GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית רבין: לדעתנו הופר פה כמה וכמה פעמים.
עמית רבין: אנחנו הגשנו פעמיים בקשות לחופש המידע בנוגע לכל מיני חומרים בתחומי המפעל.
עמית רבין: פעמיים לא קיבלנו תשובות בחזרה.
עמית רבין: לא אחרי שלושה חודשים ולא אחרי חצי שנה.
דב חנין: למי פניתם?
עמית רובין: אנחנו פנינו אפילו בבקשה רשמית בנושא של המפעל, פניה רשמית היתה בתחילת 2008, פנינו גם למחלקה של המפעל בנושא של ההצהרה של רישיון הרעלים בשביל לראות מה נמצא שם וגם לאחר מכן למועצה האזורית.
עמית רובין: ושניהם לא השיבו לנו.
דורית קניאגין: אני פניתי סמוך להפגנה וקיבלנו את החומר מספר חודשים אחר כך שכבר לא היה רלוונטי.
דורית קניאגין: התמונה הובהרה בדרכים אחרות.
אורי מקלב: קביעת כמות המזהמים היא פתוחה לציבור?
אורי מקלב: היא ידועה לציבור?
דורית קניאגין: לא.
דורית קניאגין: אנחנו לפני שקנינו את הבית למשל חיפשנו חומר.
דורית קניאגין: לא מצאנו שום דבר.
אורי מקלב: מי מחזיק את זה?
דפנה סידס כהן: הייתי שמחה לקבל את התגובה של המשרד להגנת הסביבה כי בהעדר תקני פליטה גבוהים בחוק למעשה נעדר פה אלמנט השליחות לציבור.
דפנה סידס כהן: אז האם בכוונת
דפנה סידס כהן: כם מתישהו לקבוע את תקני הפליטה בחוק מפורט בהתאם לאיזו המלצה?
שלמה כץ: קודם כל יש תקני פליטה אבל גם ניתן להם רישיון עסק אבל יש גם המלצת ועדת אלמוג.
דפנה סידס כהן: אני מדברת על ועדת אלמוג שהיא נכנסה פר חומר.
שלמה כץ: ועדת אלמוג היא ועדה לא לפליטה אלא לתקן סביבתי.
שלמה כץ: אנחנו מאמצים את הממצאים שלהם כמדיניות.
אורי מקלב: חשוב לשמוע את זה שזה יהיה כרקע, זה חלק מרכזי כנראה בדיון.
דפנה סידס כהן: אני רוצה רק לשאול התנאים האלו מופיעים בתנאי רישיון לעסק.
דפנה סידס כהן: תנאי רישיון לעסק פתוחים לציבור.
אורי מקלב: השאלה אם יש שקיפות והשאלה אם אתם עובדים לפי ועדת אלמוג?
אורי מקלב: זכותם להעמיד את זה כתנאי.
גדעון בצלאל: זה קיים ברישיון העסק שניתן באוקטובר 2008.
אורי מקלב: אתם גם עושים את הבדיקות שלכם על סמך ועדת אלמוג?
אברהם רבינוביץ: שתי סוגיות עלו פה.
אורי מקלב: לתבוע אתם יכולים רק לתבוע לפי התקן.
אברהם רבינוביץ: אנחנו יכולים גם וגם.
דפנה סידס כהן: רק לעניין שכן תנאי הרישיון הם פתוחים לציבור.
דפנה סידס כהן: כשאני ביקשתי את רישיון העסק לא קיבלתי אותו עד שבאמת הובהר להם שהכנסת מבקשת.
דפנה סידס כהן: זה מציב סימן שאלה אם פונה מן השורה, אזרח מן השורה היה פונה היה מקבל את רישיון העסק.
דפנה סידס כהן: רק לידיעתכם.
אברהם רבינוביץ: אמרו פה שלא קיבלו אינפורמציה.
אברהם רבינוביץ: יש פה נציגים של אדם טבע ודין מעתלית ואני רוצה לשמוע מהם, מישהו מהם שביקש אינפורמציה וצילומים שכל התנאים והרישיון, אם הוא לא קיבל אותם.
אברהם רבינוביץ: האדון הנכבד שאומר שהוא פנה למועצה אנחנו לא קיבלנו שום פנייה.
דב חנין: אני מבין את העמדה שלך.
דב חנין: אני שואל אותך פשוט לעתיד.
דב חנין: מה שהיה היה.
דב חנין: העמדה שלך אם מחר בבוקר פונים אליך ואומרים אנחנו רוצים את רישיון העסק אתם נותנים מיד.
אברהם רבינוביץ: קודם כל הם קיבלו.
דפנה סידס כהן: אחרי שזה הובהר שזה מהכנסת.
דב חנין: דבר ראשון אתם מוזמנים לפנות מחר ותקבלו את הכול.
דב חנין: זה נאמר פה.
שלמה כץ: גם רישיון העסק וגם היתר הרעלים פתוחים לציבור אלא אם כן בהיתר הרעלים יש משהו שהוא סוד מקצועי ביטחוני, ולא נראה לי שיש במקרה הזה דבר כזה.
שלמה כץ: לכן מוזמנים לקבל דרכי או דרך המועצה לפי חוק חופש המידע ובכל דרך אחרת.
שלמה כץ: לגבי התקנים.
שלמה כץ: ישנם שני סוגים של תקנים.
שלמה כץ: ישנם תקני סביבה ויש תקני פליטה.
