GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל הלוי: אנחנו נצטרך לעמוד מול צינור אחד ואז נהיה מאושרים ונוכל להמשיך לעבוד.
אורי מקלב: משה כהן, מנכ"ל "חסדי נעמי".
משה כהן: "חסדי נעמי" מי שלא מכיר את השם יש לנו את הביתנים עם הציור של העוף והנרות, "אימא הבטחת לנו עוף לשבת".
משה כהן: זה אחת מהדרכים שאנחנו מגייסים מזון לכל הארץ.
משה כהן: יש ביתנים שהם מונחים באופן קבוע בעיקר ליד מרכזי קניות.
משה כהן: הארגון פועל ברמה ארצית כבר 28 שנה.
משה כהן: היקף הפעילות שלנו עומד היום על 300 טון בשבוע שזה כולל מזון יבש ופירות וירקות.
משה כהן: יש לנו למעלה מ-4000 מתנדבים בכל הארץ.
משה כהן: הארגון מחולק למספר מחלקות כאשר כל מחלקה מתפקדת כמעט כארגון עצמאי.
משה כהן: אם אנחנו מדברים על המזון אז כל חלוקת המזון גם היבש וגם בקירור, לוגיסטיקה מאוד גדולה, מספר משאיות.
משה כהן: לקראת חנוכה אנחנו יוצאים בקמפיין נרחב לציבור שיעזרו לנו לרכוש משאית נוספת שהיא בעצם תגדיל בעוד מאה טון מזון לשבוע.
משה כהן: יש לנו מחלקה מיוחדת שמטפלת ביתומים ואלמנות.
משה כהן: מלבד מזון הללו מקבלים קצבה חודשית כמו ביטוח לאומי אבל מ"חסדי נעמי" לפי מספר הילדים.
משה כהן: תחשבו 200 שקל לכל ילד.
משה כהן: זאת אומרת משפחה עם חמישה ילדים תקבל 1000 שקל.
משה כהן: עשרה ילדים, 2000 שקל וכן הלאה.
משה כהן: מיותר לציין שהתקציב הזה מגיע ללא שום עיכובים.
משה כהן: אין שביתות אצלנו.
משה כהן: מזומן בזמן.
משה כהן: דבר נוסף חשוב מאוד בתחילת השנה אנחנו נותנים בידי האלמנה 12 צ'קים.
משה כהן: היא לא צריכה כל חודש לפנות אלינו או לבקש.
משה כהן: זה כמובן מלבד מצרכי המזון.
דינה נמדר: בעזרת הצ'קים האלה האלמנה יכולה לחתן ילד או לערוך בר מצווה.
דינה נמדר: כך שזו עזרה גדולה.
משה כהן: המטרה שלנו היא להקל עליהם כמה שיותר.
משה כהן: כמו שהזכירו פה, לכבד את המשפחות.
משה כהן: זו גם כן נקודה מאוד חשובה ב"חסדי נעמי" בכלל ובאלמנות בפרט.
אורי מקלב: איך ההתנהלות שלכם מול המשרדים הממשלתיים?
משה כהן: קיבלנו מהם בסביבות 50 אלף שקל מקרן העיזבונות.
דינה נמדר: קרן העיזבונות וסלי מזון.
דינה נמדר: זה הסתכם ב-200 אלף שקל השנה מתוך מחזור של 50 מיליון שקל לשנה.
דינה נמדר: הודות למחלקת הרווחה ולגברת אילוז הדברים מתנהלים באמת במישור חלק ויפה ואין לנו שום עיכובים.
דינה נמדר: מה שאנחנו נדרשים אנחנו מגישים והכול פועל בזמן.
דינה נמדר: באמת תודה רבה.
דינה נמדר: זו הזדמנות גם להודות.
אורי מקלב: מתוך 25 גופים אתם אולי מקבלים את התמיכה השלישית הכי גבוהה בעקבות ההיקפים שלכם.
משה כהן: צריך להבין שזה היקף של 50 מיליון שקל.
משה כהן: 125 אלף שקל בקירוב תמיכה.
חגית נבו: זה גם סדר הגודל.
חגית נבו: מקודם לא הובנה הנקודה.
חגית נבו: זה גם סדר הגודל שארגון לתת מקבל ממשרד הרווחה.
משה כהן: עוד שתי נקודות בקצרה ברשותך.
משה כהן: יש לנו מחלקה מיוחדת שמטפלת בנישואים של כלות וחתנים יתומים.
משה כהן: כשאנחנו מדברים על נישואים אנחנו מדברים כמו שכל אחד מאיתנו מחתן את הבן או את הבת שלו, דואג לצלם, לשמלת כלה, לאוכל, לכול.
משה כהן: אותם חתנים וכלות יתומים באים אלינו ואנחנו דואגים להם לחתונה קומפלט.
משה כהן: הכי טוב.
משה כהן: יש לנו עוד מחלקה אחת של ביגוד והנעלה.
משה כהן: גם כן כמובן דברים חדשים שאנחנו מחלקים לאותן משפחות נזקקות.
אורי מקלב: זה בפרישה ארצית.
אורי מקלב: איפה הסניף הראשי שלכם?
משה כהן: הסניפים הראשיים שלנו הם בבני ברק, בירושלים, בפתח תקווה.
משה כהן: אבל מפוזרים בכל הארץ בנקודות חלוקה שמפעילים אותם מתנדבים.
