GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אנחנו עוברים ליוסי סעידוב שרוצה לדבר באופן כללי על התחבורה הציבורית.
אורי מקלב: תספר לנו על הארגון שלך שאתה עומד בראשו, הארגון שנקרא 15 דקות.
יוסי סעידוב: פורום 15 דקות הוקם כחיקוי לפעולות במגזר החרדי לשיפור התחבורה הציבורית.
קריאה: בוא תצטרף אלינו ואל תחקה אותנו.
יוסי סעידוב: ראינו במשך שנים את צפון העיר עובר שינויים לטובת התחבורה הציבורית בעוד שמערכת התחבורה הציבורית בדרום העיר קרסה כמעט לחלוטין.
יוסי סעידוב: נכון להיום התחבורה הציבורית באזור הלא חרדי של ירושלים איננה מתפקדת כמעט לחלוטין.
יוסי סעידוב: אנשים שנוסעים בתחבורה הציבורית הזאת בשכונות הלא חרדיות נוסעים בה בלית ברירה.
יוסי סעידוב: הנסיעות הפכו למאבק של הישרדות שמתחיל כבר בתחנות ונמשך בתוך האוטובוס.
יוסי סעידוב: זאת חוויה מאוד לא נעימה.
אורי מקלב: אתה מדבר על התדירות או על הצפיפות?
יוסי סעידוב: גם וגם, ואני אפרט.
יוסי סעידוב: 15 דקות הוא פורום של צעירים שהוקם.
יוסי סעידוב: הכרזנו על הקיום שלנו בעיתונות המקומית.
יוסי סעידוב: הקמנו כנס יסוד אליו הגיעו כ-200 אנשים, דבר שהפתיע אותנו מאוד.
יוסי סעידוב: החלטנו במקום להתחלק לכמה צוותים שפועלים ברמה המשפטית, ברמה התכנונית, ויש לנו מתכננים, יש לנו עורכי דין מול התושבים ומול המינהלים.
אורי מקלב: זאת עמותה?
יוסי סעידוב: לא, זאת לא עמותה.
יוסי סעידוב: זאת התארגנות של תושבים שפועלת בשיתוף פעולה.
אורי מקלב: יש מישהו שהוא המרכז?
אורי מקלב: איך זה התחיל?
אורי מקלב: זה באמת נושא מעניין.
יוסי סעידוב: איך זה התחיל, זאת שאלה טובה.
יוסי סעידוב: זה התחיל מהתארגנות בתוך שכונת גוננים, התארגנות של כמה תושבים בשכונה שהייתה להם פעילות של תושבי בשכונה והפעולות האלה הצליחו.
אורי מקלב: המינהלים הקהילתיים לא קשורים לזה?
אורי מקלב: הם לא עומדים מאחורי זה?
יוסי סעידוב: לא.
יוסי סעידוב: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המינהלים, אבל אנחנו לא גוף של המינהלים הקהילתיים.
יוסי סעידוב: הקמנו מוקד עצמאי של תלונות, מוקד שאסף תלונות באמצעות האינטרנט והאי-מייל.
יוסי סעידוב: אנחנו הוצאנו את דוח התלונות שלנו ממש השבוע וחלק מכם קיבל אותו.
יוסי סעידוב: מי שמעונין לקבל אותי, יכול לקבל אותו.
יוסי סעידוב: אני אומר מה העקרונות שעולים מהתלונות שקיבלנו.
יוסי סעידוב: קודם כל, יש מחסור מאוד משמעותי במידע.
יוסי סעידוב: אין גוף רשמי בירושלים שמוציא מידע, שמוציא מפה של התחבורה הציבורית בירושלים.
יוסי סעידוב: מי שמגיע מחוץ לעיר, מי שרוצה להגיע למקום שהוא לא מכיר, תייר שמגיע לעיר הזאת, אין לו מושג איך להגיע ממקום למקום.
יוסי סעידוב: אין מפה וזה הדבר הבסיסי ביותר.
יוסי סעידוב: יש התארגנויות פרטיות של תושבים שיצרו מפה בעצמם אבל זה חמור מאוד שאין דבר כזה.
יוסי סעידוב: אגד ועיריית ירושלים התחייבו בסוף חודש פברואר בוועדת תחבורה עירונית להציב שילוט ומפות בכל התחנות בעיר ולעשות זאת בתוך שלושה חודשים, אבל דבר לא נעשה בעניין.
יוסי סעידוב: בעינינו התושבים זה חמור מאוד.
קובי ממליה: עיריית ירושלים לא התחייבה.
יוסי סעידוב: אמרתי שאגד ומשרד התחבורה התחייבו.
קובי ממליה: אין שום התחייבות של העירייה.
יוסי סעידוב: אני אצטט מה נאמר בפרוטוקול.
יוסי סעידוב: "אגד תדאג לשילוט בכל תחנות האוטובוסים, מפות סטטיות וב-150 תחנות יהיו מפות דינאמיות, תוך שלושה חודשים".
קובי ממליה: ואיפה כתוב העירייה?
יוסי סעידוב: ההחלטה הזאת התקבלה בוועדת התחבורה של העירייה העירונית בראשות יעל ענתבי בנוכחות ראש עיריית ירושלים מר ניר ברקת.
קריאה: קובי, אתם רק הגורם המפקח על משרד התחבורה ואגד שיעשו את זה.
