GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ירון צרפתי: ונעשה פה חיסכון על ידי הגוף שיושב פה בשקט עם עדות מלאה לזה.
ירון צרפתי: אני חתמתי על ההסכם ב-2005.
ירון צרפתי: רבותיי.
ירון צרפתי: שיטת ההעסקה היתה שונה.
אורי מקלב: כמה עובדים יש היום בביטוח לאומי?
ירון צרפתי: 2600 עובדים.
ירון צרפתי: אני מדבר על הסניפים.
ירון צרפתי: הם אלה שנותנים את השירות.
ירון צרפתי: חתמנו ב-2005 הסכם עם הנהלת המוסד מתוך הבנה שהיא יהיה פה שיפור שירות, לא חיסכון.
ירון צרפתי: שמבנה ההעסקה שהתחייב דאז יגאל בן שלום המנכ"ל היה כדוגמת רחובות ודימונה.
ירון צרפתי: אני אסביר למה שיטת ההעסקה הזאת פסולה, לא נכונה ומונעת מהעובד להיות מקצועי.
ירון צרפתי: כשאנחנו פונים לעובד מוסד לביטוח לאומי יש לו הרשאות להיכנס למערכת האמולציה.
ירון צרפתי: מערכת האמולציה נותנת לו מידע רחב ומקיף על כל ההיבטים, על כל הפנייה שהאזרח מבקש לדעת.
ירון צרפתי: לא כך הדבר בצפת.
ירון צרפתי: אין להם כי הם לא עובדי מוסד.
ירון צרפתי: הם מצומצמים לתוכנה של דלפק קדמי שלא נותנת להם את כל הנתונים.
ירון צרפתי: אני כאזרח שפונה למוקד הטלפוני ושואל שאלה תמימה כמו שאתם העליתם, האם מגיעה לי אבטלה.
ירון צרפתי: לא מספיקה לי התשובה שיגידו לי כן או לא.
ירון צרפתי: אני רוצה שיגידו לי אם לא מה מגיע לי, ידעו לתחקר אותי כמו שהגברת הנכבדה במחקר הכנסת עשתה את זה בצורה מצוינת, ותשאל אותי האם התפטרת או לא התפטרת כי אולי זה מזכה, ואם התפטרת ואתה חולה תפנה אותי לנכות, כי הפעולה הבאה מבחינת המוסד לביטוח לאומי שנוצרה בעקבות האוצר זה לשלוח אותם לסניפים.
ירון צרפתי: ואלה אנשים מוגבלים אני מסכים, הם אנשים מבוגרים וקשה להם.
ירון צרפתי: המוקד הטלפוני בצפת אי אפשר לעמוד היום ולהמשיך לקבל החלטה שבשיטת ההעסקה הזו ואיך הוא בנוי אנחנו נותנים יד להמשך ההעסקה הזאת ולהתקשרות חדשה שאנחנו עומדים בפתחה.
ירון צרפתי: הוועדה הזאת צריכה בהחלט אם יש לה את הסמכות הזאת, כי זו ההחלטה הנכונה, לבוא לאוצר, להגיד להם חבר'ה תפסיקו לנהל את המוסד לביטוח לאומי.
ירון צרפתי: זה גוף סטטוטורי.
ירון צרפתי: תנו לנו את התקנים, תנו לנו את כוח האדם ואנחנו עובדים בצורה הכי מקצועית לתת את המענה ואת כל הזכויות לאזרח.
אורי מקלב: כמה תקנים צמצמו בביטוח הלאומי?
ירון צרפתי: אדוני משנת 2003 ועד לנקודת הזמן הזאת אנחנו ירדנו ב-320 עובדים בסניפי המוסד לביטוח לאומי.
ירון צרפתי: היינו 2920 היום אנחנו 2630, נותני שירות.
ירון צרפתי: זה נכון שיחד עם זה יש כל מיני חוקים חדשים שנכנסים והעובדים צריכים עכשיו לעמוד בחסר כוח האדם ולעשות את זה.
ירון צרפתי: הציבור נפגע.
ירון צרפתי: כמה שהנהלת המוסד לביטוח לאומי בראשות אסתר דומיניציני או מרים שיושבת לצדי אני בטוח שהרצון שלהם לשרת הוא טוב.
ירון צרפתי: אין להם כלים.
ירון צרפתי: הם עוצרים אותם.
ירון צרפתי: הם מקצצים ומקצצים ויושבים בכל וועדה ועושים את עצמם לא שייכים.
ירון צרפתי: הם יעשו הפרטה.
ירון צרפתי: ואני מסתכן פה.
ירון צרפתי: כי מחר בבוקר יפריטו את המוסד ואני יכול לקבל נציג אוצר כמנכ"ל המוסד.
