GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לקוח מרוצה, לא פונה.
יהל בן נר: ברור, ברור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש גם לקוח שלא מרוצה וגם לא פונה.
יהל בן נר: לקוח לא מרוצה פונה, לקוח לא מרוצה מקבל טיפול ברמה הכי גבוהה השירותית שאנחנו יודעים לתת ואנחנו יודעים לתת שירות ברמה מאוד מאוד גבוהה, זה לא משהו חדש.
יהל בן נר: עכשיו, באופן כללי, על הסיפור של התלונות הספציפיות האלה.
יהל בן נר: אנחנו לא מנטרים שיחות, לא עוקבים אחרי המנויים שלנו, ולא בודקים איזה שימושים הם עושים.
יהל בן נר: אנחנו כן בודקים שימוש כללי של המנויים במערכת מסוימת של בקרת אשראי ובדו"חות מסוימים שאנחנו אפיינו לאורך השנים, ולמדנו שלדוגמה שימוש מסוים מעיד על אובדן או גניבה או הונאה או משהו כזה.
יהל בן נר: ביקשתי לצורך הדיון נתונים מספריים של כמה פניות יזומות אנחנו עושים בשנה ללקוחות שאנחנו מאתרים אותם כלקוחות שמשהו בהתנהגות הסלולארית שלהם, בואו נגיד את זה ככה, חשוד, ואנחנו יוצרים קשר עם עשרות אלפי לקוחות כל שנה.
יהל בן נר: עשרות אלפי לקוחות, יש לנו צוות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לומר את זה, אני רוצה להגיד את זה גם ליוליה, גם לך וגם לך, אדוני, שיש איזה נטייה נורא מוזרה של חברות שעובדות עם מיליוני לקוחות להגיד – אנחנו עובדים עם מיליוני לקוחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי הגיע הזמן שכמו שהצעתי, שנביא עוד חברה, חוץ מ- HOT ו- YES, נביא עוד כמה חברות סלולאר, שיהיה לכם פחות עבודה ולא יהיה לכם מיליונים, ויהיה לכם איך לטפל בלקוחות.
יהל בן נר: גברתי, חברת הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט לא מבינה את הטענה הזו.
יהל בן נר: אנחנו נשמח לכל תחרות בשוק הסלולאר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שמחה שאת אומרת את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכל מוקלט.
יהל בן נר: בסדר גמור.
יהל בן נר: אנחנו בעד תחרות.
יהל בן נר: אנחנו שחקן שלישי בשוק הזה, אנחנו נכנסנו כנגד כל הסיכויים, אנחנו בטח לא נגד תחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואי לא נעשה פרסומת.
יהל בן נר: לא נעשה פרסומת, את שאלת ואני עונה.
יהל בן נר: לגבי האנשים, לגבי הפניות הספציפיות שהעברתם.
יהל בן נר: יש לנו צוות של מעל לעשרה איש, עשרה נציגים, שיושבים ברמה היומית ובודקים התנהגויות חריגות.
יהל בן נר: אנחנו לא מנטרים ולא עוקבים אחרי השיחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כתוב לך שהוא פנה, את לא ניטרת, אבל הוא פנה וביקש שתעצרו.
יהל בן נר: הוא ביקש, נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, לא ביקשו ממך לנטר, אבל הוא ראה ופנה.
יהל בן נר: מרגע הפנייה שלו, מרגע הפנייה שלו, הוא לא מחויב על שום דבר, על כלום, מרגע שהוא התקשר אלי או לפלאפון או לסלקום, אנחנו יודעים לחסום את הסים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החשבון שלו מעוקל.
יהל בן נר: לא, גברתי, רק שנייה.
יהל בן נר: תני לי להשלים.
יהל בן נר: אנחנו יודעים לחסום את הסים שלו ואת המכשיר שלו והחסימה שאנחנו מבצעים במכשיר מתעדכנת גם בחברות אחרות, אי-אפשר להוציא שיחות והוא לא נושא בשום תשלום מהרגע שהוא הודיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם החשבון המעוקל שלו?
יהל בן נר: לפני שהוא הודיע, יש לו מגוון של דרכים לא להיות מחויב.
יהל בן נר: אם הוא לא רוצה להיות מחויב.
יהל בן נר: קודם כל, הוא יכול לחסום לשיחות יוצאות, בצורה מאוד מאוד פשוטה.
יהל בן נר: הוא יכול להרדים את המנוי שלו, להתקשר ולהגיד – סליחה, אני לא רוצה להשתמש כרגע מספר חודשים בקו, אנא תרדימו לי אותו.
יהל בן נר: הוא יכול לחסום שיחות לחו"ל, הוא יכול לחסום ספקי תוכן, הוא יכול לחסום לנדידה.
יהל בן נר: יש לו מגוון של דברים שאנחנו, בשיחה פשוטה למוקד השירות שלנו, יכול להתקשר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקרה הזה היתה גניבה.