יוסי סעידוב: פורום 15 הדקות דורש שההחלטה הזאת תכובד ולא תידחה לשנה וחצי או לשנתיים אחרי השקת הרכבת הקלה.
יוסי סעידוב: אנחנו לא רואים בתירוץ הזה של עבודות הרכבת הקלה תירוץ שהוא מקובל עלינו.
יוסי סעידוב: בעינינו זה מהווה חלק מהבעיה.
יוסי סעידוב: מדובר בכשל תכנוני.
יוסי סעידוב: הכשל התכנוני הראשון שאנחנו מדברים עליו הוא כשל תכנוני של קווים ארוכים שנוסעים במסלולים ארוכים ומתפתלים בין שכונות שאין ביניהן קשר.
יוסי סעידוב: לצערנו הכשל התכנוני הזה נגרר ונמשך גם לפעימות החדשות.
יוסי סעידוב: אין שום קשר בין גילה לבין רמות וכולם כבר עמדו על זה.
יוסי סעידוב: מאוד חשוב גם לציין שקו שנוסע מגילה לרמות במסלול מאוד ארוך, הוא פוגע באמינות של הקו, הוא פוגע בזמנים שלו, הוא הופך את הקו להרבה יותר עמוס והוא גורם לכך שאוטובוסים מגיעים ביחד.
יוסי סעידוב: אגב, אוטובוסים שמגיעים ביחד, זאת התלונה המובילה ביותר בכמות התלונות שקיבלנו.
יוסי סעידוב: כשל תכנוני נוסף שגם נפגע בפעימה האחרונה הוא מסלולי רוחב בתוך ירושלים.
יוסי סעידוב: רוב המסלולים, מסלולי הנסיעה, הם מסלולי אורך.
יוסי סעידוב: מסלולי הרוחב היחידים, כולם נוסעים בתוך רחוב יפו.
יוסי סעידוב: הקווים שנסעו ברחוב עזה בוטלו, כמובן בלי שום קשר ובלי שום דיאלוג עם המינהל הקהילתי של גינות העיר.
יוסי סעידוב: אם תושב ירושלים מעונין לנסוע מעמק רפאים או מרחוב עזה או מרחוב קרן היסוד לשכונת קריית יובל, הוא צריך לעשות סיבוב שלם.
יוסי סעידוב: הנסיעה הזאת הופכת למסע מתיש.
ניר לנדאו: איזה קו יצא מרחוב עזה?
יוסי סעידוב: קו 31 ו-32, התדירות שלהם ירדה.
ניר לנדאו: תבדוק את התדירות של קו 32 ואת נפח הנוסעים.
ניר לנדאו: אתה לא מדייק ואתה מבקש עבודה מקצועית.
יוסי סעידוב: אני לא התפרצתי לדברים שלך למרות שאמרת דברים שהכעיסו אותי.
ניר לנדאו: דיברת בשם המקצועיות.
ניר לנדאו: דבר במקצועיות.
יוסי סעידוב: אתה מוזמן לכתוב הערות על דף ולענות אחר כך אחת לאחת.
יוסי סעידוב: התלונות המרכזיות שאנחנו קיבלנו בעקבות הפעימה, השכונות שאינן חרדיות, הן מתושבי רחביה וטלביה שטוענים שהתדירות והקווים שלהם למרכז העיר בוטלו.
יוסי סעידוב: מי שהיום רוצה לנסוע מרחוב עזה או מרחוב עמק רפאים או מרחוב קרן היסוד או מכל אזור מרכז העיר, דרום מרכז העיר, לקריית יובל, צריך לעשות עיקוף שלם שאורכו הוא שעה וחצי.
יוסי סעידוב: אנחנו מדברים על קריית יובל, אנחנו מדברים על הדסה עין כרם.
יוסי סעידוב: אגד, למרות פניות שלנו כבר מלפני חצי שנה, לא עשה דבר בעניין.
יוסי סעידוב: כשל תכנוני נוסף הוא קווים למקומות התעסוקה בירושלים.
יוסי סעידוב: אין קווים מהשכונות להר חוצבים, אין קווים מהשכונות לגבעת שאול.
יוסי סעידוב: בכל הדברים האלה אנחנו רואים כשל תכנוני שמקורו ושורש כל חטא הוא בחוסר דיאלוג עם הציבור.
יוסי סעידוב: אתם מתקנים אותי שמדובר במשרד התחבורה.
יוסי סעידוב: משרד התחבורה לא מנהל שום דיאלוג עם הציבור.
יוסי סעידוב: היום יש מתודות ויש דיסציפלינות איך צריך לנהל שיתוף ציבור.
יוסי סעידוב: צריך לפנות אל הציבור עוד בשלב שלפני התכנון ולשמוע מה יש לו לומר, לא לעשות שינוי ורק אחריו לקבל פידבקים מהציבור ולשנות.
יוסי סעידוב: למשרד התחבורה אין שום קשר עם הציבור ואנחנו גם יכולים לראות את זה במחלקת פניות הציבור שלו.
יוסי סעידוב: אם מישהו מכם ניסה לעבוד מולו, יכול לגלות שאין שום טיפול בתלונות, לפחות בטווח של חצי שנה ראשונה.
יוסי סעידוב: הכי חמורה בעינינו העובדה שמשרד התחבורה איננו מתפקד כרגולטור.