מרים שמעוני: אני מרים שמעוני.
מרים שמעוני: אני אחות של ישראל טויטה זכרונו לברכה מקים גיטרה לחם.
מרים שמעוני: העמותה שלו רשומה אצל רשם העמותות אבל אני קוראת לעצמי גמ"ח מכיוון שאני מתנהלת ללא כספים בכלל.
מרים שמעוני: העמותה הזאת מטפלת ב-150 משפחות בגן יבנה.
מרים שמעוני: לפני זה אני רוצה להגיד משפט שאחי אמר אותו ואני חושבת שהוא מאוד נכון ואני רציתי להגיד אותו בתגובה לדברי חברת הכנסת.
מרים שמעוני: הוא אמר, היום אני מחר אתה.
מרים שמעוני: זה תרתי משמע.
מרים שמעוני: תן לאדם חכה ואל תיתן לו את הדג.
מרים שמעוני: לכן בהקשר לדבריה, מה שהיא אמרה, מה עושים הלאה?
מרים שמעוני: אנחנו מטפלים כרגע באקמול.
מרים שמעוני: צריך לדאוג למקומות תעסוקה.
מרים שמעוני: אנחנו כעמותות עושים כי אנחנו רוצים.
מרים שמעוני: הממשלה לא אגיד כמה היא עושה.
מרים שמעוני: למה אתה לא יכול להוציא את האנשים לרחובות?
מרים שמעוני: כל עוד יהיו בתי תמחוי וכל עוד יהיו עמותות שיתנו בחינם אין כסף לאנשים אנשים לא יטרחו ולא יתמודדו ולא יתאמצו בשביל להביא את הלחם הביתה.
מרים שמעוני: הם יודעים שיש מי שידאג להם.
מרים שמעוני: עכשיו מי שבאמת זקוק לא מגיע.
מרים שמעוני: אנשים שבאמת צריכים לאכול ולשתות הם לא מגיעים.
מרים שמעוני: אתה שומע עליהם מפה לאוזן.
מרים שמעוני: יש בעיות מעבר לנושא של מזון וביגוד.
מרים שמעוני: מה קורה עם נפגעי המשכנתאות?
מרים שמעוני: אנשים נזרקים לרחובות.
מרים שמעוני: אני מתמודדת עם זה יום יום.
מרים שמעוני: אנשי ההי טק.
מרים שמעוני: הם יגיעו אליכם לעמותות?
מרים שמעוני: הם לא יגיעו.
מרים שמעוני: זה אנשים שנפלו למצולות.
מרים שמעוני: הם נשארים בלי שום דבר.
מרים שמעוני: עכשיו בנושא של עמותות העל.
מרים שמעוני: סליחה זה לא אישית נגדך.
מרים שמעוני: אני חייבת לציין את זה מכיוון שמספר פעמים פניתי לעמותת "לתת" מכיוון שאני עמותה מאוד קטנה ומתקיימת אך ורק מתרומות.
מרים שמעוני: עכשיו איך התרומות האלה נעשות?
מרים שמעוני: ראשית אני מפעילה את המחויבות האישית של בית ספר תיכון בגן יבנה.
מרים שמעוני: בני הנוער בני ה-15 מתנדבים פעם בשבוע, אוספים משחקים, מזונות במוקדי שירות המזון, במרכולים, אוספים בין החברים, עושים שירות בכיתות.
מרים שמעוני: המשמר האזרחי מספק לי מתנדבים של המשמר האזרחי שעושים את החלוקה כולל קמחא דפסחא או ראש השנה או איזה אירועים מסוימים כמו חנוכה שצריך להוציא את הילדים האלה קצת להתאוורר ומועדון הנוער בגן יבנה.
מרים שמעוני: עכשיו למה אני מדברת מאוד כעוסה?
מרים שמעוני: אני אסביר.
מרים שמעוני: אני פניתי לעמותת "לתת" מספר פעמים.
מרים שמעוני: זה היה לפני יותר משנה.
מרים שמעוני: אמרו לי תשיגי את הטפסים, טופס 46.
מרים שמעוני: זה כל כך לא חשוב לי כי זה לא כסף.
מרים שמעוני: אני צריכה לתת אוכל.
מרים שמעוני: לא מסמכים.
מרים שמעוני: פניתי מספר פעמים.
מרים שמעוני: תשיגי את זה תשיגי את ההוא.
מרים שמעוני: עשרות טלפונים.
מרים שמעוני: הוזמנתי לכנס עמותות אצלם.
מרים שמעוני: סליחה, אני שוב מתנצלת.
מרים שמעוני: כואב לי הלב.
מרים שמעוני: היה כנס עמותות של לתת שנערך ברמת אפעל.
מרים שמעוני: הגענו לשם.
מרים שמעוני: שולחנות עמוסים כל טוב.
מרים שמעוני: מכל טוב הארץ.
מרים שמעוני: אני שואלת וגם שאלתי שם.
מרים שמעוני: סליחה, נכון שזה מתרומות אני יודעת.
מרים שמעוני: הכול נעשה כתרומות אבל האם אני או הוא אנשי העמותות שמחלקים צריכים את האוכל הזה לאכול או עדיף לארוז אותו ולחלק אותו לבתי תמחוי או לאנשים שאכן זקוקים לו?
מרים שמעוני: עם כל הכבוד לכיבוד.
מרים שמעוני: יש עמותות על.