יהל בן נר: היתה גניבה, גונבים גם, את יודעת, תכשיט, גונבים גם לפטופ, גונבים גם חשמל ומים, גונבים גם גז, אני לא יודעת על חברה, אני לא יודעת שאפשר לפנות לחברת הגז להגיד שמישהו התחבר אלי ותפצו אותי על גז.
יהל בן נר: אין לנו, אנחנו לא עושים ביטוח על השיחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש ממש לא דוגמה שאני מסכימה אתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת אותך שאלה, בואי נגיד שיש לו את כל האופציות שאת אומרת, השאלה מאוד פשוטה – בן-אדם, חשבונו מעוקל, למה חברה שבעצם גרמה לעיקול של החשבון שלו, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אורנג' דרשה.
יהל בן נר: לא, אני מתנגדת לפרשנות שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא כתב לי שהוא מעוקל בגלל שהוא לא שילם ביטוח לאומי.
יהל בן נר: הוא מעוקל בגלל שהמכשיר שלו אבד או נגנב או משהו אחר, וביצעו ממנו שיחות, לדוגמה לרשות הפלסטינית ובשיחות שביצעו לרשות הפלסטינית, או שביצעו בחו"ל, או שביצעו בנדידה, בכל דרך אחרת, פרטנר נשאה בהוצאות.
יהל בן נר: הוצאות של קישור גומלין, הוצאות למפעילים זרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ביטוח?
יהל בן נר: בוודאי, זאת אומרת, אם אני לוקחת את הטלפון שלה, בורחת ומחר אני מדברת מחו"ל, הרי לפרטנר או לפלאפון או לסלקום, יש הוצאות על השיחות, נכון?
יהל בן נר: יש הוצאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת להגיד לך, באמת, אני פשוט רותחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה, מחזיקה את עצמי בגלל שאני אשת ציבור ואני פשוט לא מאמינה שאתם יושבים פה מול מצלמות ועונים את התשובות האלה, באמת.
יהל בן נר: תסבירי לי למה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החשבון שלו מעוקל, בגלל שנגנב לו מכשיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בטוחה שכל בר דעת נורמאלי במדינת ישראל מבין שהוא צלצל אליכם ואמר – חברים, נגנב לי המכשיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועם כל זאת, אתם החלטתם לעקל לו את החשבון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשביל 1,300 שקל, אחרי רווחים של מיליארדים שלכם, אתם גורמים לבן-אדם שנגנב ממנו מכשיר, לעקל לו את החשבון.
יהל בן נר: גברתי, המקרה הספציפי הזה הגיע לטיפול עורך-דין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הרבה כאלה, יש הרבה כאלה, אני חייבת להגיד לך שלי באופן אישי במשפחה, יש מישהו, חייל צה"ל, שלקחו לו את המכשיר שבא ואמר שהוא לא מעוניין להשתמש בו, אני חייבת לומר שאני לא זוכרת אם זה סלקום או אורנג', בגלל זה אני מעדיפה לא להגיד, או פלאפון, אז אני אגיד שאני לא זוכרת איזה מכשיר, אני בטח עוד מעט אקבל ויגידו לי איזה חברה זו, פשוט עיקלו לו את החשבונות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בחור בן 19, ואין לו עם מי לדבר.
יהל בן נר: גברתי, תני לי להשיב לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פשוט אין לו עם מי לדבר.
יהל בן נר: תני לי להשלים דקה, בסדר?
יהל בן נר: דקה.
יהל בן נר: אני רוצה להגיד לך שכל השלוש או ארבע תלונות שקיבלנו אתמול, לדעתי שלוש, בדקנו אותן ברמה הכי מקצועית שיכולנו מאתמול בצהריים עד עכשיו.
יהל בן נר: בכל הפניות, בכל הפניות, מה שעולה על השטח, זה שניסו להגיע להסדרים עם האנשים האלה, כולל מנוי שכבר לא מנוי שלנו, הוא מנוי שהתנייד לפלאפון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל את מבינה שנגנב לו המכשיר?
יהל בן נר: רק שנייה, תני לי להשלים.
יהל בן נר: אני מבינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגנב לו המכשיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הרי, יש דברים שהם גם אנושיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא זרק את זה לרשות פלסטינית, נגנב לו המכשיר וקשה לי לתת לך להשלים, אני חייבת להגיד לך.
יהל בן נר: תראי, אני ישבתי פה שעתיים ולא דיברתי והקשבתי, אני חושבת שאני יכולה דקה להשלים את מה שאני רוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא, אני חייבת לומר לך.
יהל בן נר: ולהגיד לך שהוא פנה לעורך-הדין שלנו ועורך-הדין שלנו רצה להגיע אתו במשך שלושה חודשים להסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ל-מה?
יהל בן נר: שלושה חודשים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא לא רוצה לשלם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא צלצל, הוא לא התקשר.
יהל בן נר: אבל גברתי, מי את חושבת שצריך לשאת בהוצאות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם.
יהל בן נר: למה?