שלמה כץ: תקני פליטה המתקנים שם המפעל פולט בדרך כלל בפליטות מוקדיות, דרך ארובות, דרך מקומות שאפשר למדוד בהן אבל שמה יש פליטות לא מוקדיות.
שלמה כץ: יש שמה בריכה שיש פליטה לא מוקדית ולכן אי אפשר למדוד, אתה בודק נגד כיוון הרוח או עם כיוון הרוח, לא תמדוד שום דבר.
שלמה כץ: תעמוד בצד השני אתה לא יכול לנשום.
שלמה כץ: אני לא יכולתי לנשום.
ארז הרפז: אף אחד לא כאב לו הראש.
שלמה כץ: אתה כנראה נושם את זה הרבה.
דב חנין: אחד המניעים שהפסיקו לרגש אותנו בכנסת זה תקנים.
ארז הרפז: תקן זה חוק.
ארז הרפז: אנחנו פועלים לפי חוק ולפי התקנים.
שלמה כץ: אבל יש גם חובת זהות מוקדמים שהיא לא תקנים ולא חוק.
שלמה כץ: זה שיקול דעת של הממונים.
שלמה כץ: אז יש גם את תקני הסביבה שאנחנו מאלצים אותם כמדיניות שזה תקני ועדת אלמוג שמדברים על 0.8 מיקרו גרם למטר קוב ויש את תקני הפליטה שמדובר על מאה למטר קוב.
שלמה כץ: בשניהם הם לא עומדים.
שלמה כץ: הם לא עומדים לא בתקני הסביבה סביב הבריכה ולא בתקני הפליטה.
שלמה כץ: ומה אנחנו עושים אני אפרט בהמשך.
אורי מקלב: אנחנו בכל זאת ננהל את הדיון איך שאנחנו רוצים בלי קריאות ביניים ובלי הפרעות.
אורי מקלב: אם בכוונת
אורי מקלב: כם שבאתם לפה, סליחה, אם המפעל- - -
דב חנין: למה מנכ"ל המפעל לא הגיע והוא שלח אתכם במקומו?
דב חנין: המנכ"ל מפחד ממשהו?
דב חנין: אז למה הוא לא הגיע?
ארז הרפז: מסיבה אחת, רצו לבוא, אני בא מטעם המשרד.
ארז הרפז: אותי הוא שלח.
ארז הרפז: העובדים רצו לבוא להביע את עמדתם כי הם תושבי עתלית מעל 50 שנה, לפני שכל החברים המכובדים האלה באו ועברו לעתלית לפני כמה שנים.
אורי מקלב: רבותיי, אני מכבד אתכם.
אורי מקלב: זה לא נושא הדיון שלנו.
אורי מקלב: אם המפעל חשב, זה שהמנכ"ל בחר לא להגיע בחר לא להגיע.
אורי מקלב: זו בחירתו האישית, על אף שאנחנו דחינו את הישיבה ביום שהיה חשוב לנו כמו שאמרתי בתחילת דבריי כדי שהוא כן יוכל להגיע.
אורי מקלב: אבל אם הכוונה של המפעל או הכוונה שלכם לעורר או להציב את הנושא שלכם ולהפריע למהלך הדיון לא ניתן לדבר הזה להיעשות ולא להמשיך.
אורי מקלב: אני מכבד אתכם ואני גם אתן לכם להשמיע את העמדה שלכם על אף שזה לא הנושא שלנו ואני יודע שמקור פרנסה זה חשוב, חשוב לאחרים, חשוב לנו מאוד מאוד.
אורי מקלב: אם זאת הבעיה אני גם מוכן לדון בזה בדיון מיוחד בתנאי שאתם תשמרו על הסדר בלי קריאות ביניים.
אורי מקלב: אני גם רוצה להוריד את המפלס של המתח.
אורי מקלב: זה לא שימוע עכשיו.
אורי מקלב: רוצים לשמוע.
אורי מקלב: בבקשה עמית.
עמית רבין: לאור כל מה שנאמר פה אני רק יכול לומר שהמפעל הזה עד עכשיו בעבודה שלו ומה שאנחנו ראינו עד כמה שניתן מהמועצה האזורית ומהמשרד להגנת הסביבה וכמה שהמשרד התקדם בסעיפים המינימאליים לאשר רישיון אפס, לא התקדם, לפחות ממה שאנחנו רואים.
עמית רבין: ידוע שיש תקנים וידוע שיש את כל החוקים האלו אבל יש חוק אחד שכנסת ישראל מצאה לנכון להכניס אותו בכל הפלחים וזה כבר נאמר פה עכשיו וזה כל הנושא של חוק הזהירות המונעת שלרוע המזל אנחנו לא רואים שמץ ממנו, אבל שמץ.
עמית רבין: אם המפעל מוכן להראות לנו במה זה בא לידי ביטוי אני מאוד אשמח.
עמית רבין: אם יש פה איזשהם תושבים של עתלית שקיבלו איזושהי הדרכה מהמשרד בנוגע לאיזשהו אסון אני מאוד אשמח לשמוע את זה.
אורי מקלב: טוב, תודה רבה.
אורי מקלב: עורך דין גנות, אדם טבע ודין.
תמר גנות: חשוב להבין מפעל שנמצא בלב שכונת מגורים חייב גם אם אנחנו מתייחסים אל זה כמעשה אלטרואיסטי, זה סימן שאלה בפני עצמו זה שהוא נמצא שם הוא חייב לעמוד בסטנדרטים הרבה יותר מאחרים.
תמר גנות: כללי ההתנהלות צריכים להיות הרבה הרבה יותר מחמירים.