יוסי סעידוב: יחסי אגד ומשרד התחבורה הם לא יחסים שבין רגולטור לבין זכיין.
יוסי סעידוב: משרד התחבורה לא מפקח, משרד התחבורה לא נותן קנסות, משרד התחבורה לא מתייחס אל כל נושא התחבורה.
קריאה: הוא גם לא נותן בונוסים כשהם בסדר.
יוסי סעידוב: הוא גם לא נותן בונוסים כשהם בסדר.
יוסי סעידוב: אנחנו מצפים לכמה דברים.
יוסי סעידוב: קודם כל, לשיתוף פעולה בין הציבור לבין התושבים באמצעות המינהלים הקהילתיים.
יוסי סעידוב: שיתוף פעולה שיתחיל כבר בשלב של התכנון.
יוסי סעידוב: הדבר השני שאנחנו מצפים לו זה מידע מיידי בתחנות וזה אומר שיהיו מפות בכל התחנות פלוס זמני נסיעות פלוס מספר טלפון וכתובת אינטרנט אליה אפשר להתקשר או לשלוח אליה אי-מייל ולהתלונן.
יוסי סעידוב: אנחנו דורשים חופשי-יומי מיידי.
יוסי סעידוב: לא יתכן שאנחנו נסבול את השינויים והגחמות של התחבורה הציבורית במשך שנים.
יוסי סעידוב: לפי דעתי עבודות התשתית של הרכבת הקלה החלו כבר לפני עשור ועד היום כולנו סובלים מזה.
יוסי סעידוב: מגיע לנו חופשי יומי כמו בתל-אביב.
יוסי סעידוב: הדבר האחרון שאנחנו מצפים שיקרה זה שמשרד התחבורה באמת יפעל כמו רגולטור.
אורי מקלב: תודה על דבריך שהיו בגדר חידוש מרענן.
אורי מקלב: אני רוצה לומר לך שני דברים.
אורי מקלב: ראשית, אתה צריך להיות רגוע אחרי הדברים ששמעת כאן, אחרי שהפעימה הראשונה נעשתה בצפון, אני מניח שכולם ילמדו שבדרום כשתגיע הפעימה הזאת, יעשו את זה יותר טוב כי כבר יצטבר ניסיון.
אורי מקלב: אני חושב שכדאי לכם כן לשתף פעולה עם הפורום מכיוון שחלק מהבעיות הן בעיות כלליות.
אורי מקלב: חלק מהמגמה, וזאת מגמה משותפת, הוא שרוצים שכל מקום יקבל את השירות שלו וירושלים היא מספיק גדולה ויש בה מספיק מקומות כך שכל אחד יוכל להתנהל באופן עצמאי ולא צריך לחבר בין הדברים, במיוחד כאשר אין קשר.
אורי מקלב: דע לך ששיתוף הפעולה – אתה מודע לכך ובטוח בכך – רק יכול להביא ברכה וקידום.
יוסי סעידוב: בשכונת רמות, אנחנו כשתי מינהלות עבדנו ביחד עם המינהל החרדי והגענו לתוצאות מאוד מאוד יפות.
יוסי סעידוב: יכולות להיות נקודות מחלוקת, אבל יש נקודות השקה וחיבורים.
אורי מקלב: טוב שאתה אומר את זה, כי בעבר זה לא היה כך, אבל זה סימן שכולנו למדנו את הנושא וראינו שזה דבר טוב.
אורי מקלב: אפילו את הזמן שנתתי לרמות, נתתי זמן משותף לשניכם.
שמעון שטרן: אכן יש שיתוף פעולה בין הפורום לוועדת הרבנים.
שמעון שטרן: זה רק מראה שהשירות שייך לכולם.
רבקה כהנא: אני נציגה של תושבים רבים ברמות.
רבקה כהנא: אני אישית גרה ברמות א', כך שהרבה פונים אלי מתושבי רמות א'.
רבקה כהנא: יש דבר אחד כללי שאנחנו רואים אותו בכלל בכל הנושא של משרד התחבורה והוא שאין קשר בין אלה שמארגנים את כל התחבורה הציבורית לבין האנשים שנוסעים בתחבורה הציבורית.
רבקה כהנא: אנשים שמארגנים את התחבורה הציבורית, אלה אנשים שהם בעלי רכבים פרטיים והם בחיים לא עמדו חצי שעה לחכות לאוטובוס, לא בשמש, לא בגשם, לא עם ילדים קטנים, לא כקשישים.
רבקה כהנא: הם לא מכירים את האיש הקטן שעומד בתחנה ומחכה לאוטובוס.
רבקה כהנא: למה בירושלים התחבורה הציבורית הכי יקרה בארץ?
רבקה כהנא: לכו לקריית ספר ותשלמו שם 2.70 שקלים על נסיעה.
רבקה כהנא: למה כאן המחיר הוא 5,90 שקלים?
רבקה כהנא: בגוש דן, בתל-אביב, יש כבר כרטיס חופשי-יומי והוא כבר מלפני 11 שנים.
רבקה כהנא: יש הרבה דברים טובים בשינויים ברמות א' ואני לא אומרת שם דבר רע נגד השינויים הרבים.
רבקה כהנא: יש לוחות זמנים, ואנשים הולכים לפי לוחות הזמנים אבל אין קשר בין לוח הזמנים לבין הגעת האוטובוס.