יהל בן נר: למה את חושבת שאנחנו צריכים לשאת בהוצאות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד לך למה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שהוא, כבן-אדם שנגנב לו הטלפון.
שלמה מולה: השאלה אם הוא הודיע או לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי שהוא הודיע.
יהל בן נר: מרגע שהוא הודיע, הוא לא מחויב על שום דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המקרה הזה מעיד על הכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבן-אדם מסביר פה, אני קוראת שוב, לא השתמש שנים במכשיר אורנג', קיבל חשבון בסך 1,024 שקל.
יהל בן נר: אז גברתי, אני רוצה לחלוק עלייך.
יהל בן נר: כי אנחנו עשינו בדיקה פרטנית.
יהל בן נר: קודם כל, הוא השתמש מעט בחודשים שלפני, חד-משמעית.
יהל בן נר: ובי"ת, החשבון של האלף ומשהו שקל נפרש על שתי חשבוניות וזה לגמרי נורמאלי שבן-אדם חוזר לדבר במכשיר שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי שנים?
יהל בן נר: כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פתאום הוא התעורר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם, נזכרתי עכשיו להשתמש במכשיר.
יהל בן נר: משרד התקשורת בתיקון לרישיון, הרי מחייב אותנו לפנות לאנשים רדומים ולהודיע להם, אם מה שאת אומרת היה נכון, שאחרי שלוש שנים פתאום אי-אפשר להתעורר, אז לא היה צריך את כל התיקון שמשרד התקשורת עשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי, כפי שאני מכירה אתכם, בטח ובטח אתם צלצלתם וגם שאלתם מדוע הוא רדום, או שהוא לא רדום, כי גם את זה אתם עושים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מקובל, התשובה שלך, אני מצטערת, אני אישית כאזרחית מדינת ישראל, לא קיבלתי ממך תשובה, לא מקובל גם מה שאת אומרת ואני חושבת שזה נושא שאתם מאוד מאוד צריכים בירור.
יהל בן נר: את לא נתת לי אבל לסיים וחבל לי, אני רוצה בדיוק להגיד עוד שני משפטים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, מה את רוצה להגיד?
יהל בן נר: שוב, לחבר הכנסת מולה.
יהל בן נר: מרגע שהוא הודיע על אובדן/גניבה, חסמו לו את הקו ואת המכשיר והוא לא משלם אפילו לא שקל אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מעוקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבונו מעוקל, ריבונו של עולם, בגלל מכשיר סלולאר, חשבונו מעוקל.
יהל בן נר: הוא מעוקל כי הוא לא מסכים, אנחנו מחכים לו שלושה חודשים להגיע אתו להסדר.
יהל בן נר: את יודעת שהוא סירב לשלם?
יהל בן נר: אני יכולה להגיד לך גם באיזה יום.
יהל בן נר: הרי זה לא רלוונטי, אנחנו מדברים עכשיו על העיקרון הכללי, ולא על המקרה הספציפי.
יהל בן נר: אפשר לדבר על המקרה הספציפי, בוודאי.
יהל בן נר: אפשר לדבר על המקרה הספציפי, אין שום בעיה.
יהל בן נר: שלושה חודשים מנסים.
מיטל בשארי: יש צרכנים שהיה להם חריגות בחשבון עקב אי-שימוש, וכאשר גב' יהל אומרת שפרטנר, שהם עושים בקרה והם רואים שיש חריגות, הם עושים בקרה כאשר הסכום מגיע כבר לאלפי שקלים.
יהל בן נר: לא, אני לא אמרתי את זה.
יהל בן נר: אני לא אמרתי שאנחנו עושים בקרה.
מיטל בשארי: בקרות יזומות ואתם פונים לצרכנים.
יהל בן נר: לא.
יהל בן נר: אני אמרתי שיש לנו מערכת בקרת אשראי, שאנחנו פועלים לפי דו"חות שאפיינו לאורך השנים ופרמטרים שמצאנו לנכון להכניס למערכת הזאת.
יהל בן נר: ואנחנו לא יכולים להגיע לכל המנויים, זה הרי ברור, נכון?
מיטל בשארי: ממוצע צריכה של הצרכן, יש חריגה של אלפי שקלים, למה את לא פונה אליו?
יהל בן נר: אבל גברתי, תראי, לדוגמה, מפעיל בינלאומי, אני מקבלת את החיוב שלו אחרי מספר ימים.
יהל בן נר: אחרי מספר ימים שבוצעו השיחות.
יהל בן נר: מישהו שהיה בנדידה, אני יכולה לקבל גם אחרי ארבעה שבועות את החיובים אלי ולדעת שהוא דיבר.
יהל בן נר: הלא זה לא הכל On line, שאני יודעת מייד, אין לי Billing שהוא עוצר מייד את הכל ואני יודעת באותו רגע.
יהל בן נר: הרי זה כפוף לכל מיני אילוצים שקיימים, אי-אפשר להתעלם מהאילוצים, נכון?