תמר גנות: זאת אומרת לא רק שאנחנו לא צריכים לדבר על חריגות, הדוגמה הכי טובה היתה כאן בתחילת הדרך שדיבר גדעון והזכיר חריגה והקריאות מטעם המפעל היו שמדובר בתקנים ל-48 שעות או משהו מהסוג הזה.
תמר גנות: זאת גישה שאסור שהיא תהיה.
תמר גנות: זאת אומרת צריך לא רק לעמוד בתקנים אלא להיות הרבה מעבר לזה.
תמר גנות: זה צריך להיות גם מבחינת השקיפות ושיתוף הציבור צריך להיות דיון פעיל ואפקטיבי עם הציבור.
תמר גנות: אנחנו נמצאים עכשיו, המפעל הזה נמצא קרוב מאוד לחידוש רישיון העסק.
תמר גנות: כרגע יש תנאים לרישיון העסק הנוכחי שלמיטב ידיעתנו לא קוימו, אם קוימו למשל הפינוי של בריכת האידוי שנאמר כאן שהיא פונתה ועד לאחרונה לפחות היא לא פונתה.
תמר גנות: הרבה אחרי שהיא היתה אמורה לפנות את זה תוך כדי שזה שיש פליטות של חומר מסרטן, הדבר הזה אסור שיקרה.
תמר גנות: ואם זה קורה אי אפשר להתייחס להליך של חידוש רישיון העסק כאיזשהו הליך סטנדרטי רשמי שפשוט לעשות V ולהמשיך הלאה.
תמר גנות: מפעל שלא עומד בתקנים, שלא עומד בפני רישיון עסק חייבת להיות פעולת אכיפה מאוד אינטנסיבית מצד המשרד להגנת הסביבה כדי לוודא שהמפעל הזה לא מהווה סיכון לתושבים.
תמר גנות: כיום אנחנו מאוד מאוד רחוקים מהמצב הזה.
אורי מקלב: כיום יש רישיון עסק לבריכה?
תמר גנות: עד סוף מרץ היו אמורים לפנות את בריכת האידוי.
תמר גנות: למיטב ידיעתי זה לא בוצע.
תמר גנות: אבל אם זה בוצע אז בכל אופן בוצע הרבה אחרי הזמן.
תמר גנות: רק חשוב עוד לציין שיש עוד מסמכים שהיו אמורים להגיש עד עכשיו.
תמר גנות: אנחנו לא יודעים אם הם הוגשו או לא.
תמר גנות: כמו סקר בדיקות מלא ותוכניות לאיתור דליפות שזה אחד הנושאים הכי הכי חשובים, הנושא של הדליפות.
תמר גנות: מאחר ואי אפשר לבדוק בשטח.
תמר גנות: זה מגיע לתושבים שנושמים את זה.
תמר גנות: ובעצם הטיפול בו, זאת אומרת צריך לאתר את המקום ולטפל בו.
תמר גנות: זה לא כמו פליטה בארובה.
תמר גנות: אחד הנושאים הכי הכי קריטיים.
תמר גנות: אני לא יודעת אם הוגש, למיטב ידיעתי לא הוגש אבל ככל שהוגש הנושא הזה חייב להיות פתוח לציבור באופן מיידי כלומר לא תוך כדי פרוצדורות בירוקרטיות מסורבלות.
תמר גנות: זה צריך להיעשות תוך כדי דיון שקיפות.
אורי מקלב: עורך דין איילת ברעם.
איילת ברעם: רק משפט אחד.
איילת ברעם: אם יגידו לי זה יתקן אותי.
איילת ברעם: אני רואה שבאפריל 2009 נעשתה בדיקה בבריכת האידוי ויצאו חריגות.
איילת ברעם: אני לא יודעת מתי הבריכה נבדקה אבל באפריל היו חריגות בקשר לבריכת האידוי.
גדעון בצלאל: על פי שאנחנו יודעים ושומעים, אני עוד לא ראיתי, כנראה שבריכת האידוי פונתה ממש ב-24 השעות האחרונות או בסוף השבוע.
גדעון בצלאל: לגבי היתר הרעלים.
גדעון בצלאל: אחת הבעיות שלנו עוד ב-2006 לקח לנו שנתיים לדעת מה לבדוק.
גדעון בצלאל: כדי לעשות ניטור צריך לדעת מה לבדוק.
גדעון בצלאל: אני לא מומחה בזה אבל אתה לא יכול לבוא ולבדוק הכול.
גדעון בצלאל: לקח לנו שנתיים לקבל את רשימת החומרים המסוכנים שהמפעל משתמש בהם.
אורי מקלב: ממי לקבל את זה?
גדעון בצלאל: לקבל את זה מהמשרד להגנת הסביבה באמצעות אדם טבע ודין.
גדעון בצלאל: לא קיבלנו את זה בסוף.
גדעון בצלאל: אנחנו עשינו את הבדיקות שלנו.
גדעון בצלאל: קיבלנו מידע בדרך לא דרך.
גדעון בצלאל: עשינו את הבדיקות.
גדעון בצלאל: היום כן יש לנו את רשימת החומרים המסוכנים אבל בשנת 2006 לא קיבלנו את הרשימה.
גדעון בצלאל: הצלחנו להגיע.
גדעון בצלאל: בדקנו 4 חומרים.
גדעון בצלאל: מתוכם מצאנו את החריגה.
אורי מקלב: הפורמלדהיד הזה, זה ידעתם כל הזמן שיש שם את החומר הזה?