רבקה כהנא: קו 31, דוגמה של אוטובוס שצריך להגיע כל 20 דקות, והוא לא קו ארוך מדיי כמו קו 71, ולצאת מרמות לכיוון העיר, אף פעם הוא לא מגיע בזמן שכתוב בלוח הזמנים.
רבקה כהנא: ברמות א' היה פעם קו שנקרא 35א אבל ביטלו אותו ושמו את קו 31.
רבקה כהנא: קו 35א למשל היה בין השעות 7 ל-8, לפחות חמש נסיעות, אבל קו 31 הוא רק עם שלוש נסיעות.
רבקה כהנא: אני אישית מקבלת תלונות יום יום, לפחות עשר תלונות של אנשים שמתלוננים על הקווים לגבעת שאול דרך כביש 4 והם מבקשים לתגבר את התחבורה הציבורית.
רבקה כהנא: זה אמור גם לגבי רמות ג' וגם לגבי רמות א' כאשר צריך לתגבר את כל הקווים כי האוטובוסים מלאים.
רבקה כהנא: יש שם סמינר דרכי רחל, סמינר מאוד גדול, בו לומדות אלפי בנות שנוסעות וממלאות את האוטובוסים, יש הרבה מורות שעובדות בסמינר הזה וגם הן נוסעות באוטובוסים האלה, ויש גם אנשים שעובדים בסתם עבודה ומשתמשים באוטובוסים האלה.
אורי מקלב: אני מבין שברמות כן היה שיתוף פעולה.
רבקה כהנא: היה שיתוף פעולה אבל אני מדברת על דברים כלליים.
אורי מקלב: לאו דווקא על הפעימה אלא באופן כללי.
רבקה כהנא: אני מדברת באופן כללי על כך שהם צריכים לתגבר את הקווים האלה.
אורי מקלב: מחיר הנסיעה עליו דיברת, זה דבר נכון.
רבקה כהנא: האוטובוס צריך לנסוע עם 80 אנשים כי כאשר הוא נוסע עם 50 אנשים הקו לא רווחי?
רבקה כהנא: פעם כל הקווים סיימו את הסיבוב שלהם ברמות פולין וירדו לצומת רמות פולין-הרואה.
אורי מקלב: רמות פולין התנתקו קצת והם סובלים.
רבקה כהנא: הורידו להם את הקווים כאשר פעם כל הקווים בעצם סיימו דרכם.
אורי מקלב: אני מציע שכל הפרטים האלה יועברו עוד פעם.
אורי מקלב: אני מבין שיש פתיחות לכל השינויים האלה ואכן צריך לרכז אותם ולנסות לשפר את הדברים.
אורי מקלב: הרב טרכטינגוט, אתה יושב-ראש הוועדה לתחבורה.
יצחק טרכטינגוט: חבר ועדה.
אורי מקלב: אתם מעלים כאן
אורי מקלב: נושאים שאני מכיר אותם מקרוב אבל את כל זה צריך להכניס עכשיו כשינויים מיידיים כדי שישנו אותם כפי שהבטיחו לעשות.
רבקה כהנא: שוב, אני מתייחסת לקו 16 שחייבים לתגבר אותו.
רבקה כהנא: הקווים שהוסיפו לא מספיקים.
אורי מקלב: פעם שמעתי שמישהו אומר מה זה נקרא שממנים פרנס על הציבור אלא אם כן קופה של שרצים מאחוריו.
אורי מקלב: קופה של שרצים מאחוריו, אז ממנים אותו לפרנס ציבור.
אורי מקלב: אחד הסביר את זה הפוך.
אורי מקלב: קופה של שרצים, הפירוש הוא שהוא צריך להיות בתוך העניין.
אורי מקלב: אל תמנה אותו אחראי על משהו אם הוא לא עבר את זה בעצמו.
אורי מקלב: אם אין לו את הקופה הזאת, אתה רוצה להפעיל משהו, קודם כל תן לו לעבור את זה, תן לו לנסות את זה ואז אתה יכול להרגיש את זה ולחוש את זה כדי שתוכל גם לפעול ולהחליט בהתאם.
מנחם קניג: דובר כאן על חלם, היו כאלה שדיברו כאן על ועדת חקירה, ואני רוצה להציב סימן שאלה גדול על אלה שטענו מדובר בחלם.
מנחם קניג: לפני כחצי שנה נעשה שינוי ברחוב יחזקאל והפכו אותו למת"ץ, אחד הדברים שהשתנה שם היה ביטול כל הפניות של הקווים שמאלה לרחוב דוד.
מנחם קניג: מדובר בשבעה קווים ואלה הם קווים רציניים.
מנחם קניג: בשבעת הקווים האלה נסעו יום יום בין 50 ל-100 אלף אנשים.
מנחם קניג: הייתה זעקה גדולה, עשו שינוי, אבל אף אחד לא ידע על זה.
מנחם קניג: אלפי אנשים עמדו בתחנות שעות וחיכו לאוטובוס ואף אחד לא ידע כי זה לא היה כתוב בתחנות.
מנחם קניג: בדקתי את הנושא.
מנחם קניג: ראיתי בעיתונות החרדית כמה ימים לפני כן פרסום רשמי של תוכנית אב לתחבורה של משרד התחבורה, עיריית ירושלים וכולי, על כל השינויים שעומדים להיות ברחוב יחזקאל.