יהל בן נר: אני יכולה להגיד לך איזה דו"חות יש לנו, יש לנו דו"ח לקוחות חדשים, יש לנו דו"ח העתקות, יש לנו דו"ח גלישה, יש לנו המון דו"חות, יש לנו צוות שלם שמטפל בזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר'ה, שנייה, אנחנו גם צריכים לשמוע את מירס.
יהל בן נר: אפשר להתייחס לנקודות האחרות שהעלו פה, חשבונית ודברים אחרים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דקה בבקשה, כי חבר הכנסת מולה, ביקשת לשאול משהו.
שלמה מולה: היא אמרה שלא סיימה.
שלמה מולה: סיימת?
יהל בן נר: לא, רציתי להשלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי שרצית לשאול בנושא הזה.
שלמה מולה: כן, בנושא הזה.
שלמה מולה: השאלה היא מה אתם מרגישים, אם אתם מאמצים בכלל.
שלמה מולה: קודם כל, אני מצטער, אני מתנצל אם אני אגיד דברים שכבר אמרתם, אני לוקח על עצמי שלא תשיבו לי, זה בסדר.
שלמה מולה: למה אתם לא משתמשים בשיטת אשראי, זאת אומרת, שיטה שבאה ואומרת – אני, כשאני הולך לבנק היום, כשאני רוצה להגיע ל- Over draft, אני בא ואומר – תשמע, אני עם כל לקוח, בא ואומרים לו – תשמע, חביבי, אני מבין את אולי הרצון שלכם שהלקוח ייתן לכם אשראי פתוח ואז, זאת אומרת, השלב הראשון שבא ואומר, אם לאדם שבאמת היכולת הכלכלית שלו היא מאוד פחותה, יכול להיות שהוא לא יהיה מסוגל לעמוד.
שלמה מולה: במקום לסבך אותו, כצרכן שלכם, בעלויות מאוד מאוד גבוהות, ואתם באים ואומרים – תשמע, הבנק נותן נניח לאדם על-פי מבחן הכנסה שלו, אשראי של X כסף.
שלמה מולה: זה האשראי שלך.
שלמה מולה: אתה חורג מהאשראי או שאתה, אתה רוצה שאני אחסום לך את השימוש במכשיר או שאנחנו נודיע לך.
שלמה מולה: לתת לו, לצרכן, לבחור.
שלמה מולה: האם בכלל האופציה הזאת עומדת לנגד עיניכם, לפחות על-פי הנתונים של ה- מ.מ.מ.
שלמה מולה: אצלנו, על-פי האחוזים הגבוהים של תלונות הציבור, יש פה בעיה.
שלמה מולה: זה שאלה אחת שאני הייתי רוצה שמישהו יענה לי.
שלמה מולה: השאלה הנוספת שלי היא – במצב שבו טלפון, מכשיר טלפון נגנב, למשל ברגע שאתה הודעת, למשל לחברת כרטיס אשראי על גניבת כרטיס, כל שימוש בכרטיס אשראי מרגע ההודעה, הוא על חשבון החברה.
שלמה מולה: זאת אומרת, זה לא משנה לצורך העניין, כמובן האדם יצטרך להוכיח שהמכשיר שלו נגנב, זו כבר שאלה שאני לא נכנס אליה.
שלמה מולה: אבל השאלה היא, למה אתם לא עושים את זה, לא משנה אם הוא התקשר לפלסטינאים או לניו-יורק או לפריז וכו'.
שלמה מולה: זו השאלה השנייה.
שלמה מולה: שאלה שלישית שלי היא אולי שאלה לא בתחום שבו את התייחסת בעיקר, ואני בחודש האחרון, כי אני עוסק בו, זה סיפור של חבילות גלישה.
שלמה מולה: זה בעיני, הסיפור הזה של חבילות גלישה, בטח דיברתם, זה דבר שערורייתי, בעיני.
שלמה מולה: לא יכול להיות שאתם תחייבו צרכן שבא ואומר – אני לא רוצה שהבת שלי תגלוש באינטרנט, שאני לא, שתוריד כל מיני דברים, שירים, תמונות פורנו, אני לא יודע מה, אני בא ואומר – אני לא צריך בשירות הזה.
שלמה מולה: אתם באים – אתה רוצה לקנות טלפון מכשיר דור שלישי?
שלמה מולה: אנחנו מחייבים אותך בחבילת גלישה, כשאני רוצה להתנתק, אתם לוקחים ממני 59 שקלים ואם אני בכל-זאת מתנתק, אני משלם 450 שקל קנס.
שלמה מולה: אז למה?
שלמה מולה: זאת אומרת, אני מסתכל עכשיו אליכם כחברות סלולאר שאתם נותנים שירות לצרכנים שלכם, בשימור לקוחות וכן הלאה, התחרות צריכה להיות תחרות הוגנת שבה הלקוח לא מפסיד.
שלמה מולה: זה שהישראלים, יש לנו מחלה של דברת, זה כבר עניין אחר, אבל אני הייתי רוצה באמת שתתנו לי התייחסות לשלושת הנקודות הללו.
