GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סלעית קולר: הדברים האלה היו צריכים להתבטא במחיר.
סלעית קולר: הם לא מתבטאים במחיר מכיוון שזה לא נמסר לה.
סלעית קולר: הניירות נמסרו לה רק אחרי שהיא עמדה על זה והיא הוציאה את המסמך המקורי.
סלעית קולר: על המסמך המקורי אין חתימה שלה.
סלעית קולר: על העותק יש חתימה שלה.
חנן אהרון: בחוק מ-2008 כתוב במפורש שמוכר מחויב לתת את כל הפרטים והוא צריך לחתום בחוזה ובחוזה הזה צריכים להיות כל הפרטים, כל המידע, עם תאונות, בעלים.
חנן אהרון: כל מה שצריך לדעת על הרכב.
חנן אהרון: ואם האזרח אחרי שהוא קנה את הרכב המידע הוא לא נכון רשאי לתבוע ב-182 אלף שקלים.
חנן אהרון: מימד של קנס יש בעניין הזה.
דפנה כהן: גם החוק הקיים דורש מרוכש הרכב תהליך כזה ארוך וגם כן כל מיני תחנות שהציבור לא מודע להם.
דפנה כהן: למשל מהדוגמה שלה.
דפנה כהן: היא הלכה עשתה את הבדיקה ברכב.
דפנה כהן: בא אליה אמר לה בעל פה הרכב תקין, נהדר, תחתמי על העסקה.
דפנה כהן: את ידעת שאת צריכה עם התוצאות של הבדיקה ללכת לשמאי רכב?
דפנה כהן: למכונאי רכב שיסביר לך על האמיתות ועל המשמעות של מה שהרכב הזה עבר מבחינת התאונה.
דפנה כהן: היא לא ידעה.
דפנה כהן: וכמוה רבים בציבור.
דפנה כהן: יש פער בין מה שנמסר לה בעל פה למה שכתוב בכתב.
דפנה כהן: יש פה הונאה.
דורון נבז'וק: אפשר להשליך מכמות התביעות בבתי המשפט אפשר להשליך שזה עשרות אלפים של מקרים.
דורון נבז'וק: הטריק הזה של בדיקות הוא טריק ידוע.
דורון נבז'וק: המוכר מנווט את הקונה למקום בדיקה שהוא רוצה לבדוק שם.
דורון נבז'וק: הוא מנצל את הבורות של האזרחי.
דורון נבז'וק: בטופס הוא עושה לעצמו גיבוי משפטי.
דורון נבז'וק: הוא כותב עותקים.
דורון נבז'וק: הוא אומר לו הרכב נפלא.
דורון נבז'וק: תחתום, סע לשלום.
דורון נבז'וק: הלקוח חותם.
דורון נבז'וק: מה שקורה בבית המשפט מתגונן המכון ואומר אני אמרתי לה שהכול לא תקין.
דורון נבז'וק: הנה תראה את הטופס.
דורון נבז'וק: היא חתמה עליו.
דורון נבז'וק: ובטופס רשומים הליקויים.
אורי מקלב: איך אתה יכול לעזור לה?
דורון אובז'נק: אני מייצג את איגוד המוסכים בישראל.
דורון אובז'נק: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם המועצה לצרכנות.
דורון אובז'נק: הדבר הראשון זה לנצל את חוק גילוי נאות שאף אחד לא יודע עליו שום דבר.
דורון אובז'נק: לא נעשו מאמצים על ידי אף משרד ממשלתי לקדם את החוק.
דורון אובז'נק: הגופים היחידים שעשו מאמץ לקדם אותו זה אנחנו יחד עם המועצה לצרכנות.
דורון אובז'נק: פרסמנו אותו.
דורון אובז'נק: אף אתר אינטרנט לא מוכן לפרסם אותו.
דורון אובז'נק: גברת אסיה.
דורון אובז'נק: אנחנו יכולים לנצל את החוק הזה.
דורון אובז'נק: אנחנו נלך לאותה חברת השכרה ונגיד לה שגם אחרי המכירה הוא חייב לחתום על טופס גילוי נאות.
דורון אובז'נק: עכשיו שאנחנו יודעים את פרטי הרכב האמיתיים הוא יצטרך לרשום אותם.
דורון אובז'נק: במידה והוא יתן לה טופס גילוי שלא תואם את המציאות או שלא תואם את המצג הראשון שנתן לה היא תוכל בסדר דין מהיר לדרוש החזרה של הרכב וקבלה מלאה של הכסף.
דורון אובז'נק: אנחנו נעזור לה לעשות את זה.
קרין אליהו: אנחנו מקבלים עשרות תלונות לגבי הנושא הזה של ההטעיות.
קרין אליהו: יש המון צרכנים שלא מכירים את החוק.
קרין אליהו: גם אם מכירים את החוק זה דורש כל כך הרבה עומס מהצרכן בדיעבד לעשות פעולות שיכולות להימנע אם היה את המאגר הזה מראש.
קרין אליהו: מהתקופה האחרונה יש לנו עשרות תלונות.
מירב רפאלי: בעצם קיים מצב שנמכרים לציבור רכבים שעברו אובדן להלכה מבלי שהציבור בכלל יש לו את המידע לגבי מהות הנזק ולגבי אופן הטיפול.
מירב רפאלי: אובדן להלכה הרבה פעמים הרכבים האלה מתוקנים ועולים על הכביש.