מרים שמעוני: אני כעמותה קטנה כאשר אני רוצה להעמיד עגלת מזון באחד המרכולים באזור מגורי ואז אומרים לי זה שייך לעמותה הזאת או לעמותה הזאת.
מרים שמעוני: העמותה הגדולה מסרבת לתת לך עגלה.
מרים שמעוני: איך אני אמורה לקבל את המצרכים אם חוסמים לי את הדרך לפני שאני מגיעה לשם?
מרים שמעוני: מה קורה עם העמותות הקטנות שלא מצליחות לקבל את התקנה 46 וכן מטפלים ועובדים דרך משרד הרווחה ועובדים עם המועצה המקומית ומפעילים ציבור שלם, איך הם אכן יכולים לעזור לאותה אוכלוסיה?
אורי מקלב: יש לעמותה שלך שם?
מרים שמעוני: אני פועלת היום על שם העמותה של אחי זכרונו לברכה שהפכתי אותה לגמ"ח.
מרים שמעוני: יש לי רישוי במשרד המשפטים עם מספר.
מרים שמעוני: לא מקבלת בכלל תמיכות.
מרים שמעוני: אני עובדת נטו מתרומות ממקום מגורי בלבד ומתנדבים תושבי גן יבנה וגם כמובן פתחון לב שהם היחידים שפתחו את הדלת ואמרו בואי נריץ אותך וניתן לך ועזרו לי בסלי מזון.
מרים שמעוני: אנחנו בגן יבנה 18 אלף תושבים.
אורי מקלב: אני כן מקבל את דבריך שגם עמותה קטנה צריכה להיות ממוסדת ולהיות מוכרת על ידי המשרדים הממשלתיים על אף שהיא קטנה.
אורי מקלב: היא לא צריכה להחזיק עורך דין ורואה חשבון.
אורי מקלב: שיתנו גם לעמותות הקטנות את האפשרות לפעול ולא לדחוק אותן לצד.
אורי מקלב: אין כמו עמותה מקומית קטנה שרואה את הנצרך.
אורי מקלב: יכול להיות שאפשר לתת לכם מה שנקרא המסלול הירוק בהקלות מסוימות.
חגית נבו: ממש כואב לי מה שאת אמרת.
חגית נבו: ארגון "לתת" פועל לפי איך שהמדינה מכתיבה.
חגית נבו: כל 120 הארגונים והעמותות שעובדים איתנו לכולם יש אישור 46, ניהול תקין, כל הטפסים שנדרשים על מנת לקבל סיוע מארגון לתת.
חגית נבו: זה המנדט שהציבור נתן לנו ותעשיית המזון נתנה לנו ואנחנו נתפסים כלגיטימיים בעיניהם.
חגית נבו: אנחנו פועלים לפי קריטריונים של המדינה.
חגית נבו: יש לנו סף כניסה.
חגית נבו: גם כל עמותה שאנחנו מסייעים לה זו עמותה שמסייעת למעל 200 משפחות בעיר מגורים שלה.
אורי מקלב: אני מציע לייסד אצלכם מחלקה מיוחדת כדי שתוכלו לסייע לעמותות הקטנות האלה שיוכלו להיכנס.
חגית נבו: אותו יום כאשר נפגשנו והיה את כנס העמותות בגלל שאנחנו רואים את עצמנו כארגון גג אנחנו גם מספקים הרבה כלים.
חגית נבו: ביניהם כל הנושא של גיוס משאבים וכל הנושא של איך לנהל עמותה באופן תקין.
חגית נבו: כולם מוזמנים לפנות אלינו ואנחנו יכולים לעזור להם לעשות את זה.
חגית נבו: זה חלק מהתפקיד שלנו.
ניסים כהן: השותפים האסטרטגיים שלנו הם "חסדי נעמי".
ניסים כהן: בזכותם אנחנו מחלקים הרבה מאוד מזון.
ניסים כהן: בגלל שהלוגיסטיקה של "חסדי נעמי" היא גדולה היא עוזרת מאוד ללתת וחלק גדול מאזור המרכז מתמקד בחסדי נעמי.
ניסים כהן: אנחנו צינור שלהם לתת.
ניסים כהן: מעבירים לחסדי נעמי ואנחנו מעבירים להרבה מאוד עמותות.
ניסים ציוני: כל המהלך הזה הוא מתוכנן.
ניסים ציוני: משדולה של לתת.
ניסים ציוני: כדי שנוכל לחזק אותם.
ניסים ציוני: אני מייצג את ארגון פתחון לב.
ניסים ציוני: אני שמח לשבת כאן בין אנשים שמממשים כמעט את הדרגה הגבוהה ביותר של צדקה.
ניסים ציוני: אני אחלק את דבריי הקצרים לשלושה חלקים.
ניסים ציוני: החלק הראשון, אני אספר מעט על הארגון.
ניסים ציוני: החלק השני אני אספר על הבעיות שאנחנו סובלים מהן.
ניסים ציוני: החלק השלישי, מה בעצם אני חושב שניתן לעשות.
שלומית אבינח: הקמת איזה יוזמה, איזה פורום בכנסת הקודמת ששר הרווחה היה שותף לזה.
שלומית אבינח: בעצם אתה פנית אלינו בקשר לקשיים שבהם נתקלת.
שלומית אבינח: האם השתנה משהו בעקבות הישיבות?
שלומית אבינח: בעקבות המעורבות של השר?