מנחם קניג: השינוי הזה של שבעה קווים שבהם נוסעים בין 50 ל-100 אלף אנשים כל יום, לא נכתב במודעה הענקית הזאת.
מנחם קניג: קשה לי להאמין שמדובר בחלמאות.
מנחם קניג: דיברו כאן על נושא מסוים ואני רוצה להדגיש במה מדובר.
מנחם קניג: דיברו כאן על חוסר מידע לציבור.
מנחם קניג: הפעימה הזאת שנוגעת לעשרות אלפי אנשים פורסמה בעיתון יומי אחד בלבד.
מנחם קניג: לציבור החרדי יש שלושה עיתונים יומיים.
מנחם קניג: הפעימה הזאת פורסמה בעיתון יומי חרדי אחד בלבד.
אורי מקלב: וגם שם זה התפרסם בצורה מאוד מוקטנת.
מנחם קניג: זאת הייתה מודעה אחת.
מנחם קניג: אני מדבר על משהו הרבה יותר חמור.
מנחם קניג: כל העסקנים טוענים – ואני טוען שצריכה לקום ועדת חקירה ממלכתית בנושא הזה – שהעיתון היחיד שקיבל את המודעות, שאלה מודעות שעולות כסף רב, היה עיתון שלא כתב ביקורת על התוכנית הזאת.
מנחם קניג: אותם העיתונים שכתבו ביקורת, לא קיבלו מודעות.
אורי מקלב: אם זאת הסיבה, זה הפוך.
אורי מקלב: הם היו צריכים דבר ראשון לתת מודעות בעיתונים היומיים.
מנחם קניג: לא, העיתונות לא כתבה את זעקת הציבור, אז הם רצו להשתיק.
מנחם קניג: רבותיי, לא נעים לשמוע את מה שאני רוצה לומר.
מנחם קניג: הרבה יותר נעים לשמוע בדיחות, אבל אנחנו נמצאים במדינת ישראל בתקופה האחרונה במצב לא פשוט.
מנחם קניג: הפשע עולה וגואה, ראשי המשטרה בישראל אומרים שהפשע מסכן את עתיד המדינה, אנחנו נמצאים במצב שראשי ממשלה, נשיא המדינה, שרי ממשלה נאשמים בעבירות בפלילים, חלק מהם כבר יושב מאחורי סורג ובריח.
מנחם קניג: אם נותנים לשרי ממשלה, למשרדי ממשלה תקציבי ענק לפרסומת והם מפרסמים רק בעיתונים שלא מבקרים את מעשי המשרד, רבותיי, הנשק היחידי שיש בעולם הדמוקרטי נגד שחיתות היא התקשורת.
מנחם קניג: אם משרדי הממשלה מקבלים כוח להשתיק את התקשורת על ידי מודעות בתשלום, הדמוקרטיה במדינת ישראל בסכנה גדולה.
אורי מקלב: הדמוקרטיה לא בסכנה כל זמן שלא מצליחים להשתיק אותך.
מנחם קניג: האשים כאן נציג משרד התחבורה את אגד שנותן שירות גרוע.
מנחם קניג: האמת, אגד נותן שירות סוג ד'.
מנחם קניג: זה מסמך שדלף ממשרד התחבורה ולצערי הוא דלף ולא פורסם בצורה רשמית.
מנחם קניג: איפה משרד התחבורה?
מנחם קניג: חבר שלי שאל אותי אם בעיר הבירה של מדינת ישראל יש תחבורה סוג ד'?
מנחם קניג: את המנהל צריך להעיף מיד.
מנחם קניג: אמרו לנו שיש רכבת קלה.
מנחם קניג: אנחנו כבר יודעים מה אמרו לנו.
אורי מקלב: יש לך משהו לומר על הפעימה עצמה?
מנחם קניג: לא.
מנחם קניג: אני רק רוצה לומר שאין שום סיבה שלא יוציאו 30 אחוזים מהקווים בירושלים להפרטה.
מנחם קניג: המונופול נגמר.
מנחם קניג: אין שום סיבה שלא יוציאו 30 אחוזים מהקווים בירושלים להפרטה.
מנחם קניג: שאלתי הבוקר את חבר הכנסת הרב מנחם מוזס כמה אחוזים מהאוטובוסים במדינת ישראל שייכים ל-אגד אבל הוא לא ידע.
מנחם קניג: אמרתי לו ש-27 אחוזים בלבד שייכים ל-אגד.
מנחם קניג: מדוע אם כן לא יכניסו תחרות לירושלים?
מנחם קניג: לא צריך ביום אחד לזרוק הכל אלא כל שנה להכניס 10 אחוזים.
מנחם קניג: אני נותן ל-אגד 70 אחוזים בירושלים, 30 אחוזים מוציא לתחרות ואם תהיה תחרות, אז כבר לא יצטרכו פיקוח של משרד התחבורה, אז הנוסעים יצביעו ברגליים ובגלגלים על החברה הטובה.
מנחם קניג: אני רוצה להודות מאוד לרב מקלב שהקדיש שלוש וחצי שעות לנושא הזה.
מנחם קניג: אני מסופק אם הייתה פעם ישיבה כזאת ארוכה.