מירב רפאלי: אף אחד לא יודע מה האופן שבו הרכב הזה תוקן.
מירב רפאלי: שמאי יכול להעריך תיקון בעשרת אלפים שקלים ורכב מתוקן באלף או אלפיים שקלים.
מירב רפאלי: הרבה פעמים האדם שמוכר את הרכב לא יודע על היסטוריה של הרכב שהיתה לפני כן.
מירב רפאלי: במידה ויהיה מאגר מידע כזה שבו יהיה מידע על רכבים שעברו אובדן להלכה הקונה יכול להתחקות אחרי ההיסטוריה של הרכב.
מירב רפאלי: במידה והוא יודע שהרכב עבר תאונה הוא יכול לדרוש את המסמכים הרלוונטיים.
מירב רפאלי: מכוני הרישוי, יש הרבה תאונות של שלדה שנשברת ומולחמת שהמכונים לא עולים על הנקודה הזאת.
מירב רפאלי: הרכבים האלה מהווים סכנה על הכבישים.
מירב רפאלי: מסתובבים מאות רכבים מסוכנים כאלה.
זאב ולדימיר: אנחנו לא מתנגדים לעניין של בדיקת רכב כדי להפסיק את הרמאויות.
זאב ולדימיר: אנחנו כאן מייצגים את אספני הרכב הארצישראליים.
זאב ולדימיר: אנשים שאוספים משמרים כלי רכב ישנים.
זאב ולדימיר: בארגון שלנו יש אספנים מאוד גדולים.
זאב ולדימיר: יש מישהו שמחזיק אפילו 300 כלי רכב.
זאב ולדימיר: הכלים האלה עומדים מפעם לפעם בתצוגות.
זאב ולדימיר: הכלים שאנחנו מחזיקים הם בעלי ערך היסטורי.
זאב ולדימיר: מספר כלים נגנבו בשנתיים האחרונות.
זאב ולדימיר: חברות הביטוח לא כל כך מעוניינות לבטח אותנו בביטוח מקיף גם אם אנחנו מוכנים לשלם את הסכומים הגבוהים.
זאב ולדימיר: אנחנו מבקשים להוציא את הכלים האלה ממאגר הרכב בארץ.
אילן מלמד: חוק גילוי נאות שיזמנו אותו הוא קידם אותנו באופן ממשי לבחון רכב לפני קנייה.
אילן מלמד: אבל אנחנו רצינו שבסופו של חוק זה יהיה לנו מאגר מידע.
אילן מלמד: לצערי הרב המאגר הזה לא קם.
אילן מלמד: כאשר רוכשים ומוכרים רכב יש כמה קריטריונים שהם חשובים ביותר ומשפיעים על ערכו של כלי הרכב.
אילן מלמד: הדבר הראשון זה מספר הקילומטרים שהרכב הזה עבר.
אילן מלמד: מהשנה הבאה זה יופיע ברישיון הרכב.
אילן מלמד: שהוא יגיע לטסט יכתבו את מספר הקילומטרים שהוא עשה.
אילן מלמד: הקריטריון הבא מי היו בעלים, כמה בעלים היו לרכב, מה הזהות של הבעלים האלה.
אילן מלמד: כל המידע הזה קיים באגף הרישוי וברשות הדואר.
אילן מלמד: המידע הזה קיים אבל קשה להגיע אליו.
אילן מלמד: קריטריון נוסף זה האם לרכב הזה היו תאונות.
אילן מלמד: כל המידע הזה גם קיים.
אילן מלמד: הוא קיים בחברות הביטוח.
אילן מלמד: קריטריון נוסף חשוב ביותר זה מה המצב המכני של הרכב הזה ואת זה אפשר לעשות בבדיקה.
אילן מלמד: היום היא עולה 400 שקלים.
אילן מלמד: כל הנתונים האלה הכול קיים.
אילן מלמד: רק המידע לא קיים תחת קורת גג אחד.
אילן מלמד: זהו הגילוי הנאות שיש לו משמעות צרכנית וגם משמעות בטיחותית.
אילן מלמד: מי רוצה את הנתונים האלה גלויים ומי רוצה את הנתונים האלה מוסתרים?
אילן מלמד: ברור שהסתרה מסייעת לשוק השחור.
אילן מלמד: יש בארץ שוק שחור שקשור לכלי רכב.
אילן מלמד: אם מדובר על 600 אלף העברות בעלות בשנה מדובר על שוק ענק של מיליארדים.
אילן מלמד: יש לחץ רב בשוק המשומשות.
אילן מלמד: כלי רכב היום מתוקנים במוסכים פיראטיים שמעלימים בהם מיסים.
אילן מלמד: סחר פלילי בחלקי חילוף גנובים.
אילן מלמד: משקמים כלי רכב בצורה שערורייתית במוסכים שהם לא מורשי משרד התחבורה.
אילן מלמד: אנחנו חושבים שהמדינה צריכה לפרסם מכרז שיעמדו בו גופים מוסדיים שיענו על הצורך של הציבור לקבל מידע על הרכב בלי לפגוע בפרטיות של אף אחד.
אילן מלמד: והדבר הזה ניתן.
דורון אובז'נק: בגלל המורכבות של המידע המידע לא נמצא היום בידי גוף אחד.
דורון אובז'נק: המידע נמצא בידי שלושה גופים.
דורון אובז'נק: אחד, משרד התחבורה, רשות הרישוי.
