שהם צריכים לעבור קורס של 1,800 שקל על תקופה שהיא בין המועד הזה לבין המועד האחר.
חנן אהרון: אין הנדון דומה לנידון, לצערי.
סלעית קולר: לצערי הנידונים הם אותם נידונים.
חנן אהרון: אני יכול להראות לך את הספרים של הרישיונות באירופה.
חנן אהרון: אין שם שום תאריך.
חנן אהרון: דרך אגב יש תאריכים שאנחנו לא יכולים להוציא.
חנן אהרון: השר החליט להניח לתאריך, ומי שירצה תאריך, יקבל.
סלעית קולר: אף אחד לא רוצה לשלם 1800 ש"ח על קורס.
יהורם ארן: אדם כבר שילם על הרכב וגם מסים מאוד גבוהים על הרכב.
חנן אהרון: אני אשמח לתמוך בהצעת חוק שהמדינה תסבסד למשפחות מרובות ילדים את הוצאות הרישיון.
חנן אהרון: אני הראשון שארים את ידי בעד זה.
חנן אהרון: אבל צריך הצעת חוק בשביל זה.
יהורם ארן: אנו מבקשים גם ממשרד התחבורה לשלוח לכל הנהגים את הרישיון החדש המתוקן עם ציון שנת ההוצאה.
חנן אהרון: שלחנו למי שחידש את הרישיון עם שנת הוצאה.
חנן אהרון: החלפנו למיליון וחצי נהגים.
דפנה סידס כהן: זה לא היה לכולם.
דפנה סידס כהן: זה היה לאוכלוסיה מסוימת .
דפנה סידס כהן: מ-8/2007-5/2005 נשלחו רישיונות ללא שנת הוצאה.
חנן אהרון: לכל הנהגים שהוציאו רישיונות 5/2005 ועד 8/2007 נשלחו רישיונות ללא שנת הוצאה.
חנן אהרון: לאלה שקבלו רישיון אחרי כן נכנס התאריך.
חנן אהרון: למיליון וחצי נהגים אלה שלחנו רישיון מתוקן באופן יזום.
יהורם ארן: בתקינה האירופית יש טבלה שאתה יכול לעקוב אחרי הדברים לגבי רישיון בינלאומי.
חנן אהרון: נכים שהוציאו רישיון עד 1/1/07 יכולים להמשיך לנהוג ברכב של נכים עד 4 טון.
חנן אהרון: יש להם אבזור מיוחד.
חנן אהרון: הבנו שהחל מ 1/1/07 נכים שהוציאו רישיון נהיגה עבור רכב שהוא מ4-3.5 טון יצטרכו רישיון של 1C למשא.
חנן אהרון: אנחנו לא רוצים "לטרטר" אותם, אז בקשנו תיקון חקיקה.
חנן אהרון: כל נכה שאושר על ידי המרב"ד (ועדת הערר של משרד התחבורה) יוכל לנהוג ברכב הזה.
חנן אהרון: ואז אמרנו שבכל זאת נעזור לציבור.
חנן אהרון: הרי ישנם גם המלווים, הבן , הבת וכו'.
חנן אהרון: קודם תיקנו עבור הנכים עצמם כדי שהם יוכלו לנהוג עד 4 טון.
חנן אהרון: והגענו למסקנה שגם אם הבן שלו או המטפל הפיליפיני מלווים אותו, בוא ניתן לכולם לנהוג.
חנן אהרון: אז בקשנו בתיקון התקנה למקבץ הזה של התקנות לתקן כך שנהג שיש לו רישיון רכב B יוכל לנהוג ברכב כזה של נכים של 4-3.5 טון עם הרישיון B שלו, למרות שהוא מוגבל עד 3.5 טון.
חנן אהרון: יש רכב נכה קל, אלה שרוצים לקנות 'ואן' גדול.
חנן אהרון: אני לא מדבר על רכב כזה.
חנן אהרון: ישבנו עם ביטוח לאומי ועשינו עבודה עם משרד הביטחון אגף השיקום, ואמרנו שרק מי שיגדיר לנו בביטוח לאומי ובמשרד הביטחון ברישיון הרכב שהם מוציאים עם היבואן יירשם שם "רכב רפואי מיוחד" - יוכל לנהוג ברכב הזה כל מי שיש לו רישיון B .