גדעון בצלאל: לא ידענו.
גדעון בצלאל: אני אגיד עוד יותר.
גדעון בצלאל: קיבלנו תקציב משתיל לצורך ניטור אוויר ובמשך קרוב לשנתיים לא ידענו מה אנחנו אמורים לבדוק.
חגי עטיה: אני לא אחזור על כל מה שאמרו פה אפילו במילה אחת.
חגי עטיה: אנחנו גם מודאגים כמו כולם בעצם שהמפעל לא יסכן את בריאות הציבור.
חגי עטיה: החיבור הזה של מפעל שנמצא שנים רבות בתוך ישוב שהתפתח לאחרונה, הוא לא מוקף בתוכניות בינוי.
חגי עטיה: צריך שיהיה איזשהו מהלך או המלצה של הוועדה הזאת שיבקשו את אותם מענקים שהיו נותנים להעתקת מפעלים באזור לא מגורים.
חגי עטיה: כי בתוכניות המתאר הארציות זה בסוף יהפוך למגורים הרי.
חגי עטיה: לא יעזור כלום לאף אחד.
חגי עטיה: ואם אפשר לקדם את זה בצורת מענקים וזה נהנה וזה לא חסר נצא נשכרים.
חגי עטיה: בעבר היו מענקים, אנחנו הסברנו, של העתקת מפעלים שהם מדרגה כזאת והלאה שהם נמצאים בתוך שכונות מגורים צפופות.
חגי עטיה: צריכים להבין מה שבנו לפני 40 שנה, עתלית שלפני 40 שנה היא לא עתלית של מחר בבוקר.
חגי עטיה: לכן כדי להעתיק את המפעל הזה,
אורי מקלב: יש כאן תוכניות מאושרות?
חגי עטיה: אין תוכניות מאושרות.
חגי עטיה: אנחנו ביקשנו מהמפעל להציע.
חגי עטיה: יש תוכניות ברמה ארצית.
חגי עטיה: אבל צריך עוד תוכנית.
דב חנין: לפני התוכניות.
דב חנין: לפני המבט לטווח ארוך, אני בהחלט בעדו, אני לא נגדו.
דב חנין: באוקטובר השנה אתם אמורים לחדש רישיון עסק.
דב חנין: אתם מתכוונים לחדש את רישיון העסק?
חגי עטיה: אנחנו נהיה בקשר עם איגוד ערים חדרה שזו הזרוע המקצועית שלנו ועם המשרד להגנת הסביבה כמי שמנפיק את הרישיון.
חגי עטיה: אנחנו גם נוסיף תנאים שלמדנו אותם בשנה האחרונה כדי להבטיח שבאמת לא תהיה סכנה לציבור.
אורי מקלב: אתה מדבר בעצם שיהיה תאריך יעד?
חגי עטיה: נכון.
אורי מקלב: אתם בקשר עם המפעל עצמו?
אורי מקלב: יש איזו הידברות?
אורי מקלב: אני שואל כבר פעם שנייה, שלישית.
אורי מקלב: שאלתי את התושבים אמרו לי שאין.
אורי מקלב: מי זה שלא נותן שהקשר הזה יהיה?
אורי מקלב: אבל אתם כמועצה אתם גוף כבר יותר מרכזי.
חגי עטיה: אני יודע שהיתה שיחה בין מנכ"ל המפעל לראש המועצה לפני 3 או 4 חודשים.
חגי עטיה: להגיד לך שזה נכנס לפסים מעשיים אז לא ראיתי את הדבר הזה.
חגי עטיה: רק אני יודע שזה צריך לעבור לפסים מעשיים.
אורי מקלב: אולי הוועדה תוכל לתרום איזה חלק בעניין הזה.
אברהם רבינוביץ: אם הוועדה היתה ממליצה לכיוון, זה צריך לעבור ועדות מחוזיות מה שקשור לטאבו, לגבי תוכניות ההיתר אומרת שזה חלק מההמלצות שלה זה היה תורם הרבה.
אורי מקלב: יש איזה תקן עד איזה גבול מפעלים כאלה אפשר לבנות?
חגי עטיה: לא.
חגי עטיה: זה צריך להיות מתחום האישור.
אורי מקלב: כי אנחנו רגילים שיש מקומות, למשל מחצבות יש תקנים עד גבול עד קו ה-500 מטר, יש מקומות מסוימים עד 250 מטר אפשר לבנות מפעלים כאלה.
אורי מקלב: אין לי ספק המקום מתפתח ואי אפשר להגיד לתושבים, למה באתם לפה.
אורי מקלב: יש דינימיקה בעיר שהיא גדלה ומתפתחת ואנחנו יודעים שהמפעלים הם שאלה ש בסופו של דבר מתרחקים ועוברים למקום אחר.
אורי מקלב: יותר קל להעביר מפעל מאשר למנוע ממקום לגדול ולהתפתח.
אורי מקלב: אנחנו לוקחים בחשבון, אני אומר את זה כאן לעובדים, אנחנו לוקחים בחשבון שהעתקת מפעל עלולה לפגוע בעובדים.
אורי מקלב: אבל באזורים האלה יש אזורים של תעשייה כזו, במיוחד באזור חיפה, יכול להיות שאפשר להעביר מפעל כזה ולמנוע מהתושבים של עתלית את המפגע בלי לפגוע בעובדים.
אורי מקלב: המרחקים לא גדולים כך שאפשר היום לעבור.
אורי מקלב: אלה לא מפעלים שהועתקו מירושלים או מקרית גת כשמדובר בשעה נסיעה.