יהל בן נר: אני אתחיל מכרטיסי האשראי.
יהל בן נר: בכרטיסי אשראי, ובדקתי את זה לפני הדיון, יש הסדר מאוד מאוד מסוים לפי חוק כרטיסי חיוב, נדמה לי, ואולי עורכי-דין יתקנו אותי אם אני טועה.
יהל בן נר: מרגע הגילוי, זאת אומרת, למעשה יש אותו הסדר כמו בחברות הסלולאר, אבל קצת שונה.
יהל בן נר: מרגע שאתה מודיע לחברת כרטיסי האשראי או לחברה סלולארית לצורך העניין, אתה לא נושא בשום עלות.
יהל בן נר: שום עלות, גם לא אצלנו, גם לא אצלם.
יהל בן נר: השאלה היא מה קורה לפני שהודעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על זה מדבר חבר הכנסת מולה.
יהל בן נר: יש את רגע האובדן, יש את רגע הגילוי, שגילית, ויש את רגע ההודעה.
יהל בן נר: בחברת כרטיסי אשראי יש מה שנקרא השתתפות עצמית.
יהל בן נר: השתתפות עצמית ודמי הגבלת אחריות.
יהל בן נר: ולמעשה, ביטוח.
יהל בן נר: אני אגיד לך בדיוק.
יהל בן נר: בחברות האשראי, השתתפות עצמית, תשלום חד-פעמי על היום הראשון 75 שקלים, ועל כל יום נוסף – 30 שקלים, לא משנה, אחר-כך זה מוגבל עד 450, כל מיני דברים כאלה.
יהל בן נר: בנוסף, יש עמלת הנפקת כרטיס חלופי במקרה של אובדן/גניבה ובנוסף יש פרמיית ביטוח, חד-משמעית, פרמיית-ביטוח.
יהל בן נר: יכול להיות שהסכומים סבירים, אני לא נכנסת, לחודש או לתקופה, אני לא נכנסת לסבירות הסכומים.
יהל בן נר: בכנסת הקודמת היתה הצעת חוק של חבר הכנסת כץ, בעצם ליישם את אותו מודל על השוק הסלולארי, והיתה התנגדות.
יהל בן נר: ההצעה לא עברה ועדת שרים לענייני חקיקה, ואני אקריא.
שלמה מולה: הצעת החוק הזו, דרך אגב, היא מחודשת, היא תבוא.
יהל בן נר: אני לא יודעת מה יהיה, אני אומרת מה היה, קצת קשה לי להתייחס לעתיד.
יהל בן נר: אני אקריא מה אמר אז שר התקשורת, אריאל אטיאס.
יהל בן נר: הוא אומר – ההצעה המקורית של חבר הכנסת חיים כץ היתה כזאת: מי שהמכשיר נגנב ממנו והוא לא יודע שהוא נגנב ממנו או אבד לו ועברו נניח 10 שעות, 24 שעות, 48 שעות, חברת הסלולאר תישא בעלות בדיעבד, גם אם הוא לא הודיע לה, כאמור לא ידע, זה לא מידתי, לא סביר ולא הגיוני.
יהל בן נר: זה מה שאמר השר אטיאס, התנגד להצעה וההצעה לא התקבלה.
יהל בן נר: אנחנו לא יכולים למכור ביטוח.
יהל בן נר: מי שיכול למכור ביטוח זה רק סוכנות ביטוח וחברת ביטוח, סוכן ביטוח.
יהל בן נר: הרי אם היה צורך לשירות כזה, אתה מסכים אתי, חבר הכנסת מולה, שמישהו היה מרים את זה.
יהל בן נר: מה הבעיה?
יהל בן נר: איזה שהיא חברת ביטוח היתה מרימה את השירות והיתה נותנת שירות כזה לאזרחים, אבל עובדה שאין שירות כזה, נכון?
שלמה מולה: אתם כן נותנים.
יהל בן נר: אנחנו לא.
שלמה מולה: אל"ף, אני לא חושב כך, אני חולק עלייך.
שלמה מולה: אני חושב שזה עניין של רצון טוב של חברות סלולאר, כי אני לא מעלה על דעתי שזה נכון שזה אולי האדם שיש לו 100,000 דולר בבנק שלו, שזה פתוח באמצעות כרטיס אשראי, הביטוח לסכום הזה, מול חברות סלולאר או מכשיר טלפון בשווי 3,000 שקל, שנגנב או השימוש בו, ובלי שאתם תעלו על זה שהכל הרי הולך בזמן אוויר.
שלמה מולה: לכן יכול להיות שאם אתם הייתם מציעים הצעה פרופורציונאלית שחובה.
יהל בן נר: אנחנו לא יכולים להציע.
שלמה מולה: אם את באה ואומרת החוק לא מאפשר לנו, זה עניין אחר.
יהל בן נר: נכון, זה מה שאני אומרת.