חנן אהרון: זה נותן פתרון לנכים ולבני משפחותיהם ולמלווים הפיליפינים.
דפנה סידס כהן: מה עם משפחות ברוכות ילדים?
חנן אהרון: זה לא קשור בכלל לנושא.
דפנה סידס כהן: זה קשור לכלי רכב גדולים.
דפנה סידס כהן: החל מ1/1/2007 בן למשפחה ברוכת ילדים לא יוכל לנהוג ברכב גדול בגלל משקלו, בעוד שבן למשפחת נכה יוכל לנהוג ברכב הזה גם אם אין לו רישיון מתאים, ואז הם מופלים.
חנן אהרון: מתוך 3.5 מליון מדובר על מאות ובשביל המאות לא גוזרים גזירה על 3.5 מליון.
אורי מקלב: אנחנו נפנה לאישור התקנות האלה, שזה כולל גם את הנכים וגם את כל הנושא של הקורסים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לעודד נהגים לעשות קורסים, גם נשים וגם גברים, לפי דרישת הציבור.
אורי מקלב: גם לשים לב לכך שאנשים מודעים לעניין הרישיון הבינלאומי והתקינה האירופית או לזרז ולהטמיע שהרישיון יוכר לפי התקינה האירופית בכל 26 המדינות כולל תורכיה ויוון.
אורי מקלב: עדיף שנפרסם לציבור שזה כן עומד בדרישות האירופיות ושזה מקובל.
אורי מקלב: אנחנו פונים ומבקשים שתהיה הוראת שעה של שר התחבורה-כפי שכתוב בדף האחרון של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שיהיה אפשר לנהוג חוץ מההבנות עם המשטרה.
אורי מקלב: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.
אורי מקלב: רבותיי, אני רוצה לפתוח את הישיבה.
אורי מקלב: אני מקדם את כולם בברכה.
אורי מקלב: מיד נעשה סבב היכרויות.
אורי מקלב: אני מציג את חבר הכנסת זאב ביילסקי.
אורי מקלב: חבר הוועדה.
אורי מקלב: שמי אורי מקלב יושב ראש הוועדה.
אורי מקלב: שלומית אבינח היא מנהלת הוועדה.
אורי מקלב: ומכאן ואילך כל אחד יציג את שמו ואת תפקידו.
אורי מקלב: (סבב שמות) בחרנו להתכנס בנושא הטיפול בניצולי שואה מצד הגורמים האמונים על כך.
אורי מקלב: אנחנו דנים בוועדה לפניות הציבור בנושאים שונים.
אורי מקלב: מס הכנסה, ביטוח לאומי, משרד הרישוי, רשות הדואר, מגוון של נושאים.
אורי מקלב: יש כותרת אחת שאני יכול לתת לחלק גדול מהישיבות וזה נקרא בירוקרטיה.
אורי מקלב: לבירוקרטיה יש מאפיינים אישיים שנובעים ממוסר עבודה לקוי, מעצלות, מיהירות, מראש קטן.
אורי מקלב: יש סוג בירוקרטיה מושחתת.
אורי מקלב: כשיש אנרכיה יש ביזה.
אורי מקלב: אז יש תופעה של מאעכרים.
אורי מקלב: אבל יש עוד בירוקרטיה שלטונית ואולי מכוונת שהיא נעשית אולי לא כדי להתיש אנשים אבל כדי לשמור מאוד חזק שהכסף יגיע במדויק רק לאנשים שמגיע להם.
אורי מקלב: וזה נכון.
אורי מקלב: ככה צריך להיות.
אורי מקלב: אבל מה לעשות שבדרך הזו רומסים זכויות אמיתיות ולא נותנים לאנשים שמגיע להם.
אורי מקלב: מטרתנו היא לקצר את הבירוקרטיה מאנשים שעברו את מה שעברו בצורה מכובדת כדי שניצולי השואה לא יצטרכו לכתת רגליהם הלוך ושוב ולהתענות בערוב ימיהם רק כדי לקבל את הזכויות שלהם.
אורי מקלב: אנחנו רואים בדיון הזה לא רק משהו מעשי, יש בו גם חלק ערכי.
אורי מקלב: מי שריכז את הפניות זה ארגון "כן לזקן", נושא החזר הוצאות, טיפול סיעודי, ועדת התביעות.