אורי מקלב: מר רבינוביץ אתה ממונה על רישוי עסקים.
אברהם רבינוביץ: כל פנייה שהיתה למועצה בכל תחום היתה חשיפה לציבור באופן מיידי.
אברהם רבינוביץ: כולל אפילו מטעם הכנסת שפנו בבוקר וקיבלו את כל החומר באותו יום.
אברהם רבינוביץ: גם כולל התנאי של הרישוי וכולי.
אברהם רבינוביץ: כך שאני לא יודע שמישהו פנה ולא קיבל חומר.
אברהם רבינוביץ: אולי יכול להסתכל על החומר.
אברהם רבינוביץ: החומר זמין לכל הציבור.
אברהם רבינוביץ: אפשר לעיין בו.
אורי מקלב: כולל איזה חומרים?
אברהם רבינוביץ: כל התיק לרישוי עסקים פתוח לכלל הציבור.
אברהם רבינוביץ: הוא יכול לעיין מתי שהוא רוצה.
אברהם רבינוביץ: לגבי עצם העניין.
אברהם רבינוביץ: חוק רישוי עסקים אומר שמפעלים מקבלים רישיון לצמיתות.
אברהם רבינוביץ: מי שמכיר את החוק, הוא הולך להשתנות אבל עדיין הוא קיים.
אברהם רבינוביץ: מפעל תעשייה מקבל רישיון לצמיתות.
אברהם רבינוביץ: בתור זהירות משנה כאשר הנפקנו את הרישיון ב-2007 בהתאם להנחיות של המשרד להגנת הסביבה ובתיאום איתם אמרנו שנעשה את זה לשנה אחת.
אברהם רבינוביץ: ראשית כי המפעל נמצא בחריגות, שימלא את התנאים.
אברהם רבינוביץ: ושנית, לאלץ את המפעל לעמוד בתנאים של המשרד להגנת הסביבה.
אברהם רבינוביץ: המשרד להגנת הסביבה הוא הגורם הדומיננטי במתן רישיון למפעלים.
אברהם רבינוביץ: בגלל זה הנפקנו את הרישיון רק לשנה אחת באופן זמני הונפק ב-4 לאוקטובר 2008, תקף עד 2009.
אברהם רבינוביץ: אנחנו מחכים לשיתוף פעולה מצד המשרד להגנת הסביבה ואיגוד הערים חדרה.
אברהם רבינוביץ: אני מקווה שההנחיות החדשות, אם בכלל תהיה המלצה לחדש את רישיון העסק מטעם המשרד להגנת הסביבה.
שלומית אבינח: במידה ולא?
אברהם רבינוביץ: במידה ולא אז אנחנו לא ננפיק רישיון.
אברהם רבינוביץ: זה אומר שיהיה יוגש תהליך של שימוע למפעל לפי החוק לרישוי עסקים.
אברהם רבינוביץ: צריך לבצע שימוע ולתת לו 60 יום לתקן ליקויים.
אברהם רבינוביץ: עוד תנאים נוספים שהרשות יכולה להכתיב.
אברהם רבינוביץ: אם הוא לא עומד בזה אז אפשר להגיש כתב אישום בבית המשפט על סגירת המפעל.
אורי מקלב: התנאי היחיד שאתה חושש ממנו זה האישור של המשרד להגנת הסביבה.
אורי מקלב: שאר הדברים המפעל עומד בכל התנאים.
אורי מקלב: הרי יש לכם תנאים.
אורי מקלב: הם דיברו על בטיחות של משאיות.
אברהם רבינוביץ: אני מזכיר זה.
אברהם רבינוביץ: הנושא הזה הוצף רק בשנה האחרונה והוא מאוד אקוטי ואנחנו נטפל.
אורי מקלב: התושבים דיברו על החלק הזה עצם הכניסה של משאיות גם אם זה לא חומר מסוכן.
אברהם רבינוביץ: מה שאני רוצה להוסיף זה שגם במידה שיהיה אישור של המשרד להגנת הסביבה לחדש את הרישיון אנחנו נעמיד אחד התנאים זה המעבר של המשאיות דרך אחרת.
אברהם רבינוביץ: יש פתרון אלטרנטיבי.
אורי מקלב: מדובר איפה שפסי הרכבת עוברים משמה אל חוף הרחצה.
חגי עטיה: יש שם מעבר עוקף.
אורי מקלב: יש הרי את מחנה העקורים.
אברהם רבינוביץ: יש מחנה צבאי.
גדעון בצלאל: יש מהשער של הבסיס הצבאי יש בעצם כניסה למפעלי המלח שזה מפעל הדגים.
גדעון בצלאל: בזמנו הבעלות היתה משותפת.
גדעון בצלאל: יש דרך עפר סטטוטורית שהיא מופיעה במפות.
גדעון בצלאל: אני העברתי בעצמי לאדם טבע ודין.
גדעון בצלאל: יש כביש עוקף.
חגי עטיה: נכנסים לשייטת ואז ממשיכים, חוצים מסילת ברזל.
נתן בן דהן: העירייה הקצתה שני גשרים כדי שהמשאיות לא יעברו בעתלית.
נתן בן דהן: גשר אחד הוא בהליך בנייה, גשר אחד הוא בהליך ביטול על ידי המועצה האזורית חוף הכרמל כי הוא עובר ליד ראש הוועד שמייצג את עתלית אז הגישו את זה לבג"ץ.
נתן בן דהן: למה אתם לא מעדכנים את השר והכול?