ירון צרפתי: כי זה מה שקורה.
ירון צרפתי: הוא יפטר אותי.
אורי מקלב: השאלה שלי למה פניות של הקהל היא הפרעה לפקיד.
אורי מקלב: יש מי שעונה לקהל ויש מי שעובד על החומר.
מרים זריצקי: בכל הסניפים של המוסד לביטוח לאומי בשבעים נקודות בארץ, 23 סניפים גדולים ועוד 17 סניפי משנה, 40 מרכזים שעובדים באותה תצורה.
מרים זריצקי: ראשון, שלישי וחמישי, 8 עד 12 וחצי קבלת קהל.
מרים זריצקי: שני ורביעי 3 עד 5 קבלת קהל.
מרים זריצקי: לא צריך לבטל יום עבודה.
מרים זריצקי: אפשר לבוא גם אחר הצהריים.
מרים זריצקי: אלה שעות קבלת הקהל בסניפים למוסד לביטוח לאומי.
מרים זריצקי: בכל אחד ממוסדות הביטוח הלאומי יציעו לך שכשתגיש תביעה לשים את זה בתיבת השירות או לתת את זה לפקיד.
מרים זריצקי: אם מאוד תתעקש תעמוד בתור בקצה של התור יש פקיד.
מרים זריצקי: בסניפים היותר מצומצמים יש 6 פקידים בדלפק הקדמי.
מרים זריצקי: בסניפים היותר גדולים יש 12 ו-15 פקידים בדלפק הקדמי שכל תפקידם 4 שעות ביום, שלוש פעמים בשבוע לקבל את ציבור הפונים, לעשות למיצוי זכויות, לשאול אותו את כל השאלות שירון מבקש שישאלו אותו, לקבל ממנו את הטפסים ולתת לו את השירות המיטבי ביותר.
מרים זריצקי: אז אני לא יודעת מה זה נקרא אין קבלת קהל במוסד לביטוח הלאומי.
מרים זריצקי: אנחנו יותר ממחצית הזמן בשבוע מקדישים לקהל.
מרים זריצקי: החלק האחר של הפקידים יושב למעלה ומבצע החלטות.
מרים זריצקי: המקום היחיד שהאדם צריך להופיע בפני הפקיד שמקבל לגביו החלטה על אחוזי נכות, על רמת הפגיעה.
מרים זריצקי: הדבר הזה נעשה בוועדה הרפואית.
מרים זריצקי: כי שם צריך לראות את האדם.
מרים זריצקי: במוקד הטלפוני ובדלפק הקדמי מקבלים אותה אינפורמציה.
אורי מקלב: בשלב הזה אנחנו רוצים לעבור לאוצר.
אורי מקלב: לפני זה יניב.
אורי מקלב: יניב הוא ממרכז המחקר של הכנסת.
אורי מקלב: כבר שנה וחצי מלווה את הנושא הזה.
אורי מקלב: הוא מכין את המסמכים בוועדות הקודמות.
יניב רונן: לתת מבט יותר כללי.
יניב רונן: כי כל העניין של מוקד צפת הוקם במסגרת של מה שנקרא קניית שירותים.
יניב רונן: אולי כדאי להגיד משהו על קניית שירותים ומתי גוף מחליט להוציא את זה החוצה.
יניב רונן: ניתן דוגמה שכולנו מכירים.
יניב רונן: אם נגיד עכשיו הכנסת רוצה לשפץ את החדר הזה.
יניב רונן: היא יכולה לקחת את הפועלים ולקנות את החומרים ולפקח על העבודה.
יניב רונן: היא יכולה להגיד אני כנסת אני לא מבינה בשיפוץ חדרים אז אני אתן איזה מפרט טכני מה אני רוצה ואני אקח קבלן שיעשה לי את העבודה לקנות שירות שיפוץ.
יניב רונן: עכשיו מה קורה עם אחרי שבועיים של עבודה מגיע מפקח מטעם הכנסת והוא רואה שהוא צריך להסביר לפועל איך לצבוע פה את הקיר.
יניב רונן: אז הכנסת תתחיל לחשוב אולי אני לא צריכה את הקבלן הזה בכלל.
יניב רונן: אם אני צריכה ללמד את הפועל איך עובדים אז למה צריך קבלן.
יניב רונן: וזה במידה מסוימת מה שקורה בצפת.
יניב רונן: כי אם המוסד לביטוח לאומי לוקח גמלאים שלו שילמדו את המוקדנים, יתנו להם הדרכה מקצועית אז זה מעלה שאלות פה על תפקידו של הקבלן, של מוכר השירות.
יניב רונן: פה מודל נסדק פעם אחת.