אורי מקלב: יש לנו גם מסמך מאוד מפורט ממרכז המחקר והמידע של הכנסת שהגישה דפנה סידיס החוקרת.
אורי מקלב: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת זאב ביילסקי.
זאב בילסקי: תודה אדוני היושב ראש.
זאב בילסקי: אך ורק טבעי שאני אתעניין בנושא הזה כיוון שבתפקידי הקודם בסוכנות היהודית יחד עם נוח פלוג ואנשים אחרים עשינו כמיטב יכולתנו כדי לעזור בנושא הכאוב הזה.
זאב בילסקי: אפילו נענשתי פעם על ידי ועדת התביעות.
זאב בילסקי: אחר כך התפייסנו.
זאב בילסקי: למדתי לעומק על הפעילות למען ניצולי השואה.
זאב בילסקי: יש הרבה רצון טוב אבל יכול להיות שהדברים נופלים בין שתי הכיסאות.
זאב בילסקי: בחודשים האחרונים התבקשתי על ידי יושב ראש ועדת הכספים לנסות ולגשר בתביעה למען החברה להשבת רכוש.
זאב בילסקי: בינתיים אנחנו מגיעים לבוררות שבין בנק לאומי ובין החברה להשבת רכוש על תביעה של 250 מיליון שקל.
זאב בילסקי: אני מקווה שאני אוכל לתרום גם בנושא הזה.
נתן לבון: בוקר טוב.
נתן לבון: אני מודה על זה שהוועדה ניאותה לקיים דיון בנושא חשוב זה.
נתן לבון: אני רוצה לברך את הנוכחים ובמיוחד את עופרה המנהלת החדשה של הרשות לזכויות הניצולים.
נתן לבון: אני מקווה שעם כניסתה לתפקיד אנחנו נוכל לראות שינוי משמעותי בעבודת הלשכה שהיתה עד עכשיו לשכה שהתנכרה לזכויות הניצולים.
נתן לבון: אני אתחיל אם הטופס שניצול שחושב שמגיע לו קצבה או פנסיה או רנטה מלשכת השיקום.
נתן לבון: לפי הנאצים הוא טופס של 15 עמודים.
נתן לבון: לא רק שהוא טופס של 15 עמודים אלא מי שקורא אותו נבהל מהכמות של העמודים.
נתן לבון: מה שיש בטופס הזה זה דברים שלא יאומנו.
נתן לבון: לו מישהו היה רוצה לעשות סטירה מהטופס הזה הוא היה יכול.
נתן לבון: אני לא יודע איזו משמעות יש לכמה מהשאלות למשל, מה שפת האם של בת הזוג?
נתן לבון: או באיזה בית ספר היא למדה?
נתן לבון: ולמה צריך לכתוב 7 או 8 פעמים לכתוב את השם שלך?
נתן לבון: ובאיזה בתי ספר למדת?
נתן לבון: ואם היית מאושפז, מי שילם עבור האשפוז?
נתן לבון: מלב"ן או לשכת הסעד?
נתן לבון: ועוד כל מיני שאלות הזויות שאין להן שום קשר בין בדיקת הזכאות של הפונה ובין הנתונים שצריכים לדעת.
נתן לבון: עכשיו בא משרד האוצר ואומר, אנחנו עושים עכשיו שינוי בעבודת הלשכה שנקראת הלשכה לשיקום ואנחנו קוראים לזה בשם אחר.
נתן לבון: שינו את השם, שינו את הלוגו, אבל שינוי שם זה לא תמיד שינו לטובה.
נתן לבון: כי מה שקודם ללוגו ומה שקודם לשינוי השם הרי שזה הגישה הנוחה והנעימה והפשוטה לאותו ניצול המגיש את הבקשה.
נתן לבון: אני לא צריך להגיד לכם מה קורה עם ניצול שעומד מול הטופס הזה.
נתן לבון: מה שהוא צריך לעבור מחדש.
נתן לבון: כולכם את זה בתיאוריה.
נתן לבון: חלק מכם חוויתם את זה.
נתן לבון: אבל אין שום סיבה להעביר את הניצול דרך מדור הגיהינום הזה.
נתן לבון: במציאות מה שקורה לגבי הטופס, הניצולים לא מסוגלים למלא אותו ואז הולכים ומפרנסים עורכי דין.