אורי מקלב: שלוש השעות האלה הן כאין וכאפס כנגד המיילים שאני מקבל כל יום.
מנחם קניג: אני עוסק בנושא כבר 17 שנים וכאשר דיברתי עם חברי הכנסת על התחבורה הציבורית, הרגשתי שאני מדבר אתם על הירח.
מנחם קניג: תחבורה ציבורית?
מנחם קניג: מה זה?
מנחם קניג: מי מתעניין בזה?
מנחם קניג: המצב היום הוא לאין ערוך אין דומה לו, ואני רוצה לומר שמכירים אותי שאני מקטרג הרבה על אגד, אבל ההפרטה יצרה מצב כזה ש-אגד של היום הוא לא אגד של לפני עשר שנים.
מנחם קניג: זאת לא אותה אגד אלא זה משהו אחר וזה לגמרי משהו אחר.
אורי מקלב: לטוב.
מנחם קניג: לטוב.
מנחם קניג: אבל זאת גם לא אגד של עוד עשר שנים כאשר השאלה היא מה יהיה אם ההפרטה תמשיך.
אורי מקלב: אני מבין שאתה מייחס לעצמך חלק מהשיפור שחל בעשר השנים האחרונות.
אורי מקלב: בכל אופן אנחנו מייחסים לך חלק בכך.
אורי מקלב: אני רוצה לספר לכם שאתמול קיבלנו טלפון בלשכה, טלפון שריגש אותי אבל לא הופתעתי.
אורי מקלב: אחד העוזרים שלי קיבל טלפון מאישה ששואלת מתי מתקיימת ישיבת הוועדה.
אורי מקלב: הוא שאל מה מספר הזהות שלה אבל היא לא הבינה ושאלה שוב מתי מתקיימת ישיבת הוועדה.
אורי מקלב: הוא שאל אותה למה היא צריכה לדעת, והיא אמרה שמדובר בקבוצת נשים שמתארגנות להגיד תהילים בזמן ישיבת הוועדה.
אורי מקלב: זאת לא בדיחה אלא זה דבר רציני.
אורי מקלב: זה רק אומר כמה חשיבות מייחסים לנושא, כמה מצפים לפתרון ומה ההשלכות של כל נושא התחבורה הציבורית ובוודאי גם הפעימה.
אורי מקלב: כולנו יודעים שהשינוי הזה לא היה שינוי קטן אלא שינוי דרמטי.
אורי מקלב: תחבורה ציבורית הוא דבר שעובר כחוט השני וכעמוד השדרה של כל ההתנהלות של החיים הקהילתיים והפרטיים שלנו.
אורי מקלב: בנוסף לכך, אין ספק שבוודאי הכוונות היו – בוודאי חלק מהכוונות – לטובת הפרט ואנחנו מקווים שכך זה גם ימשיך.
אורי מקלב: יש הרגשה שאנשים הפנימו ולקחו לתשומת לבם את הנושא הזה ואת כל מה עלה כאן.
אורי מקלב: אנחנו לא מתכוננים לטאטא את הנושא מתחת לשולחן ולהסתפק בישיבה אחת.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שאתם תשבו ביחד כפורום מגובש.
אורי מקלב: אנחנו נקיים עוד ישיבה בנושא, ישיבת מעקב.
אורי מקלב: אני מרגיש שמבחינה הזאת מדובר בעליית מדרגה.
אורי מקלב: יש פורומים שונים שמטפלים בנושא וצריך לציין שהעיתונים מעצמם היו ערים לרחשי הציבור והם יזמו – והם פנו אלי כמה פעמים – כתבות בכלי התקשורת מכיוון שהם יודעים שהנושא הזה עומד על סדר היום והוא דחוף וחשוב לציבור, ולכן הם גם מרגישים שהם משמשים פה לציבור כולו.
אורי מקלב: ברגע שזה עובר לכאן והנושא הוא נושא פרלמנטרי, יש לנו עוד כלים.
אורי מקלב: יש לנו ארגז כלים שאנחנו יכולים להשתמש בו למרות שאני מקווה שלא נצטרך להשתמש בו.
אורי מקלב: אנחנו נלווה את הנושא הזה.
אורי מקלב: נושא התחבורה הציבורית הוא נושא שאנחנו צריכים וחייבים ללוות אותו ונמשיך לעשות כך במיוחד אם יש שינויים כאלה.
אורי מקלב: אני חושב שהנושאים של תגבור, תדירות, נגישות, צפיפות, נושאים שהועלו כאן, הם נושאים אקוטיים.
קריאה: גם תכנון.
אורי מקלב: תכנון הוא ה-א'-ב'.
אורי מקלב: אנחנו היום מדברים בתוצאות אליהן הגענו אחרי התכנון ורואים מה שקורה.
אורי מקלב: חייבים לתת את תשומת הלב הראויה והנכונה לנושא.
אורי מקלב: הפרסום והיציאה לציבור בנושא הזה, ההטמעה של הנושא הזה, אין ספק שזה היה צריך להיות.