ניסים ציוני: לא השתנה שום דבר.
ניסים ציוני: היה רצון טוב אבל הרצון הזה התמסמס בתוך האירועים השוטפים שפועלים על כולנו.
ניסים ציוני: אז משם לא יצא שום דבר.
ניסים ציוני: אני אולי אמקד.
ניסים ציוני: במקום לדבר על מה פתחון לב עושים אני אדבר על הבעיות שאנחנו סובלים מהן.
ניסים ציוני: הבעיות שלנו, אחת, העמותות עדיין נאלצות לשלם מע"מ וזה איזשהו עיוות מטורף.
ניסים ציוני: אין הדרכה לעמותות שתבוא מהיוזמה של הממסד והוא יגיד בהתאם לפעולות של כל ארגון עושה לאיזה מקורות הוא יכול לפנות על מנת לקבל תקציבים ולקבל תרומות.
ניסים ציוני: אנחנו צריכים לרוץ, לפענח.
ניסים ציוני: המקום היחידי שאנחנו מקבלים שמה טיפול יפה זה באגף שיוכי יושבת שם, ובאמת זה כבר שנים, ואיפה שיש קושי מיד פותרים ומדריכים ברוח טובה ובאהבה גדולה.
ניסים ציוני: מעבר לזה אנחנו לא יכולים לדעת.
ניסים ציוני: יש לנו גם מרכז חינוכי.
ניסים ציוני: אנחנו לא יכולים לדעת מאיפה אפשר בכלל לפלס את הצעד הראשון בכיוון של לקבל משהו כשותפות בעניין הזה.
ניסים ציוני: הפרוצדורות לקבל את התמיכות הן קצת ארוכות מדי לטעמי אבל כמו שאמר כאן ידידנו אפשר לעמוד בזה וזה בסדר.
ניסים ציוני: לא בסדר שהמדינה משתתפת ב-0.95% ממחזור הפעילות של ארגון פתחון לב.
ניסים ציוני: זה מעט מדי.
ניסים ציוני: צריך לעשות משהו בעניין הזה.
ניסים ציוני: היו הצהרות של ראש הממשלה בתקשורת, נדמה לי בפסח 2008 שהולכים להקצות סיוע מיידי לעמותות.
ניסים ציוני: אפילו אני חושב שקיבלנו איזשהו טלפון ממקור כלשהו.
ניסים ציוני: והיו הצעות של הממשלה נדמה לי על הקצאה של 100 מיליון שקלים שרוצים להקצות לעמותות.
ניסים ציוני: הגשנו את כל הטפסים, את כל הבקשות.
ניסים ציוני: אני יודע שזה התקבל.
ניסים ציוני: אנחנו מאוד מצפים לראות מה תהיינה התוצאות.
ניסים ציוני: יש עוד בעיה שהיא אקוטית מאוד זו בעיית הארנונה שבאופן אישי מאוד מקוממת אותי ואני אספר.
ניסים ציוני: משרדי ההנהלה שלנו ישבו באזור ליד חולון שם במשך 5 שנים.
ניסים ציוני: אנחנו שילמנו שם 3200 שקלים ארנונה בכל חודש.
ניסים ציוני: כל הפניות שלנו כדי לקבל הקלות נפלו על אוזניים אטומות.
ניסים ציוני: שני שליש אנחנו יכולים לקבל ואנחנו מקבלים.
ניסים ציוני: יש לנו את הפטור שאנחנו מקבלים והכול מסודר ויפה.
ניסים ציוני: אבל מה?
ניסים ציוני: כשמשרדי ההנהלה הצנועים ישבו בעיר שנקראת אזור לא קיבלנו את הפטור.
אורי מקלב: רוב הפעילות, אתם לא עומדים בכמה קריטריונים שיש.
אורי מקלב: רוב הפעילות היא לא שם.
ניסים ציוני: זה מטופש ברמות הכי גבוהות שרק אפשר להמציא.
ניסים ציוני: כאן התפקיד שלכם כחברי כנסת, כממסד להגיד חברים, עושים סדר בעניין.
אורי מקלב: אם אתה לא מגורים ואתה לא עמותה אז אתה נהפך למסחרי.
אורי מקלב: זה זורק אותך מיד לתעריף הכי גבוה.
אורי מקלב: יצוין ששר הפנים אלי ישי ער לבעיה הזאת ובימים האלה אנחנו מקיימים ישיבה שחלקה גם מתייחסת לנושאים האלה.
ניסים ציוני: אז בנושא הארנונה כדי להשלים את זה כדי שיובן עד כמה זה דחוף עברנו מאזור עם פרוץ המשבר הכלכלי בשלהי 2008, התמודדנו עם שורה שלמה של קשיים מטורפים ולא רצינו שזה יפול על גב מקבלי הסיוע.
ניסים ציוני: במסגרת הזאת אנחנו צמצמנו את השטח של המשרדים שלנו, עברנו מאזור לראשון לציון, גם כדי להיות תחת המטרייה של עיריית ראשון כי שם יש לנו פטור למרכז הסיוע בראשון, עשינו את כל המהלך הזה, עברנו, זה היה קרב מטורף, גם לצמצם בכוח אדם, גם לצמצם בהוצאות, גם לעבור משרדים.
ניסים ציוני: הגענו לראשון והטילו עלינו עיקול על חשבון הבנק של ארגון פתחון לב.