נתן לבון: אין לי שום דבר נגד זה שעורכי דין יתפרנסו אבל אני לא חושב שציבור ניצולי השואה צריכים לפרנס את עורכי הדין.
נתן לבון: לו הטופס היה פשוט, לו היה נגיש, שני עמודים, שאלות רלוונטיות, תעודות רפואיות רלוונטיות, אפשר היה.
נתן לבון: במרכז המידע מי שמגיע למשרד עוזרים לו למלא את הטופס האמור.
נתן לבון: ואלה שעוזרים עושים את מלאכתם נאמנה.
נתן לבון: אבל אין שום סיבה שמישהו יטריח את עצמו עד המשרד, אולי הוא לא יודע איפה הכתובת.
אורי מקלב: איפה נמצא המשרד?
נתן לבון: יש 4 או 5 משרדים.
נתן לבון: אחד בתל אביב, אחד בחיפה, אחד בירושלים.
נתן לבון: אולי יש עוד אחד באיזשהו מקום בארץ.
נתן לבון: אין שום סיבה.
נתן לבון: צריך להיות טופס פשוט.
נתן לבון: על הטופס הזה של 15 עמודים אנחנו מתריעים קרוב לחמש שנים.
נתן לבון: שום דבר לא זז לצערי הרב.
אורי מקלב: אתה מדבר רק על השאלות הלא רלוונטיות או שיש גם קושי בהבנת השאלות?
נתן לבון: למשל, יש שם שאלה אחת, אם אני זוכר באיזה בתי ספר למדתי?
נתן לבון: אם הייתי בחוץ לארץ ומתי הייתי בחוץ לארץ?
נתן לבון: ולמה הייתי בחוץ לארץ?
שלומית אבינח: גם בוועדה הקודמת שהוקמה בשנת 2008 בנושא שונה אבל דומה התעוררה אותה בעיה בקשר לטופס.
אורי מקלב: מתי יצא הטופס החדש?
נתן לבון: עכשיו קיבלתי תשובה שהעבירו את זה לחברת חוץ שתנסח את הטופס מחדש.
נתן לבון: אני לא מבין מה הסרבול.
נתן לבון: אני לא מבין את זה.
דפנה סידס כהן: נשכרו שירותיה של חברה הופמן לייעוץ ארגוני בין היתר כדי לייעל ולפשט את הטפסים.
אורי מקלב: מתי אתם חושבים שתוכלו להציג טופס אחר?
עופרה רוס: אנחנו נעשה את זה במהירות האפשרית.
אורי מקלב: אני מקווה שזה לא יהיה רק שינוי שם אלא שינוי של מהות.
עופרה רוס: אנחנו מאוד מקווים.
עופרה רוס: בעבר הלשכה בשמה הקודם ניסתה לעשות כמיטב יכולתה למען ניצולי השואה.
עופרה רוס: זה יהיה הטופס הראשון שנעביר לחברה כדי לשנות את הטופס.
אורי מקלב: זה יכול להיות בסדר גודל של 3 חודשים?
עופרה רוס: יכול להיות.
עופרה רוס: יש כאן רק בעיה של שינוי תקנות.
עופרה רוס: זה דבר נוסף שאני רוצה להדגיש.
עופרה רוס: אנחנו נצטרך לשנות גם את התקנות.
אורי מקלב: כאן מעירים לי ש-3 חודשים זה הרבה זמן.
אורי מקלב: יכול להיות שהם צודקים.
עופרה רוס: הטופס במתכונתו הקיימת הוא מעוגן גם בתקנות.
עופרה רוס: ברגע שאנחנו משנים את הטופס אנחנו צריכים גם לשנות את התקנות.
עופרה רוס: אנחנו מתחייבים שאנחנו נבדוק את הנושא במהירות האפשרית.
אורי מקלב: אנחנו חברי הכנסת, זאב ביילסקי, נבוא לעזרתכם.
זאב בילסקי: אם את תסכימי והיושב ראש יסכים אני יכול ביום ראשון לתת לך טופס הרבה יותר פשוט.
נתן לבון: כולל השינויים בתקנות.
נתן לבון: אין שום סיבה שזה ימשיך כך.
נתן לבון: מה עוד שאנחנו פנינו ללשכה בנושא הזה לפחות לפני 3 שנים.
נתן לבון: זו לא הפנייה הראשונה.