גדעון בצלאל: חבר הכנסת, האם השאלה היא לגבי הכביש הקיים למעבר המשאיות הקיים או למעבר המשאיות המתוכנן האלטרנטיבי?
גדעון בצלאל: האם השאלה שלך מתייחסת למעבר הקיים?
אורי מקלב: הקיים.
גדעון בצלאל: הכביש הקיים עובר בתוך עתלית.
גדעון בצלאל: מגיעים לתחנת הדלק עתלית.
אורי מקלב: אבל עד שיאפשרו את הכניסה השנייה יהיה צריך לעשות סידורים גיאומטריים.
אורי מקלב: צריך לסדר את הכביש עצמו בשביל בטיחות.
גדעון בצלאל: אין.
ארז הרפז: היתה תוכנית, בגלל ההפרדה המפלסית של הרכבת, לעשות כביש מהכניסה לעתלית שעוקף דרך בריכות המלח שמגיע אלינו ולחלק האחורי של עתלית מהצד השני של פסי הרכבת.
ארז הרפז: אנחנו אישרנו את זה.
ארז הרפז: לא התנגדנו לדבר הזה.
אורי מקלב: מי צריך לבצע את זה?
אורי מקלב: המועצה?
ארז הרפז: לא.
ארז הרפז: זה רכבת ישראל.
ארז הרפז: המועצה התנגדה לזה.
גדעון בצלאל: לא.
גדעון בצלאל: אבל זה עדיין היה עובר דרך הישוב.
גדעון בצלאל: אני לא מבין.
ארז הרפז: זה לא עובר דרך הישוב.
ארז הרפז: זה בא מבריכות המלח.
גדעון בצלאל: בוודאי שזה עובר דרך הישוב.
גדעון בצלאל: זה עובר דרך שכונת הגורן.
חגי עטיה: אני רוצה כאן לתקן.
חגי עטיה: לאחר שהדבר נחשף פה והתחלנו לעשות בדיקות יכול להיות שישנו איזה 3 או 4 שנים.
חגי עטיה: אנחנו גם בחנו את המפעל הזה מהבחינה של המבנים החוקיים שיש בו וגילינו שבתב"ע האחרונה שאושרה חלק מתנאי הרחבתו של המפעל וחלק מתנאי התוכנית המיוחדת שהוא רצה להגיש היה התנאי של כניסה בכביש עוקף, הוא מסומן במפות.
חגי עטיה: אני לא טועה במה שאני אומר לך.
חגי עטיה: חלק מזה, יש מספר לתב"ע הזאת ויש הכול.
חגי עטיה: נכון שזה היה בבעלות חברת אריסון, יכול להיות.
חגי עטיה: בעלי המפעל היו צריכים להכשיר את הכביש הזה.
אורי מקלב: אז אני מציע עכשיו, צריך להעביר את הדברים האלה, לעמוד מולם ולראות איך זה מתקדם.
ארז הרפז: בעלי הבתים של שני המפעלים, גם מפעל המלח וגם כרמל כימיקליים היו משפחת דנקנר.
ארז הרפז: היום בריכות המלח וחברת המלח לא שייכים למשפחת דנקנר.
ארז הרפז: זה שייך לשרי אריסון.
ארז הרפז: ואנחנו לא יכולים להחליט שעושים כביש בשטח שהוא לא שלנו.
גדעון בצלאל: יש הסכמה של חברת המלח.
גדעון בצלאל: אני יכול להגיד לכם את זה ממקור ראשון.
גדעון בצלאל: אנחנו ישבנו בישיבה בחברת המלח עם אלון דנקנר שהוא עדיין בתמונה למרות שזה נמכר לשרי אריסון.
גדעון בצלאל: יש הסכמה של חברת המלח לסלילת ופתיחת הדרך הכביש העוקף.
גדעון בצלאל: השאלה היא מי יממן את זה.
גדעון בצלאל: זה הכול.
גדעון בצלאל: השביל קיים.
ארז הרפז: רוב המשאיות שמגיעות לעתלית, 80% מתנועת המשאיות זה של חברת המלח.
ארז הרפז: לא של כרמל כימיקיליים.
גדעון בצלאל: לא של חומרים מסוכנים אבל.
ארז הרפז: סליחה.
ארז הרפז: כל המשאיות שאתם רואים, יש אישור מהמשרד לאיכות הסביבה לחברת המלח לשפוך שם טינופת.
ארז הרפז: כל המשחטות בגליל ומכל האזורים באים, מי דם וכל זה שופכים שמה בבריכות.
ארז הרפז: ומכליות וישר חושבים זה כרמל כימיקליים אבל זה ממש לא כך.
ירוחם לקרץ: אנחנו עובדים בתיאום מלא עם המועצה.
ירוחם לקרץ: אנחנו הכנו בזמנו את הדוח לגבי הנושא של המצב והעמידה ברישוי עסקים.
ירוחם לקרץ: אני מבין שזה עומד לרשות הוועדה.
ירוחם לקרץ: ופה יש את הפירוט של כל הדברים הטכניים.
ירוחם לקרץ: כפתרון אסטרטגי לנושא הזה אנחנו רואים את כל האזור הזה מיועד בתמ"ם 6 לאזור מגורים.
ירוחם לקרץ: היה רצוי מאוד לזרז את התוכניות כדי שהאזור הזה יהפוך להיות אזור מגורים.
ירוחם לקרץ: המפעל יעבור למקום אחר.
שלומית אבינח: יש מקום אלטרנטיבי?