שלמה מולה: אבל השאלה, למה משרד התקשורת מתנגד?
שלמה מולה: בטוח בגלל שאתם מתנגדים.
יהל בן נר: אני לא יודעת, אפשר לשאול את משרד התקשורת.
שלמה מולה: רגע, אם אתם הייתם מסכימים, לא בטוח שמשרד התקשורת היה מתנגד.
שלמה מולה: אנחנו מנסים לראות, כשאתה רואה את האחוזים הגבוהים של תלונות הציבור בעיקר כשאתה מרכז את זה, זה משהו לא נורמאלי, משהו לא טוב.
שלמה מולה: אתם צריכים לפתור את הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלמה, היא צריכה לענות לנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל"ף, אנחנו, כמו שאמרת, יש את ההצעה הזו ואני מניחה שהפעם בכנסת הזאת יש אנשים שיעמדו יותר חזק מול ההתנגדות של חברות הסלולאר לזה ורציתי בבקשה ממך התייחסות קצרה מאוד לנושא של חתימות אלקטרוניות ולנושא שדיברנו עם סלקום, אפרופו יכולת האפשרות להתנתק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל ממש בקיצור, בבקשה.
יהל בן נר: אז לגבי חתימות אלקטרוניות, יש לנו נוהל מאוד מאוד ברור בחברה, בעקבות הדיון הזה אנחנו גם נחדד את הנוהל ושוב, ננחה את הנציגים – חובה להראות ללקוח את המסמך על המסך.
יהל בן נר: חובה.
יהל בן נר: חובה גם להדפיס לו את זה, אם הוא מבקש.
יהל בן נר: חובה להדפיס לו, חובה לתת לו לעיין במסמך.
יהל בן נר: חובה להראות לו, לשבת אתו כמה זמן שהוא מעוניין, זה נוהל ברור וחד-משמעי.
יהל בן נר: גם לדעתי, קיבלנו פעם מיצחק קמחי, הוא לא פה, קיבלנו תלונה בעניין הזה חידדנו את זה עוד פעם, היום נעשה את זה שוב, חד-משמעית.
יהל בן נר: לגבי חבילות גלישה, אין שום התניה של חבילת גלישה בשום דבר אחר.
יהל בן נר: היום חברת פרטנר, ואני יכולה להתייחס רק לפרטנר, אפשר לקחת חבילת גלישה, אפשר לצרוך בצורה מזדמנת ואפשר לא לקחת חבילה בכלל, לסגור את עצמך בכלל לגלישה.
יהל בן נר: חוץ מזה, היום שוק המכשירים הוא שוק תחרותי, הוא שוק פתוח.
יהל בן נר: אתה יכול לקנות מכשיר בכל מקום אחר, בכל מקום אחר, לא רוצה לעשות פרסומת.
שלמה מולה: מכשיר דור שלישי.
יהל בן נר: מכשיר דור שלישי, אתה פונה, יש באינטרנט, יש בכל מקום, לבוא אלינו, תחת תיקון הרישיון של ניתוק זיקה, אתה נהנה מאותה התוכנית, מאותו מבצע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז את דורשת עם מכשיר שבאתי שאני אעשה תוכנית גלישה אצלך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, אנחנו יכולים בעצם היום לפחות אם יצא משהו טוב פה בוודאות, זה שגם סלקום, גם פרטנר וגם אורנג', אומרים חד-משמעית שאין קשר בין קניית מכשיר לבין זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט חשוב מאוד לוודא את זה.
יהל בן נר: חד-משמעית, את יכולה גם לשאול את משרד התקשורת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאנשים לא יודעים את זה, שהם ידעו, כשהם באים לדלפק, שיבינו.
יהל בן נר: אנשים יודעים כי זה באתר האינטרנט שלנו ויש פרסום על זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברשותך, בבקשה, נעבור למירס.
יהל בן נר: מאה אחוז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיקר ממך אני הייתי רוצה לשמוע על ה- 17,000 שקל שנשמע כאן בראשית הדיון.
לירון גולדנברג: קודם כל, אנחנו גם מברכים על הדיון הזה, כמובן.
לירון גולדנברג: חבל באמת שהתלונות הועברו רק בארבע בצהריים, אבל הצלחנו, גם On line וגם אתמול לקבל מענה עליהן.
לירון גולדנברג: אלינו הועברה תלונה אחת, של גב' בן דוד, אבל אני אענה גם למר רושגולד שבינתיים קיבלתי עדכון לגבי התלונה שלו.
לירון גולדנברג: אני אתחיל דווקא במר רושגולד, כי זה בנושא של גניבות מכשירים ודנו בזה די הרבה.
לירון גולדנברג: קודם כל, לא הושם על השולחן שאדם שהמכשיר בחזקתו ובשימושו, יש לו אחריות, קודם כל, אחריות לשמור עליו, כמו כל מוצר אחר, כמו כל דבר אחר, יש לו אחריות לשמור עליו.