אורי מקלב: עד סוף הישיבה תתדיינו ביניכם ותבואו להבנה בקשר לטפסים.
אורי מקלב: נושא הבא, בבקשה נתן.
נתן לבון: הנושא הבא זה תפקוד מרכזי המידע.
נתן לבון: אני לא מבין למה הממשלה צריכה להפעיל כמה מרכזי מידע.
נתן לבון: פשוט לא מבין.
נתן לבון: אחר כך אני אדבר על התפקוד שלהם.
נתן לבון: יש מרכז מידע מקדמת דנן של משרד הרווחה שנותן מענה גם לנושא של ניצולי שואה.
נתן לבון: משרד הגמלאים הקים מרכז שמפרסם את עצמו יפה מאוד.
נתן לבון: יש מרכז מידע של הלשכה לשיקום נכים שגם פועל.
נתן לבון: שאלנו, אתם גם נותנים מידע על דברים שלא שייכים לכם, דברים ששייכים לוועדת התביעות.
נתן לבון: אמרו בהחלט כן.
נתן לבון: יש עוד מרכז שגם הוא עובד יפה אמנם לא שייך לממשלה, הוא שייך לועידת התביעות.
נתן לבון: הוא גם נותן מענה יוצ מן הכלל.
נתן לבון: אגב לגבי מרכז המידע של ועידת התביעות, מי שמכיר את ההיסטוריה שלי, לא כל כך הזדרזתי לתת קומפלימנטים למישהו, אבל על מרכז המידע של ועידת התביעות אני יכול לומר, כל הכבוד.
נתן לבון: הבעיה היא לא שיש הרבה מרכזים אלא מה קורה עם המרכזים האלו?
נתן לבון: אם אני לוקח את מרכז המידע שקם לאחרונה, דבר ראשון מי שעונה לך לא יודע כלום, טבולה ראזה.
נתן לבון: אני כרגע מדבר על מרכז המידע של משרד הגמלאים.
נתן לבון: אומרת שרה שזה של ארבעה משרדי ממשלה, אוקיי.
נתן לבון: דבר ראשון אומרים לך, אדוני, אני אשלח לך טופס.
נתן לבון: תחזיר את הטופס ואז אנחנו נעביר את זה למומחה שלנו ונחזור אליך.
נתן לבון: נכון.
נתן לבון: למען האמת, מי שאומר שהוא לא רוצה את הטופס, אומרים לו, טוב, אנחנו נמלא בטלפון בשבילך את הטופס ונחזור אליך.
נתן לבון: היו הרבה מאוד תלונות או שלא חזרו בכלל לפונה או שנתנו תשובה מוטעית.
נתן לבון: זו תופעה מאוד מעניינת כאשר פונים ל"כן לזקן" מכל מיני גורמים שעוסקים בנושא של ניצולים, הנה מה שקורה.
נתן לבון: לגבי המרכז של לשכת השיקום בן אדם מצלצל ואומר, שלחתי טפסים לפני חודשיים, מה קורה?
נתן לבון: משיבים לו כך: שב בשקט, זה יכול לקחת שנה.
נתן לבון: איפה הפניה שלי?
נתן לבון: קיבלתם אותה?
נתן לבון: הם לא משיבים.
נתן לבון: עכשיו, בחלק מהמקרים לשכת השיקום שולחת תשובה.
נתן לבון: "קיבלנו את פנייתך".
נתן לבון: זה נכון.
נתן לבון: לא בכל המקרים אבל ברוב המקרים.
נתן לבון: לא בדקנו.
נתן לבון: אני יודע שיש מקרים שכן נענים ויש מקרים שלא נענים.
נתן לבון: בן אדם פונה ללשכת המידע לשאול מה קרה עם הבקשה שלו, אומרים לו, לא יודעים.
אורי מקלב: מי האנשים היושבים במרכז המידע?
אורי מקלב: זו חברה שמספקת את השירות או שאלה עובדים נאמנים שעובדים שנים?
עופרה רוס: זה עובד בשני מישורים.
עופרה רוס: כדי לשבר את האוזן אנחנו מקבלים 17 אלף פניות בחודש ויש תקופות שאנחנו יכולים לקבל 30 אלף פניות בחודש.
עופרה רוס: אני אומרת את זה רק שיהיה לכם מושג על הכמויות של הפניות.
אורי מקלב: מישהו יכול לומר בכמה ניצולי שואה מדובר?