ניסים ציוני: כשביררנו למה אמרו לנו, על המשרדים שלכם אתם לא שילמתם את הארנונה בגובה המתאים.
ניסים ציוני: אין לכם פטור.
ניסים ציוני: ומפה אני בכוונה יורד פה טיפה לעומק ומיד יוצא החוצה.
ניסים ציוני: טפסים וניירות וטלפונים ופגישות וריצות של מנהל מרכז סיוע לעיריית ראשון ולהיפגש עם זה ולהיפגש עם ההוא, ומלחמת התשה שלמה על מנת להבין למה אנחנו לא מקבלים את הפטור למשרדים שלנו.
שלומית אבינח: מי הטיל את העיקול?
ניסים ציוני: עיריית ראשון.
ניסים ציוני: אבל גם עיריית ראשון לא אשמה.
ניסים ציוני: חברים אנחנו כולנו אחים, כולנו בני ישראל, הניצוץ היהודי נמצא בלב של כל אחד.
ניסים ציוני: יש להם כללים, יש להם הוראות.
ניסים ציוני: יד ימין עושה ככה לפי ההוראות, יד שמאל עושה ככה.
ניסים ציוני: יד ימין שולחת לנו אלפי אנשים מקבלי סיוע עם מכתבי הפניה מעובדות סוציאליות, ויד שמאל פועלת לפי החוק.
ניסים ציוני: מעקלת.
ניסים ציוני: צריך לתקן את העניין של הארנונה.
ניסים ציוני: מה שקורה גם, שהעבודה שלנו, אני לא יודע איך עובדים בארגונים אחרים, אני מתאר לי שזה אותו דבר.
ניסים ציוני: העבודה היא קשה, יש מלחמה יומיומית.
ניסים ציוני: זה כמעט כמו לנהל עסק.
ניסים ציוני: יש תוכניות עבודה שנתיות ויש יעדים ועושים בקרות ומקבלים דיווחים, קרב שלם.
אורי מקלב: מי עומד מאחורי העמותה שלכם?
ניסים ציוני: אנחנו עמותה של אנשים מהחברה הישראלית.
ניסים ציוני: זה התחיל שלפני 11 שנה אני הייתי בעל חברה שעסקה בהשמעת מוסיקה באירועים והחיים שלי היו מלאים ביופי ובשמחה ובריקודים, והייתי גם שדר בתחנת רדיו.
ניסים ציוני: תמיד דרך הרדיו הקפדתי לעשות פעולות כדי לעזור לאנשים.
ניסים ציוני: אחת מהפעולות האלה שעשיתי שזה היה איסוף תנורי חימום ושמיכות לחורף הגיעה אימא עם שני ילדים, אמרה, תציל אותי מרעב, אנחנו מתים.
ניסים ציוני: ואני שמה מצאתי את עצמי מחובר עם כל האנרגיה והכוח כדי להתחיל לעשות פעולות למען הארגון.
ניסים ציוני: סגרתי את העסק, עזבתי את הרדיו שמאוד אהבתי, ככה זה התחיל, עם חברים ועם אנשים טובים שהצטרפו.
ניסים ציוני: אנחנו מתקיימים מתרומות.
ניסים ציוני: מחזור הפעילות של ארגון פתחון לב בשנת 2008 לפי מאזן שנתי מבוקר וחתום הוא 17 מיליון 860 אלף.
ניסים ציוני: מתוך זה 0.95% פחות מאחוז אחד זה מה שהארגון מקבל מהממסד.
ניסים ציוני: הוצאות הנהלה וכלליות אם כבר מדברים על מספרים בארגון פתחון לב לפי אותו דוח מבוקר הוא 8.95%.
ניסים ציוני: בעצם לפי ההוראות אנחנו יכולים מחזור פעילות עד 25 מיליון שקל להגיע עם הוצאות הנהלה וכלליות ל-18% ממחזור הפעילות.
ניסים ציוני: זה נתון יפה שאנחנו מאוד שמחים עליו.
ניסים ציוני: עכשיו אולי כמה מילים על הארגון.
ניסים ציוני: הארגון נוסד לפני 11 שנה.
ניסים ציוני: סיפרתי איך בעצם היה טריגר.
ניסים ציוני: החלום היה לחלק מזון ל-500 משפחות.
ניסים ציוני: היום אנחנו מחלקים 4000 סלי מזון בחודש בכל רחבי הארץ למשפחות נזקקות שעובדות סוציאליות מפנות אלינו עם מכתבים.
ניסים ציוני: אחרי 3 שנים אנחנו הבנו שלתת אוכל זה חשוב אבל זה לא יפתור את הבעיה.
ניסים ציוני: לכן הקמנו מרכז חינוכי על שמו של אילן רמון.
ניסים ציוני: אנחנו מפעילים שם תוכנית מאוד אפקטיבית בת 7 שנים.
ניסים ציוני: אנחנו לוקחים את הילדים מגיל 15.
ניסים ציוני: 3 שנים הם מקבלים גם עזרה בלימודים כי היעדים שלנו של פתחון לב זה שהם יסיימו בית ספר תיכון בהצלחה עם תעודת בגרות ויתגייסו לצבא.
ניסים ציוני: זה קורה במשך 3 שנים.
ניסים ציוני: לקראת הגיוס אנחנו עושים להם הכנה גם מנטלית וגם פיזית לגיוס לצה"ל.