דורון אובז'נק: שתיים חברות הביטוח מידע אחר.
דורון אובז'נק: שלוש, המוסכים.
דורון אובז'נק: האינטרס של הרבה אנשים להסתיר מידע.
דורון אובז'נק: אם לא תהיה התערבות של חברי כנסת שאכפת להם הציבור יהיה בור בנושא הזה.
יערה למברגר: על הפרק כיום אין הצעת חוק קונקרטית אלא יש דיון בנושא כללי שמתפזר לנושאים צדדים וקצת אמורפי.
יערה למברגר: אני אתייחס רק לנושא של המאגר.
יערה למברגר: גילוי נאות לא מסדיר את עניין המאגר.
יערה למברגר: לעמדתנו פרסום פרטים על בעל הרכב יש בהם חשש לפגיעה בפרטיות.
יערה למברגר: ישנם פרטים נוספים שיכולה להיות בהם חשש לפגיעה בפרטיות.
יערה למברגר: למשל, מידע על שעבודים, מידע על תאונות.
יערה למברגר: אם רוצים לעשות מאגר אחר שיש בו פרטים של מידע טכני על הרכב וזה כמובן אפשרי.
חנן אהרון: אנחנו הולכים להקים מאגר מידע ב-2010.
אורי מקלב: משטרה, מה אתם יכולים להוסיף לנו?
דנית גלעד: אני מייצגת את העמדה של אגף התנועה.
דנית גלעד: כמובן שמאגר כזה יוכל לשפר את הנושא של בטיחות התנועה לכל מה שקשור לרכב לאובדן להלכה.
דנית גלעד: לגבי הנושא של צנעת הפרט, בסופו של דבר האינטרס שיערה מבקשת להגן עליו הוא אינטרס חשוב.
דנית גלעד: זה הנושא של פרצה קוראת לגנב.
דנית גלעד: כשיש לכל אזרח אפשרות להתחקות אחר פרטים אישיים של אדם בלחיצת כפתור אז הנגישות של הפרטים האלה יכולה גם לפגוע באזרחים.
דנית גלעד: עם מספר רכב יהיה אפשר לדעת עליו הכול כולל מצב כלכלי, כולל כתובת.
דנית גלעד: אז יש הכרח להגן על הפרטים האלה ויש הצדקה למגבלות ולחסמים של משרד המשפטים.
דנית גלעד: אם משרד הרישוי טורח היום להכניס פרטים כאלה לרישיון הרכב אז גם בכך ינתן איזשהו מענה.
אורי מקלב: רבותיי, הגיעה העת לסיים.
אורי מקלב: לא מיצינו את הכול.
אורי מקלב: אמרנו שלושה נושאים.
אורי מקלב: גלשנו הרבה מעבר לכך.
אורי מקלב: אנחנו לא מתכוונים להזניח שום נושא שאנחנו דיברנו היום עליו.
אורי מקלב: אנחנו נפנה לגורמים המוסמכים, אם זה שר התחבורה, גם אנשים אחרים.
אורי מקלב: צריך לעשות ישיבה נוספת שהיא תאגד את הגופים המקצועיים שקשורים לנושא ונקווה שנוכל לקדם ונגיע לרצוי ולמצוי בלי לפגוע בשום דבר.
אורי מקלב: כל טוב, תודה רבה לכם.
אורי מקלב: על סדר היום פניות ציבור לגבי סגירת מקווה הטהרה בישוב עשרת.
אורי מקלב: כולנו מקווים שהשנה תהיה ברוכה בגשמים.
אורי מקלב: מקווה טהרה אינו יכול להתמלא ממים של מקורות.
אורי מקלב: הוא צריך מי גשמים, בלי זה אי אפשר להשתמש בו.
אורי מקלב: צריך הרבה מים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים משהו טבעי, ולשם כך אנו מכנסים את הוועדה הזו.
אורי מקלב: הישיבה היתה אמורה להתחיל ב-10:00, והשר אמור היה להשתתף בדיון, אך כיוון שדחינו את זה מסיבות שלא קשורות עמנו, השר שלח הודעה שהוא מתנצל ולא יוכל להגיע.
אורי מקלב: כבוד הרב, בבקשה.
יחיאל גברא: קודם כל, אנו מופקדים בידי איש שאוהב צדק ואמת וחסד.
יחיאל גברא: כל דבר – להתחיל בחסד.
יחיאל גברא: והזמן הזה מתחיל בחסד.
יחיאל גברא: הרי ישנו יום הדין, אבל לפני זה הוא פותח חודש אלול – מי שרוצה לפני הדין, שיבוא, נדבר, נגיע לסליחות, נגיע להסדר.
יחיאל גברא: אין בבית משפט דבר כזה.
יחיאל גברא: בבית משפט דין זה דין.
יחיאל גברא: הקב"ה אומר: אני מעביר את כל ברואי העולם בדין, אבל יש חודש, מי שרוצה – נגיע להסדר.
יחיאל גברא: ואני יוצא לשדה, מוכן לחבק כל אחד ואחד.
יחיאל גברא: כל מי שבא, נהנה.
יחיאל גברא: וגם יושב ראש הוועדה הוא כזה, גם הזמן הוא כזה, וגם אני מאמין שראש המועצה כזה, וגם כל הנוכחים פה, יש להם רצון טוב ונפלא.
יחיאל גברא: הכול יהיה בסדר, בעזרת השם יתברך.