נוח פלוג: אני יושב ראש מרכז הארגונים של ניצולי השואה.
נוח פלוג: יש בארץ כ-240 אלף ניצולי שואה משני מעגלים.
נוח פלוג: מעגל ראשון זה כאלה שהיו תחת כיבוש הנאצים בגטאות, במחנות, ביערות, במנזרים, בשם בדוי, תחת הכיבוש.
נוח פלוג: כאלה יש בין 75-80 אלף.
שלומית אבינח: מה הגיל הממוצע שלהם נוח?
נוח פלוג: הגיל הממוצע של הקבוצה הזו לפי הנתונים של לשכת השיקום זה בסביבות שמונים.
נתן לבון: אני הייתי בן 15 אז ואני למעלה מ-80.
נוח פלוג: עכשיו אלה שמקבלים תשלומים לפי חוק המלחמה בנאצים, הגיל הממוצע הוא 86.
נוח פלוג: יש שני חוקים.
נוח פלוג: יש חוק נכי רדיפות הנאצים.
נוח פלוג: זה בסביבות 40 אלף.
נוח פלוג: ויש לפי חוק נכי המלחמה בנאצים.
נוח פלוג: אלה שלחמו והם נכים.
נוח פלוג: הקבוצה הגדולה השנייה זה אלה שנמלטו, שברחו לפני הגרמנים בעיקר לברית המועצות לשעבר ואלה כאלה שהגיעו ב-20 השנים האחרונות.
נוח פלוג: ועידת התביעות שילמה ל-160 אלף איש כאלה תשלום חד פעמי.
נוח פלוג: יש 180 אלף.
נוח פלוג: היום חיים 160 אלף מתוכם.
נוח פלוג: עוד נתון חשוב אחד, זה המצב הכלכלי של שתי הקבוצות.
נוח פלוג: המצב הכלכלי של הקבוצה הראשונה היום הוא הייתי אומר יחסית טוב.
נוח פלוג: ההכנסה הממוצעת, זה הודות לעבודה של כולנו פה.
נוח פלוג: אין היום בארץ איש שהיה תחת כיבוש הנאצים שאין לו זכות לרנטה חודשית.
נוח פלוג: וזו היתה המלחמה שלנו עם הגרמנים והשגנו.
נוח פלוג: עכשיו הקבוצה השנייה המצב הכלכלי שלה רע מאוד כי הם באו בגיל מבוגר יותר.
נוח פלוג: כבר לא עבדו.
נוח פלוג: מבחינה כלכלית זו הבעיה.
אורי מקלב: אתה בגיל 15 היית במחנה עבודה?
נתן לבון: לא במחנה עבודה.
נתן לבון: הגעתי לאושוויץ ב-24 למאי 1944 ואז מלאו לי בדיוק 15.
נתן לבון: הערה קטנה: לשכה לשיקום נכים, אני רוצה לחלק לשניים.
נתן לבון: ירושלים שם מטפלים שלוש פעמים בשבוע.
נתן לבון: אני רוצה לומר לכם, יש שם שתי בנות רותי וציונה, אני מקבל את מיטב המידע ואת מיטב העדויות ומיטב היחס.
נתן לבון: וגברת רוס פגשה אותי שם.
עופרה רוס: יש אלינו 17 אלף פניות בחודש.
עופרה רוס: קו המידע שלנו קיים כבר 20 שנה.
עופרה רוס: זה לא משהו חדש.
עופרה רוס: מרכז המידע בהתחלה היה מורכב רק מעובדי הרשות, עובדים מקצועיים שעבדו מול המערכות הממוחשבות וענו תשובות לפונים.
עופרה רוס: בשנים האחרונות מאז 2006, אולי רק כדי לשבר את האוזן, אם היו לנו 45 אלף ניצולים מטופלים, היום יש לנו 85 אלף.
עופרה רוס: אני לא מתלוננת.
עופרה רוס: אני חושבת שחברי הוועדה צריכים להבין את המשמעויות של הכמויות.
עופרה רוס: ואז יצאנו למכרז כדי לגבות ולעבות את מרכז המידע ואנחנו עובדים היום עם חברת ביפר.
עופרה רוס: עכשיו חברת ביפר מעבירה אלינו פעמיים ביום את הפניות שמגיעות אליה ועובדים מקצועיים של הרשות חוזרים לפונים תוך 24 שעות.