ניסים ציוני: מלווים אותם במשך שלוש השנים של השירות לוודא שאין נפילה ולקראת תום שירות עושים להם הכנה ליציאה לחיים האזרחיים, מי לעבודה, מי ללימודים.
ניסים ציוני: מה שבטוח שילד שנכנס אלינו בגיל 15 לעולם לא יעמוד בתור כדי לקבל מזון באחד מהארגונים של החסד.
ניסים ציוני: המיקוד של הארגון הוא בחינוך.
ניסים ציוני: אנחנו לא מחפשים להגדיל מעבר ל-4000 סלי מזון בחודש.
ניסים ציוני: אנחנו כן רוצים להגדיל את תחום החינוך כמה שיותר.
ניסים ציוני: הרמב"ם קבע את דרגות הצדקה והדרגה הגבוהה ביותר זה ללמד, לחנך ולתת לאנשים אפשרות ללמוד מקצוע ולפרנס את עצמם.
ניסים ציוני: זה היה קצת על הארגון.
ניסים ציוני: הבעיות שאני העליתי קודם הן חשובות, זה הנושא של ארנונה והנושא של מע"מ והנושא של מיפוי מקורות שאנחנו יכולים לפנות אליהם כדי לקבל כספים לגיטימיים על מנת לעזור לנו לעשות את העבודה.
חגית נבו: אנחנו נתחיל להגיד, איזה משרד יכול לעזור לנו בתחום של חינוך וכדומה.
חגית נבו: יש מה שנקרא קול קורא.
חגית נבו: הם די מפרסמים את זה.
חגית נבו: צריך להסתכל על המכרזים של משרדי הממשלה.
חגית נבו: יש להם את זה מסודר.
חגית נבו: הם שולחים כל חודש.
ניסים ציוני: אני יודע וניסינו ופנינו לביטוח הלאומי.
ניסים ציוני: זה מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת.
ניסים ציוני: לא רוצים שהממסד ירדוף אחרי הארגונים אבל הממסד יכול בהחלט לבוא ולהגיד אתם מפעילים מרכז חינוכי, אתם יכולים לפנות אל הביטוח הלאומי ואל משרד החינוך.
ניסים ציוני: פנינו.
ניסים ציוני: אנחנו נענינו בשלילה כי הבירוקרטיה שם, בשביל זה גברת יוכי אילוז אנחנו מעריצים שלך.
ניסים ציוני: אתה פונה, עושה מה שצריך, מקבלים את מה שמקבלים, יש תוצאה.
ניסים ציוני: במקומות האחרים אין תוצאה.
ניסים ציוני: לסיום, יש כמה רעיונות טובים לביצוע שיכולים לשנות פה את ההתייחסות לנושא של עוני בישראל.
ניסים ציוני: צריך מישהו שירים את הכפפה הזאת.
ניסים ציוני: אני מדבר על מעבר לפעילויות השוטפות ומעבר לרצון הטוב של אלה שנמצאים בממסד.
ניסים ציוני: הלוואי ומישהו יבין שהפעילות במלחמה בעוני מתחלקת לשני חלקים פשוטים.
ניסים ציוני: אחד מתן מענה מיידי לכל מי שרעב ולכל מי שצריך עזרה בכל התחומים של הלבשה.
ניסים ציוני: מאוד מחמם את הלב היה לשמוע על העזרה ליתומים שמתחתנים.
ניסים ציוני: זה במיידי, זה מישור אחד.
ניסים ציוני: המישור השני שתקום כאן איזושהי קבוצה של אנשים, חברי כנסת, זה לא משנה מי, ושידאגו שתהיה תוכנית רב שנתית לצמצום ממדי העוני.
ניסים ציוני: אם יפן אחרי מלחמת העולם השנייה שהכול היה הרוס שם הצליחה לשקם את עצמה ולהיות מעצמה עולמית אנחנו עם הגניוס היהודי בטח שיכולים לעשות את זה.
ניסים ציוני: אני מקווה שמישהו ירים את הכפפה הזאת ואז כשתהיה תוכנית כזאת בעזרת השם אז נא להקפיד שזה לא יהיה תלוי בממשלה כי הממשלות כאן מתחלפות בגלל שיש פה ליקויים אחרים של מבנה הבחירות ושיטת הממשל.
ניסים ציוני: אבל שזה יהיה מנדט שנמצא אצל חברי הכנסת.
אורי מקלב: זה התפקיד של המשרד.
אורי מקלב: זה מובנה אצלם כמו במשרד הרווחה.
ניסים ציוני: לא.
ניסים ציוני: זה חשוב.
ניסים ציוני: שר הרווחה יכול להיות בעוד שנה לא בתפקידו.
ניסים ציוני: הוא נכנס לקדנציה אבל היא המנדט הזה יהיה אצל כנסת ישראל, לא משנה איזו מפלגה שולטת, זאת התוכנית הרב שנתית.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מודים לך, עם ישראל ביופיו.
אורי מקלב: גברת ליאת מלכה.
ליאת מלכה: "תפארת חן".
ליאת מלכה: העמותה עוסקת בהכנסת כלה.
ליאת מלכה: יש לה סלון כלות שבעצם כל אחת יכולה לבוא ולרכוש את השירותים.
ליאת מלכה: מדובר כמובן ביתומות, אלמנות וגם בנות נורמטיביות כאשר נותנים להן את הבסיס הראשוני להתחלת החיים שזה נדוניה, מכשירי חשמל, ציוד בסיסי.