לירון גולדנברג: יש המון מקרי אובדן שאנשים שוכחים איפה הם שמו את המכשיר שלהם, וגם יש גניבות.
לירון גולדנברג: אז קודם כל, הנחת המוצא היא, שהאחריות היא של מי שמחזיק במכשיר ומי שקנה את המכשיר.
לירון גולדנברג: זה דבר ראשון, נשים את זה על השולחן.
לירון גולדנברג: הדבר השני הוא, אנחנו קודם כל פועלים ללכת לקראת הלקוחות שלנו, ככל שניתן, במצב של גניבה או אובדן.
לירון גולדנברג: בנושא של מר רושגולד, בנושא מכשיר חרדי, ביררתי את העניין ואכן הוא קיבל זיכוי של כל השיחות שנערכו ביום שבת, כל השיחות בתעריף שבת, הוא קיבל זיכוי על כל השיחות האלה, בסך של 582 שקל.
אפריים רושגולד: 2,000 שקל.
אפריים רושגולד: היתה חשבונית מעל 2,000 שקל.
לירון גולדנברג: אם תיתן לי לסיים, אני אסיים.
לירון גולדנברג: אתה טענת רבע שעה, אני רוצה לענות לך, ביקשת תשובה.
אפריים רושגולד: לא רבע שעה, ארבעה חודשים.
לירון גולדנברג: אז על אחת כמה וכמה, תן לי שתי דקות.
אפריים רושגולד: אני רוצה לשמוע מעבר למה ששמעתי עד היום.
לירון גולדנברג: האדון זוכה, כל השיחות בתעריף שבת, שזה עשרה שקלים לדקה, הומרו בתעריף הרגיל שלו, בגלל שקיבלנו את מה שהוא אמר לנו כמובן מאליו שזה נגנב, אבד, ובאמת הוא לקוח חרדי ולא מדבר בשבת והיה מקרה ספציפי, ולכן הוא זוכה במלוא הסכום ואם עשו שימושים נוספים במכשיר הזה, בנוסף לשיחות האלה של שבת, החברה לא תישא בעלות חשבוניות של לקוחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה אם עשו?
לירון גולדנברג: נושא הגניבה.
לירון גולדנברג: החשבונית כולה היתה על 2,800 שקל.
לירון גולדנברג: האדם עושה במהלך כל החודש, בן-אדם עושה שימושים.
לירון גולדנברג: ביום השבת הספציפי, זוכה רטרואקטיבי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי, כולם גנבים כאילו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם שקרנים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבן-אדם הזה בא ומשקר לך, כאילו?
לירון גולדנברג: ההנחה שכל חברות הסלולאר הם שקרנים, זו הנחה לא נכונה, לא ראויה וזה לא תקין שאנשי ציבור מעלים אותה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, מה זאת אומרת?
לירון גולדנברג: שחברות הסלולאר הם גנבים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעניין אותי לדעת פעם, לא עכשיו, כי אני לא רוצה לפתוח את זה, מה זה מכשיר חרדי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט המושג הוא מוזר לי, אבל לא חשוב.
לירון גולדנברג: אם את רוצה, אני אסביר לך.
לירון גולדנברג: זה מכשיר שהוא מעוקר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך להסביר לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, המושג היה לי מוזר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מכשיר, יש חרדי, מכשיר רוסי, מכשיר זה, לא?
לירון גולדנברג: לא, אין.
לירון גולדנברג: יש מכשיר חרדי שהוא כשר, אם את רוצה לדעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני לא רוצה לדעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פשוט אמרתי שזה צרם לי.
לירון גולדנברג: אין בעיה.
אפריים רושגולד: זה בסדר, אני מסכים עם זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי, הבנתי, שאסור לכם לדבר בשבת,
לירון גולדנברג: האדון זוכה על כל השיחות שלו בשבת.
לירון גולדנברג: על 582 שקל, שהוא זוכה.
אפריים רושגולד: מתוך 2,850.
שלמה מולה: אני רוצה לדעת, אבל בכל-זאת, למה, אם הוא חרדי, אני מניח, אם אני, לי אין בעיה לדבר בשבת, אבל הוא לא מדבר בשבת.
שלמה מולה: אם המכשיר הוא מכשיר חרדי, הוא בכל-זאת, איך קרה היו שיחות?
שלמה מולה: האם נגנב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אומר שנגנב.
לירון גולדנברג: הטענה שלו היתה שגנבו.
שלמה מולה: סליחה, שנייה.
שלמה מולה: נניח היה, המכשיר נגנב בשבת, בסדר?
שלמה מולה: או לפני שבת.
שלמה מולה: במכשיר הזה יצאה שיחה ביום ראשון.
שלמה מולה: אחרי, כאילו, אחרי שאתם ידעתם, אחרי שבת.
שלמה מולה: אתה ניתקת במוצאי שבת?
אפריים רושגולד: במוצאי-שבת.
אפריים רושגולד: בדקה שיצאה השבת.