יחיאל גברא: אנו רוצים מקווה.
יחיאל גברא: לא ייתכן – באר טוביה לידנו, עם 11 מקוואות.
יחיאל גברא: הסברנו מאות פעמים: זה לא עולה אגורה למועצה.
יחיאל גברא: יש שטחים, למי אכפת שיהיה מקווה?
יחיאל גברא: כנראה, מקום, ככל שהוא קדוש יותר, הקטרוג הרבה יותר גדול.
יחיאל גברא: לא מזמן אשה פנתה, היתה צריכה לטבול בשבת, והיא דחתה את הטבילה.
יחיאל גברא: הצענו לה שתיקח מונית, היא לא לקחה מונית, ודחתה טבילה.
יחיאל גברא: לדחות טבילה לאשה צעירה זה דבר חמור ביותר.
יחיאל גברא: והיא לא יכלה ללכת עד גדרה, ואלה מהדברים החמורים, ואנו מקווים שהחבר'ה ייענו בצורה הכי נעימה וטובה לפתור את הבעיה לפועל ממש.
יגאל נחמני: אני רוצה להוסיף, שלא מדובר במקווה עשרת.
יגאל נחמני: בעצם, יש שם שבעה ישובים, שעשרת זה עיר הבירה של שבעת הישובים האלה.
אורי מקלב: מועצה אזורית, שכוללת את שבעת הישובים.
אורי מקלב: סך הכול כמה תושבים יש שם?
יוסי קנדלשיין: 4,700.
אורי מקלב: וכמה בעשרת יש?
יוסי קנדלשיין: 380 משפחות.
יגאל נחמני: בעשרת היה מקווה.
אורי מקלב: אולי תספר לנו מתי זה נסגר, את ההיסטוריה.
גבריאל ששון: אני באתי לשם בתשמ"ו, 86'.
גבריאל ששון: את בית הכנסת בנו בצורה מאוד מיוחדת, והמקווה עצמו כבר היה מושבת.
גבריאל ששון: המים היו מוצפים, נשפכו החוצה, כל מיני עניינים.
גבריאל ששון: התחלנו בתכתובת עם כל מיני מוסדות, משרד הדתות, ועדות, עוד ועדה, התחלף מנכ"ל, היה מנכ"ל רוזנברג, עו"ד רוזנברג.
גבריאל ששון: הוא הבטיח לי אלף הבטחות.
שלומית אבינח: מ-86' המקווה לא פעל?
גבריאל ששון: היה צריך קצת לתקן אותו, ממש מעט, וכשמזניחים, הדברים מתעצמים, הצנרת מתפוצצת וכו'.
אורי מקלב: מה קרה בתקופה האחרונה?
גבריאל ששון: יש ידידים יקרים שבאו לעזר- -
עוזי חליפה: אני תושב האזור מזה 25 שנה.
עוזי חליפה: אני גר בעשרת.
עוזי חליפה: אנחנו משפחה דתית, שלקחנו על עצמנו את כל נושא הדת בישוב.
עוזי חליפה: זה התחיל בבית הכנסת, שלאט לאט התחיל להשתקם ולגדול, ויש המון משפחות שיש להן העניין של להגיע לבית הכנסת, ובכל תקופה, במסגרת התקופה הזו גם קידמנו שיעורים.
עוזי חליפה: העסק גדל והתפתח.
עוזי חליפה: בתור משפחה דתית היינו סמל לכל מיני פניות של אנשים, אם זה נשים שמתקשרות לאשתי ושואלות אותה מה קורה עם מקווה, שרוצות ללכת למקווה ולא יודעות איפה לעשות ולאן ללכת ומה לעשות, ואיך זה שאין באזור.
עוזי חליפה: אלה נשים שמבחוץ כביכול אתה רואה שהן לא נשים שבדרך כלל הולכות למקווה, אבל יש להן את זה מסיבות שלהן, והן מעוניינות, והן פנו לאשתי.
עוזי חליפה: בזמנו הנושא עלה עם הרב המקומי, והוא טען שיהיה בסדר, ויש תקציב, לפני 20 ו-15 שנה.
עוזי חליפה: היתה בקשה, ביקשנו, והוא אמר שיש תקציב גדול להקים את המקווה מחדש וכו', וכך זה התמסמס, כי עברה עוד תקופה ועוד תקופה.
עוזי חליפה: כמו שעכשיו אנחנו מגיעים לפה, זה היה עוד 20 שנה מחכה.
עוזי חליפה: יש שם מקווה קיים שהיה עובד, וראש המועצה הקודם החליט שחבל שיעמוד ככה מקווה, אפשר להרוויח כמה שקלים – הוא השכיר את זה לבזק.
עוזי חליפה: עכשיו החלטנו בעזרת הבחורים המלמדים, דיברנו עם ראש הישיבה, הוא אמר שזה דבר חמור, והבחורים נרתמו לעזרתנו.
עוזי חליפה: היום יש נשים שהולכות לגדרה, וזה גובל בכך שלא בדיוק כמו שצריך, ואם עושים את זה ביום ששי, צריך כל מיני קומבינות, וללכת ולחזור – לא לכל אחד יש רכב, אנחנו מתמודדים עם הרבה דברים.
עוזי חליפה: אלה מרחקי נסיעה – אי אפשר ללכת ברגל.
עוזי חליפה: היו גם נשים אצל ראש המועצה לפני כמה שנים – 4, 5 שנים, פנו אליו, והוא אמר: בשביל מה?