ירוחם לקרץ: אנחנו יודעים היום שיש מקומות מסוימים שלמפעל יש אופציה באזור חיפה להעביר חלק מהמפעל.
ירוחם לקרץ: אנחנו לא יודעים על חלק אחר שאפשר להעביר אותו.
ירוחם לקרץ: אני חושב שאם הוועדה הייתה ממליצה לפני ועדות התכנון למיניהן לקדם כמה שיותר מהר את התב"ע להכניס אותה לתוך זה זה היה פתרון ומענה לכולם.
ירוחם לקרץ: ברור שבתקופת הביניים דרוש להקפיד על כל תנאי איכות הסביבה שלא יהיה מצב שהמפעל ירגיש שבאותה תקופת בינים הוא יכול לעשות מה בראש שלו.
דפנה סידס כהן: כלומר המכשול הנוכחי נמצא במנהל מקרקעי ישראל?
ירוחם לקרץ: לא.
דפנה סידס כהן: אלא?
ירוחם לקרץ: אני לא יודע את כל הפרטים.
ירוחם לקרץ: אני יודע בגדול שהמפעל לקח יועץ לקידום תב"ע והכינו תב"ע שצריכה לבוא לדיון בוועדה המקומית חוף הכרמל.
ירוחם לקרץ: אני מניח לפי השיחות שהיו לי עם ראש המועצה שראש המועצה יעזור מאוד בקידום התב"ע הזאת.
ירוחם לקרץ: אני חושב שמי שיעצור את התב"ע הזאת, אני מדבר כרגע ברמה, זה יכול להיות ועדה מחוזית.
ירוחם לקרץ: היכולת של הוועדה הזאת להשפיע על ועדה מחוזית בהמלצה.
ירוחם לקרץ: אם תהיה החלטה מהסוג הזה אז החלטה כזאת תשמש את עורכי התב"ע איך לקדם את הדברים האלה קדימה.
ארז הרפז: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות ואחר כך לתת את רשות הדיבור ליועצים המקצועיים שלנו וגם העובדים.
ארז הרפז: קודם כל המפעל הוא מסוף שנות החמישים.
ארז הרפז: יש כ-150 עובדים במפעל.
ארז הרפז: זה אחרי שהמפעל הוריד מהמצבת שלו 300 עובדים.
שאלה: כמה מהם תושבי עתלית?
קריאה: 46 משפחות.
קריאה: השאר הם תושבי המועצה האזורית חוף הכרמל.
אורי מקלב: אתם יכולים לשלוח נציג למועצה.
ארז הרפז: יש לנו.
ארז הרפז: עשו את האיחוד של המועצות האלה ומכתיבים לנו מבחוץ מה לעשות בעתלית.
ארז הרפז: קיבוצים של 15 אנשים מכתיבים לנו מה לעשות.
ארז הרפז: בכל אופן המפעל יושב באזור תעשייה מוסדר של עתלית במקום שנקרא אזור התעשייה עתלית.
ארז הרפז: לא יושב ולא קם בלב ישוב עירוני.
ארז הרפז: זה רק בשביל שנדע את העובדות.
ארז הרפז: לאזור יש תב"ע מאושרת למפעלי תעשייה ובפרט למוצרים של כרמל כימיקליים שמוגדרים באופן מיוחד בתב"ע כולל ייצור פורמלדהיד שפעם היה בשטח המפעל גם מתקן שייצר פורמלדהיד.
ארז הרפז: המפעל לפני הרבה מאוד שנים סגר את המתקן הזה והעביר את זה לאזור אחר, לאזור התעשייה בחיפה.
ארז הרפז: אבל טכנית בתב"ע זה כתוב, והיה אישור לדבר הזה.
ארז הרפז: המפעל נמצא כל הזמן בשיפור מתמיד בייחוד לכל הדרישות שקשורות לנושאים של איכות הסביבה כי גם לבעלי המפעל וגם לעובדים, לכל מי שנמצא שם חשובה הבריאות של התושבים וגם של העובדים וגם של הסביבה.
ארז הרפז: אבל לפעמים נותנים לך כל מיני דרישות שהלוחות זמנים לביצוע שלהם הוא לא סביר ומבחינתנו פה הבעיה.
ארז הרפז: לגבי בריכת האידוי, בריכת האידוי נבנתה על פי דרישת המשרד לאיכות הסביבה.
ארז הרפז: המשרד לאיכות הסביבה נתן מענק למפעל כדי לבנות את הבריכה הזאת וכאשר היא נבנתה והושלמה הוא ביקש לפנות אותה.
ארז הרפז: וכאן התחיל תהליך של כן ולא שלנו מול המשרד להגנת הסביבה ובישיבה בספטמבר 2008 אם אני לא טועה גיל דנקנר המנכ"ל ישב עם איכות הסביבה עם מנהל המחוז הקודם.
ארז הרפז: הוא הסכים לפנות את הבריכה.
ארז הרפז: רק ביקש לוח זמנים סביר כדי לפנות אותה.
ארז הרפז: כמו כל בריכת אידוי בכל מקום אחר בארץ שמפנים אותה.
דב חנין: מתי היא פונתה בפועל?
ארז הרפז: לא קיבלנו לוח זמנים סביר.
ארז הרפז: באוקטובר קיבלנו לוח זמנים שבמרץ היא תהיה מפונה.
ארז הרפז: עכשיו זה בדיוק אחרי חורף, אחרי גשמים.
דב חנין: ומתי פינו אותה?
דב חנין: כרגע היא מפונה אני מבין.