ליאת מלכה: הן מקבלות את המוצרים הטובים ביותר ולא מתפשרים.
ליאת מלכה: בנוסף עוסקת העמותה בנושא של קמחא דפסחא, חלוקת מצרכי מזון ברמה השוטפת, וגם ברמה של אירועים נקודתיים כמו פסח, ראש השנה, תחילת שנת הלימודים חלוקת תיקים, ובנוסף יש גם סמינרים בבתי ספר ששם אנחנו מנסים להעצים ולהכשיר בנות על מנת שנוכל להוציא אותן ממעגל המצוקה.
אורי מקלב: באיזה היקף כספי אתם פועלים?
ליאת מלכה: ההיקף הכספי הוא 4 מיליון שקל.
ליאת מלכה: ברמה החודשית אנחנו מדברים על 70-80 משפחות.
ליאת מלכה: מדובר על 5000 שנהנים מקמחא דפסחא.
ליאת מלכה: גם מספר לא מבוטל בראש השנה.
ליאת מלכה: אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשלושה חלקים.
ליאת מלכה: אחד זה ברמה של הקושי הבסיסי ושניים בראיה המרחבית לגבי כל העמותות.
ליאת מלכה: היום בפורום הזה, זו פעם ראשונה שלי שאני מגיעה לכנסת.
ליאת מלכה: אבל בפורום הזה ציפיתי שיותר שרים וחברי כנסת יגיעו כי המצוקה היום היא קשה.
ליאת מלכה: זה משהו שהחברה צריכה להכות על חטא.
ליאת מלכה: זה משהו שצריך להיות בסדרי עדיפות לאומית.
ליאת מלכה: העמותה שלנו מתבססת על מתנדבים.
ליאת מלכה: אני בעצמי מתנדבת בנושא האדמיניסטרטיבי.
ליאת מלכה: הקשיים הם קשיים של כולנו לאור המשבר הכלכלי שפוקד אותנו ואת העולם.
ליאת מלכה: שנית, בנושא הלוגיסטי התשתיתי, להיערך בדברים הפשוטים.
ליאת מלכה: גם אם אני מבקשת מקרן עיזבונות והם עוזרים לי במעט מאוד אחוזים מהסל שאנחנו נותנים למשפחות ברוכות ילדים, אז אני מדברת על לאחסן את הדברים, לסדר, למצוא מקום.
ליאת מלכה: העלויות הן מאוד גבוהות.
ליאת מלכה: לגייס מתנדבים, לשמר אותם בתוך המערכת.
ליאת מלכה: זה ממש ניהול עסק שבו אתה צריך להניע אנשים מתוך אידיאולוגיה.
ליאת מלכה: המענה שהעמותות מקבלות מהממסד הוא מועט יחסית.
ליאת מלכה: ברמה הכספית הממסד נותן מענה מאוד זניח.
ליאת מלכה: לפעמים אנשים לא רוצים למלא את הטפסים בשביל כמה שקלים האלו.
ליאת מלכה: דבר נוסף במענה ההדרכתי, הניהולי, ארגון המשאבים, הנושא שהיום אתה לא יכול לפנות באופן מסודר ואין שום מאגר שאתה נכנס בתור עמותה ויש לך את הכול לנגד העיניים.
ליאת מלכה: אתה רוצה לפעול כך או אחרת.
ליאת מלכה: זה רב תחומי.
ליאת מלכה: כי העמותות מתעסקות גם עם אוכל, גם עם חלוקת בגדים, גם עם טיפולי שיניים.
ליאת מלכה: זה מגוון רחב.
ליאת מלכה: אתה מתחיל עם משפחה.
ליאת מלכה: הרבה פעמים זה נסחף לעוד הרבה מאוד דברים.
ליאת מלכה: היום אם אני רוצה להביא קונטיינר מחו"ל אני צריכה להתעסק שעות בלראות איך אני מסדרת הקלות.
אורי מקלב: זאת אומרת את מציעה לרכז את כל המידע.
אורי מקלב: אולי במשרד הרווחה.
ליאת מלכה: אני מציעה לייצר איזושהי סינרגיה בין המערכות הממשלתיות לבין המערכות של העמותות.
ליאת מלכה: השלם הוא יותר מסך חלקיו.
ליאת מלכה: חייבים להגדיל את התקציבים כי מעגל הפונים רק גדל וגדל.
ניסים כהן: דיברו כאן על ארנונה.
ניסים כהן: יש פה גם נושא של כיבוי אש.
ניסים כהן: מגיעים אלי למחסנים הגדולים.
ניסים כהן: ההוצאה שהם רוצים היא בערך 30 אלף שקל.
ניסים כהן: אתה לא יודע איפה תשים את הכסף.
ניסים כהן: הם רישוי עסק לכל דבר.
אורי מקלב: עורך דין חנן ארליך ממשרד המשפטים שהוא בעצם ממונה על תחום התמיכות במשרד המשפטים.
אורי מקלב: אין פרופורציה בין מה שהעמותות מבקשות לבין מה שהן מקבלות.
אורי מקלב: יש הרבה ארגונים לא הגיעו היום.
אורי מקלב: אנחנו מבינים שצריכים להיות קריטריונים מסוימים.
אורי מקלב: יש ניירת רבה.
אורי מקלב: הגבלות.
אורי מקלב: ועוד דברים.