עוזי חליפה: אפשר ללכת לגדרה, אפשר ללכת לפה.
עוזי חליפה: לא רוצים משהו חדש, יש לנו משהו קיים.
עוזי חליפה: רוצים להקים אותו מחדש, להוציא את הדייר המזדמן שנכנס לשם – אמנם הוא מכניס כסף למועצה – יש שם מרכזייה של בזק.
גבריאל ששון: הבאתי תמונות מבפנים, מה שהולך.
יגאל נחמני: אפילו חברת בזק היתה שם, הגענו אתם לשם – זה היה בערב תשעה באב, נכנסנו.
יגאל נחמני: הם אומרים שהם מוכנים לתת את החלק השני, ושיבנו ליד, ושימשיכו לשמש בתור מקווה.
אורי מקלב: בזק שלחו את התגובה שלהם: "הרינו להבהיר בזאת כי בזק שוכרת מבנה בשטח הישוב עשרת, לצורך מתן שירותי תקשורת לציבור, בחוזה שכירות מחייב, שבין בזק כשוכרת לבין המועצה האזורית גדרות כמשכירת השטח.
אורי מקלב: מעבר לכך אין לחברה נגיעה לעניין שבנדון".
אורי מקלב: טהרת המשפחה, בבקשה.
אורי מקלב: הגוף קיים מלפני קום המדינה, שפועל להקמת, מייעץ ובונה מאות מקוואות בעשרות ישובים בארץ – כמעט על המפה הישראלית אין מקום היום שאין בכלל מקווה טהרה.
אורי מקלב: בודדים המקומות שאין מקווה טהרה, ודאי במקומות שיש דרישות למקווה טהרה.
אורי מקלב: אני מבין שהעמותה הזו פועלת ומוכרת, מול משרד הדתות, בונה גם את המקוואות.
אורי מקלב: הוא בונה הרבה מקוואות.
אורי מקלב: בעצם, הארגון הגדול והמוכר בבניית מקוואות בארץ.
אורי מקלב: מה ההיסטוריה של המקום?
חיים לוי: פנה אליי ממשרד הדתות בקשר למקווה.
חיים לוי: פנו אליי החבר'ה – רוצים את המקווה.
חיים לוי: פנו אליי, שמי אומר שהמבנה בכלל נבנה דרך תקציב המדינה?
חיים לוי: נברתי בארכיון שלנו והגעתי למסמכים, שיש פה מקווה אזורי,
חיים לוי: שטהרת המשפחה בנתה, שיש פה גם תקציב של משרד הפנים, ויש תקציב גם כן של טהרת המשפחה, וזה משנת 63', וגם של משרד הדתות.
חיים לוי: ויש פה החשבון, החלק של טהרת המשפחה – כמה היא נותנת, ומאז נבנה המקווה.
חיים לוי: אני לפני 11 שנה, אני חושב, הייתי אצל ראש המועצה הקודם.
חיים לוי: הוא אמר: מצדי, אני מוכן לתת תקציב על כל המקווה, תגיד איפה, בוא נלך לבנות.
חיים לוי: ולא היה שום דבר.
אורי מקלב: לכן התושבים בחרו ראש מועצה חדש.
יגאל נחמני: האמת – נכון.
יגאל נחמני: כשתמכו בראש המועצה, אחת הדרישות היתה למקווה.
אורי מקלב: אז למעשה המועצה הקצתה מקום – מועצה של עשרת?
אורי מקלב: אני מבין שיש מישהו בעשרת שהוא נציג בתוך המועצה.
אורי מקלב: לכל ישוב יש נציגים.
אורי מקלב: נושא הניהול המונציפלי, זה דרך מועצת גדרות.
חיים לוי: המועצה האזורית.
אורי מקלב: יש כאן מכתב - ראש המועצה ב-63' מודיע שנכנס לשלב ביצוע, ומסתכם ב-25 אלף לירות, כלומר זה היה תהליך שעשיתם את זה עבור המועצה.
אורי מקלב: אני מבין שמי שבנה את זה, זה המועצה עצמה.
חיים לוי: למעשה, פעם לא היה מושג, ועדה בין מוסדית.
חיים לוי: ישבו משרד הפנים, טהרת המשפחה, משרד הדתות, אמרו כמה כל אחד נותן, והמקווה נבנה.
יגאל נחמני: בעצם המקווה לא שייך בכלל המועצה.
יגאל נחמני: המועצה השתלטה.
יוסי קנדלשיין: כל שטח בניין שנמצא, שטח המועצה, שייך למועצה הציבורית, לא משנה מי בנה אותו.
יוסי קנדלשיין: גם בית הספר שנבנה היום על ידי משרד החינוך.
אורי מקלב: גם כיתות שמשרד החינוך בונה, בית ספר, בסופו של דבר, הגם שהיום משרד החינוך מאוד מקפיד שהמועצה לא תעשה בזה שימושים אחרים חוץ מבית ספר, אבל המבנה ניתן – השטח שייך למועצה, אבל זה בחוקי המדינה.
יגאל נחמני: אבל לא עשו שום הפקעה.
אורי מקלב: אבל נניח המועצה משתמשת במבנה – נניח, טהרת המשפחה בנתה בהסכם עם המועצה מקווה על שטח של המועצה, ובאה מועצה ונותנת את זה למישהו אחר, בהחלט טהרת המשפחה היא בעל עניין ובעל זכות לשאול, מה קורה במבנה שלי, הגם שהיא בנתה את זה על – היום יש חוזים ברורים בנושא הזה, אבל זה לא הנושא.