אורי מקלב: דיברו כאן על תדרוך נהגים ואכן אין ספק שהדבר הזה היה צריך לצאת לרחוב כאשר הציבור לא לומד את הנושא אלא היה צריך לדעת אותו קודם כך שידע איך הוא צריך להתנהג ועכשיו יש מקום לשיפור אם יש שינויים, ולא שעד הרגע הזה אנשים עדיין לא מכירים את התוכנית הזאת ולא יודעים איך הם צריכים להשתמש בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: זה דבר שהיו צריכים לצאת אתו במקסימום ויכול להיות שאחר כך היינו יכולים לצמצם מכל הבחינות, אבל לא לצאת במינימום ורק אחרי כן או תוך כדי לשפר ולייעל.
אורי מקלב: אי אפשר להתעלם מכך שהייתה כאן הרגשה של מחטף מסוים.
אורי מקלב: אני מקווה שלא כך הדבר אלא מדובר בכשל ובמחדל, אבל לא במשהו שהיה מכוון כי אולי חששו שאם נעשה את זה בצורה יותר רחבה ומוקדם יותר, אולי התוכנית לא תוכל לצאת אל הפועל.
אורי מקלב: אני לא חושב שזאת הייתה צריכה להיות חשיבה נכונה.
אורי מקלב: הנושא של ההשלכה הכספית, נושא שכולם מעלים אותו.
אורי מקלב: כרטוס, כרטיסיות מעבר – ההשלכה הכספית וההוצאה הכספית שגרמה התוכנית הזאת היא לא קטנה אלא זאת השלכה גדולה מאוד.
אורי מקלב: אם אדם צריך לקחת עוד אוטובוס ומדובר בנסיעה הלוך וחזור, יש לזה השלכות כספיות מאוד גדולות שאסור לנו להתעלם מהן.
אורי מקלב: אתמול דיברתי עם כמה חברי כנסת וגם עם שר התחבורה על כך שנעקוב מיד אחרי החגים אחר הנושא הזה ונקיים ישיבת מעקב.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לקוות שנוכל לדבר על סוף הדברים שהועלו כאן ולא על נקודת ההתחלה.
אורי מקלב: החשוב ביותר הוא הקשר והמעקב התמידי על ידי המינהלות, על ידי הפורום, על ידי הארגונים ועל ידי האנשים הפרטיים שהם שותפים לעניין הזה.
אורי מקלב: שיתוף הפעולה והאיחוד בפעולה, אני חושב שזה יביא לתוצאות בהתאם.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לציין במיוחד כאן שאנחנו יודעים שדואר ישראל כמשמעותו זה דואר ישראל.
אורי מקלב: נכון שהצטרפה לזה המלה 'חברת' דואר ישראל ואנחנו מודעים לכך, אבל קודם כל בבסיס זה דואר ישראל.
אורי מקלב: זה חברת הדואר שקיימת מאז קום המדינה, היא משרתת אותנו לכל אורך הדרך, אנחנו יודעים שזאת החברה שאנחנו רואים אותה כחברה מרכזית לנתינת שירותי דואר וכל הנלווה לכך.
אורי מקלב: אנחנו גם מודעים לכך שכיום, בשונה ממה שהיה פעם, כל שירותי התקשורת התרחבו, מה שהיה פעם זה לא מה שקיים היום, יש הרבה אלטרנטיבות לדואר, יש דואר אלקטרוני, שעל כל ענפיו וכל שכלוליו והוא רק משתכלל מיום ליום, אבל עם כל זה, מתן השירותים הבסיסיים של הדואר נשאר על ידי דואר ישראל.
אורי מקלב: גם אין לזה תחרות, יש תחרות בכמה דברים, יש תחרות במשלוחי דואר, אבל יש דברים שרק דואר ישראל נותן, כגון דואר רשום, דואר של המדינה ועוד ועוד.
אורי מקלב: אנחנו אמרנו דבר אחד.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להביא למצב שהיום הדואר לא יהיה מקום שאנשים לא יאהבו ללכת אליו.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום במצב שאנשים פונים אלינו ואומרים 'יש לי חבילה בדואר', כשהוא רואה את הטופס שיש לו דואר רשום או דואר אחר, הוא מרגיש כאילו קיבל בשורה לא טובה, שהוא צריך לעמוד היום בדואר ולחכות.
אורי מקלב: האם משך הזמן שמחכים בדואר זה זמן סביר?
אורי מקלב: אני זוכר שכשאנחנו היינו צעירים היו אומרים, התור של קופת חולים.
אורי מקלב: לצערי, אדוני המנכ"ל והאדונים האחרים, אני חושב שאנשים היו אומרים שהתור בדואר הוא התור הארוך ואנחנו רוצים להשתחרר מהדבר הזה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש לדואר ישראל כוונות טובות, אנשים מוכשרים שעומדים בראשו, משקיעים הרבה ויש התייעלות, אבל אנחנו רוצים לגעת בכמה נקודות ששמנו עליהם דגש בפעם הקודמת ואנחנו נתחיל ממש בקצרה למנות אותם.
אורי מקלב: דיברנו על אמנת שירות, האם יש בדואר אמנת שירות, תכנית מפורטת לגבי פריסת סניפים והוספת סניפים, מה קורה, כמו שהזכרתי בתחילת דבריי, בדואר הנע, שיפור חזות ואחזקה של מרכזי החלוקה.
אורי מקלב: כפי שידוע, בהרבה מקומות אין סניפי דואר, לא מחלקים את הדואר לבית, אלא יש מרכזי חלוקה, איך הם נראים, איך הם מתוחזקים וההנגשה שלהם לנכים.