אורי מקלב: האם אתה יכול להאיר את עינינו בקשר לעמותות שההיקפים שלהן יותר קטנים.
אורי מקלב: וכן בקשר לעמותות הגדולות.
חנן ארליך: להגן על בירוקרטיה זה לא תענוג גדול.
חנן ארליך: אני אנסה להסביר קצת את הרעיון של התמיכות.
חנן ארליך: למעשה עומדים פה על כפות המאזניים מצד אחד הרצון להקל על העמותות, לאפשר את התמיכה והעברת הכסף.
חנן ארליך: כל מהותה של התמיכה היא לא חובה שבחוק שמוטלת על המדינה.
חנן ארליך: אפשר להגיד חובה מוסרית.
חנן ארליך: המדינה באה ואומרת אני רוצה לסייע.
חנן ארליך: זה מצד אחד.
חנן ארליך: מצד שני, אנחנו כאזרחים רוצים שיקרה לגבי כל תחום שבו משתמשים בכספי ציבור וזה הכספים ישמשו למטרות באופן יעיל ובעיקר לפי כללי המנהל התקין.
חנן ארליך: אנחנו לא רוצים שהכסף יבוזבז או לא יגיע ליעדו וכולי.
חנן ארליך: אלה שתי כפות המאזניים וביניהם אנחנו מתמרנים.
חנן ארליך: כל הטפסים והניירת שדובר עליהם כאן בעיקרם בודק אותם ועוסק בהם החשב הכללי במשרד האוצר.
חנן ארליך: מנפק אותם.
חנן ארליך: זה רוחבי לגבי כלל התמיכה במדינה.
חנן ארליך: זאת אומרת לא רק לגבי סלי מזון, קמחא דפסחא אלא כל תחום ותחום.
חנן ארליך: אם זה תחום הבריאות, אם זה תחום החינוך וכו'.
חנן ארליך: כלל התחומים שהמדינה תומכת בהם דרך המשרדים השונים, נדרשים המסמכים הללו, כאשר לכל עניין יש את התכלית.
חנן ארליך: אם זה רישיון עסק, אם זה רישוי ניהול תקין, אם זה דוחות על כמות האנשים שנהנים מהפעילות במקרה הזה מקבלי סלי המזון או הסועדים במסגרות ההזנה.
חנן ארליך: כל מסמך יש לו את הייעוד שלו.
חנן ארליך: אנחנו שואפים מצד אחד ליעילות ומצד שני למנהל תקין.
חנן ארליך: יש מטרה נוספת ואנחנו במשרד המשפטים מתעסקים בזה וזה הנושא של השוויון.
חנן ארליך: לפי סעיף 3א' לחוק יסודות התקציב מחייב שחלוקת כספים של משרדי ממשלה למוסדות ציבור תיעשה באופן שוויוני בהתאם למבחני תמיכה שוויוניים.
חנן ארליך: אחד מהמדדים של שמירה על השוויון זה לדעת כמה אנשים נהנים מהפעילות.
חנן ארליך: יש מדדים נוספים.
חנן ארליך: גם בקשר לזה צריכים מסמכים.
חנן ארליך: יש הקלה לעמותות בעלי מחזור כספי נמוך.
חנן ארליך: זה גם מופיע בנהלים.
חנן ארליך: יש סוגים מסוימים של מסמכים שהם לא נדרשים להגיש.
חנן ארליך: לגבי היקף התקציב, זה דבר שלא תלוי בי, לא תלוי במשרד המשפטים ובסופו של דבר לא לגמרי תלוי במשרד הרווחה.
חנן ארליך: זה עניין של מדיניות כללית ממשלתית כמה היא מקציבה.
חנן ארליך: לגבי עמותות קטנות יש כאן עניין של כדאיות.
חנן ארליך: המשרד אומר אני לא תומך בגופים שהם קטנים מאוד אלא מרמה מסוימת.
חנן ארליך: העניים בכל זאת מקבלים.
חנן ארליך: כמעט כל עמותה שעומדת בתנאי סף די נמוכים מקבלת תקציב.
אורי מקלב: יוכי אילוז קיבלה מחמאות מכל העמותות שנמצאות פה.
אורי מקלב: אנחנו ראינו כאן את עם ישראל ביופיו, את המסירות, את ההתנדבות, את הערכים.
אורי מקלב: אני פתחתי ואמרתי איפה אנחנו נמצאים בקו העוני לכן חשובה כל כך עזרה הדדית.
אורי מקלב: המדינה נשענת על עמותות יותר מאשר העמותות נשענות על המדינה.
אורי מקלב: אנחנו מציינים את יום העוני הבינלאומי.
אורי מקלב: אני מודה לכל מי שהשתתף.
אורי מקלב: רבותי, צהריים טובים.
אורי מקלב: אני מתכבד ברשות
אורי מקלב: כם לפתוח את הישיבה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להתכנס לזמן שקבענו לעצמנו – שעה של דיון.
אורי מקלב: יש לנו שני נושאים על הפרק.
אורי מקלב: אחד, נושא עליו דיברנו בעבר – תשלום בכרטיס אשראי לעמותות.
אורי מקלב: שתיים, הוראת החשב הכללי שעמותה שאין לה ניהול תקין מ-1 לינואר 2010 לא תתוקצב.
אורי מקלב: רשם העמותות הודיע לראשי העמותות שהם צריכים להגיש ניירת עד ה-30 לספטמבר.