יגאל נחמני: אבל אי אפשר לעשות גם ביזנס.
יגאל נחמני: חיים לוי: למעשה, עכשיו פנו אליי בקשר למקווה, אז אני הבנתי – אז ראש המועצה אמר: תן לי שטח.
יגאל נחמני: מאז לא התקדם שום דבר.
יגאל נחמני: התחילו לפנות – רוצים מקווה.
אורי מקלב: אני מבין שיש דרישה של תושבים.
אורי מקלב: האם היתה תקופה שהמקווה פעל- -
עוזי חליפה: תמיד היתה דרישה.
אורי מקלב: אני מבין שהרבה שנים היו בשקט- -
דליה חליפה: אני חושבת שזה נושא שיפה לו הצניעות, וכל הזמן ידענו שיש בעיה, וניסינו בשקט לסדר את העניינים, ועכשיו איכשהו פיתחנו את הכוח לצעוק את הדברים, והגענו לפה.
אורי מקלב: האם המקום הזה יכול להיהפך חזרה למקווה?
אורי מקלב: האם יש מי שיעשה את זה?
אורי מקלב: או צריך למצוא מקום אחר – קודם כל בגלל המבנה- -
חיים לוי: אני לא ביקרתי במקווה.
חיים לוי: לא ראיתי את המקום.
חיים לוי: אני לא יודע לומר לך.
יאיר עוז: היה במקום מבקר מטעם משרד הדתות.
יגאל נחמני: זה היה בכ"ט ניסן.
יאיר עוז: אין בעיה להפוך את המקום חזרה למקווה.
יאיר עוז: השאלה שתעלה, האם בעלות להפוך אותו למקווה – אי-אפשר לבנות מקווה חדש.
יאיר עוז: זו שאלה שצריכה להישאל.
אורי מקלב: אני חושב שאולי יושב ראש המועצה יכול להתייחס לדברים האלה.
יוסי קנדלשיין: כשיסיימו, אתייחס לכול.
אורי מקלב: כן, חשוב שישמע את כולם ואז יתייחס.
אורי מקלב: אתם יודעים מה העלות?
יאיר עוז: מבחינתנו, חד משמעית צריך להיות שם מקווה.
יאיר עוז: היה מקווה – יהיה מקווה.
יאיר עוז: נעשה הכול כדי שיהיה שם מקווה.
יאיר עוז: יתרה מזאת, נבדוק את האפשרות שהמועצה האזורית תחזיר את כל הכסף לצורך בניית מקווה, אם זה יהיה המקווה החדש, או זה יהיה אותו מקווה.
יאיר עוז: מבחינתנו, יהיה מקווה במקום הזה, ובאותו בניין.
יאיר עוז: אנו לא רואים אפשרות אחרת.
קריאה: יש להבטחה הזו לו"ז?
יאיר עוז: אנחנו מחכים לתשובות.
יאיר עוז: אנו רוצים לסקור את הפעילות, ויש פה כמה שאלות שמתבקשות, שלא קיבלנו עליהן עד היום תשובות.
יאיר עוז: אני חושב שראש המועצה האזורית, בכל זאת – אם שר פונה אליו, הוא צריך לתת לו גם תשובות.
יוסי קנדלשיין: דיברתי אתו.
יאיר עוז: יש פה כמה שאלות, שעדיין לא קיבלנו תשובות.
יאיר עוז: אנחנו קיבלנו פנייה גם מהרבנים החשובים, שבאמת עושים פעילות, ו-24 שעות ביממה מדברים אתי כדי לקדם את זה, ואני רואה את זה בברכה, וגם עם עוזי, וגם היתה לי שיחה עם הרב גברי.
יאיר עוז: העברתי לכבוד היושב ראש את המסמכים.
יאיר עוז: המסמך הראשון הוא הפנייה שלהם – של ועד הישוב, של עוזי, של הרב גברי, של כל מי שמטפל בנושא.
קריאה: אל תגיד: ועד הישוב, כי ועד הישוב מתנגד.
יאיר עוז: של עוזי.
יאיר עוז: אני ניגשתי למחלקה המשפטית במשרד הדתות, ביקשתי מהם לדעת איפה עומדים הדברים מבחינתנו.
יאיר עוז: הדבר הראשון, שפניתי לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, כי אני רוצה לדעת אם קיים במקום מקווה, אם יש שטח שהוקצה לצורך מקווה.
יאיר עוז: התשובה שקיבלתי: לא ידוע לנו שקיים מקווה.
יאיר עוז: פניתי לטהרת המשפחה.
יאיר עוז: קיבלתי מהם אותו מסמך, שקיים מקווה ושהוקצה מקווה, והשאלה שעד היום לא קיבלתי עליה תשובה, אם אין היתר לבניית מקווה, איך ראש המועצה ביקש כסף למקווה?
יאיר עוז: כי הוועדה המחוזית טוענת: אנו לא יודעים על בניית מקווה.
יאיר עוז: ופה יש הוכחה שראש המועצה ביקש כסף למקווה, אז איך זה שאין לכם תוכניות והיתרים?
יאיר עוז: ואם יש לכם תוכניות והיתרים, אנחנו רוצים לראות שבאמת עשיתם את ההליך לפי חוק, לשנות את הייעוד של המקום, ואם בכלל אתם יכולים לשנות את הייעוד.