ארז הרפז: היא מפונה ללא הבוצה.
ארז הרפז: הבוצה עדיין לא הספקנו לפנות אותה.
ארז הרפז: את הנוזלים פינינו.
ארז הרפז: פינינו את הבריכה.
דפנה סידס כהן: באוקטובר 2008 התבקשתם לפנות?
ארז הרפז: כן.
ארז הרפז: התבקשנו וגם הגשנו בקשה שלא יתייחסו במשרד לאיכות הסביבה.
ארז הרפז: אפילו לא הואילו בטובם לענות לנו לגבי הבקשה.
ארז הרפז: גם אם פינוי הבריכה נעשה בספטמבר, מקסימום אוקטובר לפני תחילת הגשמים.
דפנה סידס כהן: ביקשתם ארכה לשנה?
ארז הרפז: עד שנה.
ארז הרפז: כדי שבקיץ נפנה אותה ולא בסוף החורף אחרי כל הגשמים שממלאים את הבריכה.
דפנה סידס כהן: בקיץ זה זיהום אוויר הכי גבוה.
דפנה סידס כהן: האידוי הכי חזק.
ארז הרפז: כן אבל תשעים ומשהו אחוז מהמבנים בבריכה גמרנו איתם.
ארז הרפז: זה לגבי בריכת האידוי.
דפנה סידס כהן: נכון להיום מה המצב?
ארז הרפז: הנוזלים מהבריכה פונו כמעט לחלוטין.
ארז הרפז: אם יש עוד משהו זה כבר משהו שהוא עם בוצה.
ארז הרפז: הקטע שאנחנו צריכים להביא ציוד אחר בשביל לשאוב את זה.
ארז הרפז: אנחנו קיבלנו לגבי חידוש היתר הרעלים אנחנו צריכים לעשות פעולות מסוימות עד סוף החודש ואנחנו נעשה אותם.
ארז הרפז: הרישיון להיתר רעלים יחודש.
דפנה סידס כהן: כמה זמן ייקח לכם לשאוב את הבוצה?
ארז הרפז: זה תלוי.
דפנה סידס כהן: בנתונים הקיימים את הנוזלים שאבתם, אמרתם נותרה הבוצה.
דפנה סידס כהן: כמה זמן להערכתם נדרש לכם לפנות?
ארז הרפז: אני מניח ימים ספורים.
דב חנין: ימים ספורים מהיום תשאבו אותה?
נתן בן דהן: לא.
נתן בן דהן: רגע.
נתן בן דהן: המצב בגלל שזו בריכה שעשויה מגומי אי אפשר להכניס לשמה שופל והבהרנו את זה לאיכות הסביבה.
נתן בן דהן: ברגע שייכנס שופל ויפגע בניילון התחתון יהיה חלחול לקרקע ואז אנחנו נפגע בקרקע.
נתן בן דהן: צריך לחכות שהבוצה תתייבש ואז לפנות אותה משם יבשה.
שלומית אבינח: אבל למה שנה שלמה?
ארז הרפז: עכשיו באופן כללי התחלתי להגיד, אני מזמין אתכם לעשות סיור במפעל ולראות את המפעל ואיך הוא נראה כשהוא מסודר וכל התיאורים פה נראים נוראים ואיומים אבל זה ממש לא כך.
ארז הרפז: לא השטח של המפעל, לא דברים שמאוחסנים בו, ולא התהליכים שנעשים בו ולא שום דבר כפי שמתואר פה בצורה כל כך נוראית ואיומה.
ארז הרפז: ממש לא ככה.
ארז הרפז: לגבי עמותת כחול ירוק שגדעון בצלאל עומד בראשה.
ארז הרפז: אני רוצה לציין היתה ישיבה אצלנו במשרד עם המנכ"ל לשעבר של המשרד לאיכות הסביבה שי אביטל, איתם, והוא אמר להם שהמפעל הזה עובד כל כך הרבה שנים, ימשיך לעבוד הרבה שנים.
ארז הרפז: צריך לדאוג לשפר את הדברים אם יש דברים שפוגעים בתושבים ואנחנו הסכמנו על הדברים האלה.
ארז הרפז: הם התנגדו להם.
ארז הרפז: הם התנגדו והמנכ"ל אמר להם הדרך שאתם פועלים בה היא לא דרך נכונה.
ארז הרפז: במקום שנתרום את המפעל לקידום וטיפול בדברים אתם פועלים בצורה לא נכונה.
ארז הרפז: הם הודיעו נחרצות שמה בישיבה שלא מעניין אותם לשפר.
ארז הרפז: מעניין אותם לסלק את המפעל.
ארז הרפז: וככה הם פועלים.
ארז הרפז: כמו שהם פעלו באותה מידה לנסות ולפנות את שייטת 13 מעתלית.
ארז הרפז: גם זה מפריע להם.
ארז הרפז: אז כנראה שזו איזושהי מנטרה.
דב חנין: אתה אומר שבנושאים המקצועיים מישהו ישלים את דבריך?
ארז הרפז: רק עוד דבר אחד, פליטה של פורמלדהיד היא גם עישון סיגריות והיא גם שריפת דלק במנועים של מכוניות ומשאיות.
דב חנין: אני מנסה לשמור על הסבלנות שלי באמת.
דב חנין: אני מנסה לשמור על הסבלנות ולהתנהג אליך בנימוס.
דב חנין: אל תיתן לנו את התשובה הזאת.
דב חנין: אנחנו מוחקים אותה מהפרוטוקול של הוועדה.