עופרה רוס: במקרים שיש שעות שיא אז מודיעים גם לפונה שהוא לא יקבל את התשובה תוך 24 שעות אלא הוא יקבל את התשובה אולי תוך יומיים או שלושה לפי המצב של המרכז.
עופרה רוס: יחד עם זאת אנחנו יצאנו עכשיו במכרז ואנחנו בעיצומו של תהליך בחירת זוכה להקמת מרכז מידע גדול וענק.
עופרה רוס: העובדים שיהיו בו יהיו עובדים מקצועיים כדי שהם יוכלו לתת מידע.
עופרה רוס: יהיה במידע בעברית וברוסית.
עופרה רוס: ללוחמים בעיקר.
עופרה רוס: הנושא הזה יבוא על פתרונו תוך חודשיים.
עופרה רוס: יהיה מרכז מידע חזק.
עופרה רוס: אנחנו מחזקים את מרכז המידע ואנחנו מבינים שמרכז המידע הזה מחויב מציאות ויהיו שם עובדים הכי מקצועיים.
עופרה רוס: אנחנו מבינים את זה.
עופרה רוס: בנוסף יש לנו 9 מרכזי מידע.
עופרה רוס: יש לנו מרכז מידע נייד שמסתובב בתשעה אזורים ברחבי הארץ כדי למסור מידע.
עופרה רוס: אנשים יודעים מתי הוא מגיע.
עופרה רוס: השפות המדוברות הן עברית ורוסית.
עופרה רוס: יש יידיש.
עופרה רוס: יש אנגלית.
עופרה רוס: יש עברית.
עופרה רוס: יש רוסית.
עופרה רוס: ואם יסתבר שיש אוכלוסייה שמדברת ספרדית בסדר גודל כזה אני מתחייבת אישית בפני חברי הוועדה שאנחנו נגייס עובד שמדבר ספרדית.
עופרה רוס: זאת לא הבעיה.
אורי מקלב: יש לכם ביקורת על זמן המתנה וקבלת המתנה?
עופרה רוס: יש לנו את הכול.
עופרה רוס: לא נתבקשנו להעביר את כל הנתונים האלה.
עופרה רוס: אני מוכנה להעביר לחברי הוועדה את כל המידע.
עופרה רוס: את כל הפניות, מתי הן היו.
אורי מקלב: הועלה כאן העניין שניתן מידע מוטעה.
עופרה רוס: אני לא יודעת.
עופרה רוס: אצלנו לא ניתן מידע מוטעה.
עופרה רוס: זה לא מתייחס אלינו.
נתן לבון: אם יורשה לי אני חוזר לנושא.
נתן לבון: הדוגמה הכי טובה על פעילות כל מרכזי המידע זה המספר העצום של הפניות.
נתן לבון: אם כל כך טוב למה פונים כל כך הרבה?
נתן לבון: יש בסך הכול במדינת ישראל 240 אלף ניצולי שואה ואם אני הולך ומחבר את הנתונים של כל המרכזים יש פה לפחות חצי מיליון לשנה.
נתן לבון: אם כל כך טוב ומקבלים תשובות נכונות ונענים מהר למה יש כל כך הרבה פניות?
זאב פקטור: אתה שמעת שבגיל 80 לבן אדם גם העיניים מתקלקלות וגם לא שומעים טוב.
אורי מקלב: אני רוצה להציע בעניין הזה, מכיוון שזה עומד לפני מכרז חדש יש חשיבות מאוד גדולה לעשות בדיקה על אופי הפניות.
אורי מקלב: האם הפניות של אותם 17 אלף הן פניות חוזרות או שהן פניות שונות.
אורי מקלב: מה שחשוב לפני שחותמים חוזה עם אותה חברה צריך לחקור כמה אנשים מיומנים יהיו, באיזה שעות הם יענו, באיזה שעות וכדומה.
אורי מקלב: זה הדבר הכי חשוב כדי שנדע שאנחנו יוצאים לדרך חדשה.
אורי מקלב: נתן הנושא הבא בבקשה.
נתן לבון: הנושא הבא זה אי פרסום זכויות הניצולים.
נתן לבון: אגב, כל יום יש פסק דין חדש, יש הוראה חדשה.
נתן לבון: יש שלוש ועדות שהכירו בכמה מחלות חדשות וכו'.