יאיר עוז: זה הדרישה של הלשכה המשפטית אצלנו.
יאיר עוז: עד היום לא קיבלתי תשובה על הדבר הזה.
יאיר עוז: התשובה צריכה להגיע מהוועדה המקומית לתכנון ובנייה.
אורי מקלב: למועצה ידוע אם המקווה הזה נבנה ברשיון?
יוסי קנדלשיין: לא יודע.
יאיר עוז: לפני זה, איך שקיבלנו את הפנייה הזאת, פניתי לראש המועצה ודיברתי אתו.
יאיר עוז: הוא אמר לי שיהיה שטח אחר, נבנה מקווה.
יאיר עוז: השר שמע את הדברים, רצה לשמוע באוזן שלו.
יאיר עוז: השר התקשר בעצמו לראש המועצה, אמר לו אותו דבר: יהיה קרקע – אני בונה מקווה.
יאיר עוז: תוך חודשיים, שהרב האזורי יגיש לי בקשה, תוך חודשיים תהיה ועדה, אנחנו נביא את זה לוועדה, ואפעל לשכנע חברים שיאשרו הקצאת קרקע לצורך בניית מקווה.
יאיר עוז: זה היה הסיכום, גם עם השר וגם אתי.
שלומית אבינח: מתי היתה השיחה?
יאיר עוז: בתחילת הדרך, תחילת חודש מאי.
אורי מקלב: אני דיברתי עם ראש המועצה גם בתקופה הזאת.
יאיר עוז: בנוסף, לאחר שהרב החתים ושלח אליי העתקים, כמו שביקשתי – אמרתי לרב בפירוש שהוא יקבל כל גיבוי שצריך כדי להפעיל במקום הזה מקווה, בין אם זה משרד הפנים, בין אם זה בכל מקום, נפעל שיהיה מקווה.
יאיר עוז: חד משמעית, יהיה שם מקווה.
יאיר עוז: אחרי שקיבלנו את חתימות התושבים מהרב, השר פנה שוב לראש המועצה האזורית במכתב מ-2 באוגוסט בצירוף חתימת התושבים.
יאיר עוז: עד היום לא קיבלנו תשובה, מה קורה עם זה.
אורי מקלב: מה עמדת משרד הדתות?
אורי מקלב: בבדיקה שלכם, אפשר לשקם את המקווה הזה?
יאיר עוז: אפשר לשקם את המקווה הזה.
יאיר עוז: השאלה שתהיה, האם העלויות יהיו יותר מהקמת מבנה חדש – זה כבר שאלה אחרת.
אורי מקלב: ומבחינה תקציבית- -
יאיר עוז: הם יצטרכו לעמוד בכל הכללים כמו כולם, כמו כל מי שמגיש בקשה להקמת מקווה חדש.
אורי מקלב: האם אנו מבקשים מראש המועצה גם תקציב לבניית מקווה, או רק את האפשרות לבנות מקווה?
אורי מקלב: האם השאלה היא רק מקום – אפשרות, או גם תקציב?
גבריאל ששון: אם זה יעכב, אנחנו מעדיפים לא לבקש תקציב, שנסתדר בכוחות עצמנו.
יאיר עוז: המבנה הזה, יש בו כספי מדינה לצורך בניית מקווה.
יאיר עוז: אנו דורשים שבמקום ייבנה מקווה.
יאיר עוז: ברגע שנוכל להיכנס למקום לשיפוץ, ואחרי שנמצה את האפשרות לדרוש את כל הכסף שהתקבל עבור שכירות המקום, ויידרש עוד כסף עבור שיפוץ, נסייע במה שצריך.
אורי מקלב: מבחינת טהרת המשפחה, מה העמדה שלך?
חיים לוי: אני אמרתי אז.
חיים לוי: אם אין מוסד, מי שלא רוצה לתת, אנו מוכנים לקחת אחריות על עצמנו.
יגאל נחמני: אפילו להרוס את זה ולבנות חדש- -
אורי מקלב: אמר כאן מישהו, שאם זאת הבעיה, של הכסף, לא זאת תהיה הבעיה, ואמרו טהרת המשפחה כגוף הגדול והאחראי, עם הניסיון המובהק לתקציבים, שהנושא התקציבי לא יעכב את בניית המקווה, גם אם זה שיפוץ, וגם אם צריך לבנות הכול מחדש.
אורי מקלב: שלומית אבינח: צריך להחליט.
שלמה שטרן: האם יש פה משפטן או מישהו שבקיא בסוגיות האלה, שיכול לומר האם יש חובה – חובה מוטלת על המדינה דרך משרד הפנים, משרד הדתות, או דרך המועצה האזורית או דרך גוף אחר, להקים מקווה על פי דרישת התושבים?
שלמה שטרן: כי אם יש חובה כזו, הדיון הזה מיותר, אני חושב.
אורי מקלב: יש הרבה דרכים, איך לפעול.
אורי מקלב: אנו פועלים בוועדה הזו, יש בוועדה הזו ייעוץ משפטי מלווה, יש בכנסת ייעוץ משפטי שמלווה את כל הוועדות.
אורי מקלב: הוועדה הזו מקבלת את כל עזרת הכנסת.
שלמה שטרן: מה מבחינה חוקית?
אורי מקלב: אנחנו הולכים כרגע על אפיק שפתח אותו הרב, של רצון.