שלמה מולה: השאלה היא, עוד פעם, אנחנו חוזרים על אותה מידתיות ושליטה של חברות הסלולאר במה שנקרא בשיחות חריגות.
שלמה מולה: אני יכול לתת לך דוגמה אישית.
שלמה מולה: אני, למשל, הייתי בברזיל, נסעתי עם המכשיר שלי, אני קיבלתי טלפון, מאוד הערכתי, מהחברה שבה אני קשור, התקשרו אלי ואומרים – שמע, אתה מדבר הרבה בחוץ לארץ, האם אתה, נגנב לך המכשיר או שאנחנו טועים?
שלמה מולה: אני מאוד הערכתי את זה.
שלמה מולה: השאלה אם אתם לא עושים בצורה יזומה לצרכנים?
שלמה מולה: אני מנסה לבוא ולהגיד, אני מדבר כרגע בכל-זאת גם אתם ביוזמה שלכם, כמו שלי התקשרתם, האם אתם גם מתקשרים, רואים פתאום מכשיר חרדי, יש עליו טלפון בשבת.
לירון גולדנברג: אפשר לענות?
לירון גולדנברג: לשתי הנקודות.
לירון גולדנברג: אחת – ברגע שנותק המכשיר, הוא לא חויב כמובן שקל אחרי.
לירון גולדנברג: זה אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עד שנותק.
לירון גולדנברג: במהלך השבת, כשהוא טען שנגנב, הוא זוכה רטרואקטיבית על כל הסכום בו מדובר.
אפריים רושגולד: זוכה 500 שקל מתוך 2,850.
לירון גולדנברג: זה הנקודה הראשונה.
שלמה מולה: אני רוצה להקשות עליך, סליחה.
לירון גולדנברג: רגע, ביקשת מענה, תן לי להשיב לך.
לירון גולדנברג: בנושא השני, יש לנו מערכת לזיהוי הונאות וגניבות, בחברות.
לירון גולדנברג: ברגע שאנחנו, קופצות לנו התראות במהלך כל יום, כל היום, 24 שעות, שאנחנו רואים שיש מנויים שמדברים ברמות חריגות, הדבר הראשון שאנחנו עושים זה מרימים טלפון ללקוח או למנוי הזה ושואלים אותו האם המכשיר שלך נגנב, אנחנו רואים פה חריגה, ויש מערכת כזאת.
לירון גולדנברג: יש מערכות כאלה בחברות, גם אצלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יושב פה הבן-אדם, יושב מולך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מכתב, לא מישהו ששלח בפקס', יושב פה בן-אדם מולך, בריש גלי ואומר לך משהו הפוך ממה שאתה אומר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, אתה רוצה לשמוע?
שלמה מולה: אני רוצה לנסות אולי בכל-זאת שתתייחס.
שלמה מולה: בוא נגיד, אני לא מכיר את הבן-אדם, לא ראיתי אותו, לא ראיתי את הבקשה שלו.
שלמה מולה: הוא בא ואומר, הוא היה במשך השנה, נניח הוא משתמש ב- 1,000 שקל לחודש.
שלמה מולה: אני לוקח את הסכום הגבוה ביותר.
שלמה מולה: ובמשך חודש ממוצע השימוש שלו זה ב- 1,000 שקל.
שלמה מולה: בא ואומר – רבותיי, המכשיר שלי נגנב.
שלמה מולה: אני גיליתי את זה במוצאי שבת.
שלמה מולה: כנראה נגנב המכשיר אצלי ביום רביעי, סתם אני אומר דוגמה.
שלמה מולה: אני לא יודע מה המקרה שלו בדיוק.
שלמה מולה: כשאתה רואה מהיום הרביעי ועד, כולל שבת, מיום ההודעה שלו, אתה רואה שהמכשיר, במקום 2,000 שקל, הגיע ל- 3,000 שקל.
שלמה מולה: זאת אומרת, כשאתה לוקח את הממוצע, צרכן שלכם, קבוע.
שלמה מולה: תאמר לי למה אתם לא, כשבא אליכם, מקבלים תלונה, לא עושים את הממוצע החודשי שלו, הוא מודיע לכם שנגנב לי מכשיר, אתם באמת מגלים שהמכשיר נגנב, כולל שימוש בשבת, זה באמת הרי הוא חרדי, לא משתמש, למה אתם לא, למה הוא לא יכול ליהנות, נקרא לזה, למה הוא לא יכול ליהנות כצרכן שלכם, ליהנות מן הספק?
שלמה מולה: השאלה אליך, וגם לגבי חברות אחרות.
לירון גולדנברג: אנחנו כן נותנים ליהנות.
לירון גולדנברג: התשובה היא שהוא כן נהנה מהספק, וזוכה.
אפריים רושגולד: ב- 500 שקלים מתוך 2,000?
לירון גולדנברג: אני לא אזכה לקוח על חשבונית.
לירון גולדנברג: בתקופה שהמכשיר נגנב, ואני יודע מהרגע שהוא נגנב, אני אזכה אותו.