אורי מקלב: אנחנו גם דיברנו על איך הדואר מעביר תקשורת לציבור כשנוצרת תקלה, דואר לא מגיע, או במקומות אחרים כשסניפים נסגרים, בערים מסוימות כל חג הסוכות הדואר היה סגור, האם זה נכון והאם הציבור יודע מזה?
אורי מקלב: לאחר מכן אנחנו גם עברנו לערים.
אורי מקלב: דיברנו על אריאל, אם יש לוח זמנים של חלוקה.
אורי מקלב: אריאל כדוגמה.
אורי מקלב: תושבי ביתר עילית – דיברנו על להגדיל את הסניף, דיברנו על אי נגישות לנכים.
אורי מקלב: הנציגות של תושבי יהודה ושומרון על החלפת הרכבים ברכבים חדשים יותר, שיהיו יותר נעימים ונגישים וגם אזורי החלוקה היו ישנים ולא מותאמים להיום ולא מתוחזקים מספיק.
אורי מקלב: בקרית יערים ביקשו לפתוח סניף דואר, כמו כן דיברו על השעות הלא קבועות שהדואר מגיע ואין שום קשר עם הנהגים, כדי לדעת אם הוא מאחר באמת או שזה רק איחור של כמה דקות.
אורי מקלב: דיברנו על בית שמש, שסניף אחד משרת ציבור גדול ועדיין לא נפתח הסניף השני.
אורי מקלב: דיברנו על כך שבמודיעין עילית לא מקבלים את כל השירותים בסניף הדואר, כמו הוראת קבע ודואר שליחים.
אורי מקלב: השלטון המקומי דיבר על כל החזות של סניפי הדואר.
אורי מקלב: דיברנו גם על פתיחת עוד סניפים בכמה מקומות.
אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו יודעים את הקשיים מולם דואר ישראל מתמודד ועם כל זה אנחנו חושבים שיש עדיין מה לשפר, במיוחד שיש רצון לשפר.
אורי מקלב: אנחנו תיכף נשמע את הדברים.
אורי מקלב: כנראה גם המנהל הכללי של הדואר שם לב שרבים מהמשתתפים פה מוצאים עניין לבוא פעם שנייה, אנשים שנושאים בתפקידים, חברי מועצה, סגני ראש העיר, ונמצאים אנשים שאכפת להם וחשוב להם מכיוון שהדואר הוא היום נושא שחשוב לאנשים ולציבור ומתייחסים אליו ודורשים גם שירות בהתאם.
אורי מקלב: אומרת לי גם מנהלת הוועדה, שלומית אבינח, שגם ערוץ הכנסת משדר את זה פעם שנייה, בגלל החשיבות, ומי כמוהם יודע מה הציבור רוצה לשמוע ומצפה.
אורי אריאל: שתיים, ראיתי את המכתב ששלחת למנהל הכללי וב-1 לחודש זה 1 לאוקטובר, יש בו חלק מהשאלות ששאלנו ואני רוצה להציע למנהל הכללי שיענה, כפי שצוין במכתב, או אולי ירחיב ויגיד אם יש דברים שאתה חושב שפה, הוועדה, חברי הכנסת, יכולים לעזזור לדואר ישראל.
אורי אריאל: לפחות ממכתבך עולה שיש תחרות לא הוגנת, ואם זה אכן כך, אולי יש מקום לשפר את זה אז יכול להיות שחברי הוועדה יירתמו לעניין.
אורי מקלב: אנחנו כרגיל נותנים לפונים קודם כל לדבר ולהגיד את מה שיש להם, אבל במקרה הזה אנחנו נבקש מהמנהל הכללי שייתן התייחסות קצרה, מתומצתת ואז נעשה סבב בין הפונים ואז מי מטעמך יוכל להשיב.
אורי מקלב: בבקשה, אדוני המנהל הכללי, תסקיר ובמיוחד התייחס אל מה שאנחנו דיברנו.
אבי הוכמן: ראשית, אני רוצה להודות לך, יושב ראש הוועדה, שנענית גם להזמנה שהוועדה תבקר בחברת דואר ישראל ותוכל לראות מקרוב איך החברה פועלת ומה החברה עושה.
אבי הוכמן: חברת דואר ישראל, מזה למעלה משלוש שנים, חווה שינוי רגולטורי שממשלות ישראל החליטו בעבר, וגם הממשלה הנוכחית ממשיכה במדיניות, של פתיחת שוק הדואר לתחרות ולמעשה הייתי אומר כמעט רוב התחומים היום בנושא הדואר הם פתוחים לתחרות.
אבי הוכמן: אנחנו הופענו לא אחת בוועדת הכלכלה של הכנסת בעבר והבענו חלק מההסתייגויות שלנו לגבי אופן וצורת פתיחת שוק הדואר לתחרות.
אבי הוכמן: היות וחברת דואר ישראל היא החברה היחידה שמחויבת למתן שירות דואר אוניברסלי, המתחרים לא מחויבים לתת שירות אוניברסלי וכמובן שזה יצר כל מיני, הייתי אומר בעיות שוק בנושא אופן התחרות.
אבי הוכמן: אני חייב לומר עוד משפט אחד כרקע.
אבי הוכמן: רשות הדואר, טרם הפיכתה לחברת דואר ישראל, עמדה בפני משבר כלכלי קשה מאוד, עד כדי קריסה.