אורי מקלב: אנו רוצים להניח שבישוב בארץ ישראל, במדינה יהודית, שרוצים תושבים לקיים את אחת המצוות החשובות שבחו"ל מסרו את נפשם על זה.
אורי מקלב: גם כיום אנו מתבשרים שבמדינות במזרח אירופה, בשלטון שהיו בשלטון אחר, היו חונכים עוד מקווה טהרה, עוד מקווה טהרה, במקומות שיש בהם פחות משפחות.
אורי מקלב: אנו יודעים שבמקומות האלה מקדמים בברכה ועושים את זה, לא אצלנו, אז קל וחומר שאצלנו.
אורי מקלב: יודעים שיש מתנגדים.
אורי מקלב: רוב הבעיות שלנו פה במדינה, לא מטפלים בדברים המהותיים, ומתעסקים עם דימויים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: עם הסברה טובה ועם רצון טוב, וגם אם יש התנגדות של זה או אחר, זה לא צריך להפריע, כמו שהמועצה לא מתחשבת במתנגדים כאלה בהחלטות שהיא חשובת שמן ראוי לעשות.
אורי מקלב: לכן הקמת מקווה במקום שציינו את זה גם כאן – בצניעות, זה לא איזה דבר שהוא נותן סממן, זה הרי כל כולו הוא בהליך שהוא לא לפרסום, בהליך של בין מי שצריך את הדבר הזה למי שמשתמש, מי שנותן את השירות, לכן ודאי לא יודעים שמקומות רבים שבכלל אין להם אופי דתי, יש מקווה טהרה, שהוא הבסיס המרכזי – מבחינות מסוימות, יותר מבית כנסת.
אורי מקלב: לא מתיישבים בישוב שאין מקווה.
אורי מקלב: יכולים להתיישב בישוב שאין עדיין בית הכנסת.
אורי מקלב: אמר לי ראש המועצה באיזו שיחה שלא הרבה רוצים, אבל אין ספק שיש דרישה.
אורי מקלב: אם זה נושא, כמה יש דרישה, גם את זה, אני מניח, התושבים יסכימו להעמיד למבחן, אבל נראה שלא מדובר בנושא הכספי.
אורי מקלב: אנו מדברים עכשיו על דרישת התושבים למועצה ולראש המועצה שמוביל את העניין, איך אפשר לקדם את זה, בהמשך לשיחתנו לפני כמה חודשים עם השר, שצריך הליך מסוים של הרב, שיתוף פעולה עם תושבים, ותוכלו לקיים את זה.
אורי מקלב: יש כאן מבנה שנבנה בכספי ציבור- -
יחיאל גברא: כספי צדקה.
אורי מקלב: גם כספי צדקה, עבור מקווה, וזה המבנה.
אורי מקלב: לא משנה על איזו קרקע הוא נבנה.
אורי מקלב: הוא נבנה עבור מקווה.
יוסי קנדלשיין: שלום.
יוסי קנדלשיין: אני יליד המקום.
יוסי קנדלשיין: אבא שלי בא מאושוויץ והקים את הישוב, ואני גדלתי במשפחה דתית.
יוסי קנדלשיין: אני לא צריך שתטיפו לי, לא צריך לשכנע אותי.
יוסי קנדלשיין: גם לא משנה מי הקים את המקווה.
יוסי קנדלשיין: לקחת עשרים יועצים משפטיים.
יוסי קנדלשיין: אתה רוצה – נביא יועצים משפטיים, ידיינו עשר שנים, אין בעיה.
יוסי קנדלשיין: יש לי גם יועץ משפטי.
יוסי קנדלשיין: אל תשאל אותי למה שלושים שנה ראש מועצה החליט לעשות או לא לעשות, כשהייתי חייל בצה"ל, למה הוא החליט לסגור את המקווה.
יוסי קנדלשיין: כנראה, לא היתה דרישה, והוא גם לא עבד, ואני לא זוכר שזה עבד.
יוסי קנדלשיין: כבוד הרב, הוא נכנס לכל בית, ועוזי לוקח את כל ילדי בית הספר ומראה להם הכול.
יוסי קנדלשיין: אני יודע מה באים להגיד לי.
יוסי קנדלשיין: אני גם בעד שיהיה מקווה.
יוסי קנדלשיין: אני אמרתי, ואמרתי גם לכבוד השר, כל ועד ישוב שיבקש ממני מקווה, נעשה את זה בכל ישוב.
יוסי קנדלשיין: אם רוצים לעשות מלחמה, אני לא רוצה שמחר בבוקר אי אפשר להיכנס לאף בית ואי אפשר להיכנס לבית הספר, וזה מה שייצא מכל המריבה – יכפו.
יוסי קנדלשיין: תצליחו לכפות.
יוסי קנדלשיין: אז מה?
יוסי קנדלשיין: המבנה הוא לא אישיו.
יוסי קנדלשיין: אפשר להקצות שטח אחר.
יוסי קנדלשיין: תוך שלושה חודשים מקצים מבנה.
יוסי קנדלשיין: המבנה הוא לא הבעיה.
יוסי קנדלשיין: העניין הוא לא איזה מבנה.
יוסי קנדלשיין: צריך רק לראות איך עושים, ואני הצעתי שיבואו הרבנים המכובדים עם כוח שכנוע, גם הרב גפני, וישכנעו את האנשים שיבוא ועד אחר ויעשה מקווה.