נתן לבון: הניצולים לא יודעים על הזכויות החדשות האלה.
נתן לבון: לא פורסם ברבים.
נוח פלוג: פרסמנו 50 אלף חוברות על הזכויות.
נתן לבון: תסלחו לי מאוד.
נתן לבון: אני ראיתי את החוברות.
נתן לבון: אני מעריך מאוד את העבודה של "אביב לניצולים" שערכו את החוברות האלה.
אורי מקלב: כל ה-240 אלף ניצולים מקבלים את זה?
עופרה רוס: אנחנו מטפלים באוכלוסייה של 85 אלף.
עופרה רוס: ה-85 אלף מקבלים את זה בצירוף לתלוש.
עופרה רוס: מקבלים כל חודש הודעה על גבי התלוש מה הדברים החדשים שקרו.
עופרה רוס: אנחנו מעבירים מידע גם דרך העיתונות.
עופרה רוס: אנחנו בקשר צמוד לניצולים.
עופרה רוס: הם מקבלים את כל המידע.
אורי מקלב: מה היית מציע בנושא פרסום המידע?
נתן לבון: יודעים שיש 240 אלף ניצולים.
נתן לבון: כפי ש-85 אלף קיבלו מידע על החידושים מן הדין שכל 240 אלף הניצולים יקבלו מידע פעמיים בשנה לפחות.
נתן לבון: צריך לפרסם את זה גם ברוסית.
נתן לבון: צריך לפרסם את זה בקרב 240 אלף, לא רק בקרב 80 אלף.
נתן לבון: לא רק לאלו שאת מכירה.
אורי מקלב: ב-150 אלף הנותרים משרד לענייני גמלאים מטפל, לא כך?
נתן לבון: לא.
נתן לבון: משרד הרווחה מטפל.
נתן לבון: זו גם אחת הבעיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מחזיק אתכם בחיים, לא? את המשרדים?
נתן לבון: אני הייתי רוצה להחזיק בחיים את הניצולים, לא את הפקידים, למרות שהייתי פקיד 30 שנה.
אורי מקלב: אנחנו בחלק הזה נשמח לקבל ממך עצות רלוונטיות ומעשיות.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים מהמשרדים השונים התייחסות לנושא המידע.
אורי מקלב: אנחנו נרצה את התגובה שלכם אחר כך.
אורי מקלב: אתה רוצה לדבר על הכרטיס?
נתן לבון: הכרטיס המגנטי נולד אחרי המלצות ועדת דורנר שדרשה לתת לאותם אנשים שמקבלים את הזכויות שלהם לפי חוק ההטבות, החוק החדש שנחקק לפני שנתיים, לתת להם גם שירותים.
נתן לבון: יפה.
נתן לבון: היה יפה מאוד לו היו נותנים להם שירותים – נסיעה חינם באוטובוס למשל.
נתן לבון: עוד כל מיני שירותים.
נתן לבון: מה עשתה הממשלה?
נתן לבון: הנפיקה כרטיסים מגנטיים.
נתן לבון: רבותיי, זה כישלון אחד גדול.
נתן לבון: רוב הניצולים לא יודעים להשתמש בכרטיס הזה.
נתן לבון: הכרטיסים המגנטיים הולכים להם לאיבוד.
נתן לבון: הם לא יודעים איך להטעין את הכרטיס המגנטי.
נתן לבון: זאת המצאה "גאונית".
נתן לבון: אני לא מבין למה אי אפשר היה להגדיל את הקצבה ב-600 שקל ולא להעמיד את הניצול בפני בעיות חדשות.
נתן לבון: אמרת שהגיל הממוצע 86.
נתן לבון: תשאל את אותו ניצול איך הוא מנצל את הכרטיס המגנטי.
נתן לבון: זה מסובך.
נתן לבון: אין שום סיבה שבעולם שזה יתקיים.
אורי מקלב: מה מאפשר הכרטיס המגנטי הזה?
אורי מקלב: הטבות בערך של 600 שקל?
נתן לבון: תיאורטית אפשר לקנות כל דבר איתו.
מרדכי ויזל: מי קיבל את הכרטיס הזה?
מרדכי ויזל: אני עוד לא ראיתי אותו.
נתן לבון: קיבלו את הכרטיס הזה איזה 2300 ניצולי שואה.