אורי מקלב: אנחנו מבינים שיש הדרכה למוקדנים כדי שיתנו תשובה לכל שאלה.
אורי מקלב: השאלה ששואלים לא בקשר למשך ההדרכה.
אורי מקלב: מי שצריך לתת את השירות הוא נמצא רחוק מאוד מעובד מקצועי שצריך לספק את מי שפונה.
אורי מקלב: אתם אומרים הוא מספיק בסדר המוקדן.
אורי מקלב: מה אתה אומר בעניין הזה?
יניב רונן: באופן עקרוני המודל הזה של קניית שירות הוא נסדק.
יניב רונן: הראיתי דוגמה איך הוא נסדק פעם אחת ועכשיו צריך לקחת בחשבון, הקבלן שמפעיל היום את המוקד, חברת טלאול זכתה ב-2005 לשלוש שנים עם שתי אופציות להארכה.
יניב רונן: כלומר ב-7 למאי 2010 נגמרת לה האופציה השנייה.
יניב רונן: מימשו את שתי האופציות.
יניב רונן: צריך מכרז חדש.
יניב רונן: נניח תזכה בזה חברה אחרת, יש לה שתי אפשרויות.
יניב רונן: להביא עובדים שלה או לעשות את המעשה ההגיוני ולהביא את העובדים הקודמים כי הם כבר יש להם איזושהי מומחיות.
יניב רונן: אם באמת יקרה הדבר הזה אז הם עובדים שיעברו חברה שנייה.
יניב רונן: זה יתרחק עוד פעם ממודל קניית השירותים ויתקרב למודל חברת כוח אדם.
יניב רונן: מה שדיבר ירון.
יניב רונן: אם הדבר הזה יקרה פעם שלישית אתם יכולים למצוא את עצמכם עוד נגיד 5 שנים במצב שקבוצה שלא חמישים, נגיד עשרים עובדים שיצברו מעל חמש שנים, יגידו רגע, אנחנו נותנים שירות של ביטוח לאומי, אנחנו מקבלים את כל ההדרכה המקצועית שלנו מעובדי הביטוח הלאומי, יש פה כבר יחסי עובד מעביד, רוצים להיות עובדי הביטוח הלאומי.
יניב רונן: זה דבר שיכול לקרות.
יניב רונן: המודל של קניית שירותים נסדק פעם שלישית.
יניב רונן: אנחנו רואים שהדבר הזה עובד שהוא התחיל מקניית שירותים.
יניב רונן: שוב זה מעלה את השאלה למה הדבר הזה צריך להיות במסגרת של קניית שירותים?
אורי מקלב: אם אני מסכם את דבריך אתה אומר שבסופו של דבר זה צריך להיות שירות של ביטוח לאומי ולא שירות שיוצא החוצה בגלל שגם אם נניח הם יקבלו מיומנות מסוימת מכיוון שחוק המכרזים מחייבת מכרז חדש, אז תבוא חברה חדשה ותיתן הצעה יותר זולה, היא לא חייבת לקחת את אותם עובדים ואנחנו לא נתקדם הלאה.
אורי מקלב: אתה אומר שאסור להפריט.
יניב רונן: אני לא אומר שאסור להפריט.
יניב רונן: מישיבה לישיבה מתברר יותר ויותר שהמודל הזה של קניית שירות בהפעלת מוקד טלפוני ש המוסד לביטוח לאומי נראה שלא מוכיח את עצמו.
ירון צרפתי: זה נשמע מוזר שאני צריך להעסיק גמלאי של המוסד בחברה חיצונית בקנייה של השירותים בשביל להפוך אותו למקצועי או בשביל לעזור לזה להיראות מקצועי.
ירון צרפתי: אני לא רוצה לתת את ההדרכה.
ירון צרפתי: אני רוצה לתת את התשובות.
ירון צרפתי: אני רוצה לתת את השירות.
ירון צרפתי: אני רוצה לתת את השם הטוב למוסד.
ירון צרפתי: אני רוצה לשמור עליו.
ירון צרפתי: תן לי את התקנים.
דפנה סידיס כהן: אני ברשותך לעניין המכרז רוצה להסב את תשומת ליבו של המוסד לביטוח לאומי לקראת פתיחת המכרז החדש.
דפנה סידיס כהן: תשימו לב שהמוקד בצפת היום מתפקד כמונופול.
דפנה סידיס כהן: בפני המבוטחים אין הרבה אפשרויות.
דפנה סידיס כהן: תשקלו אולי להוסיף עוד חברות.
דפנה סידיס כהן: שלא רק חברה אחת תזכה במכרז.
דפנה סידיס כהן: ירון כבר עושה אוי ואבוי.
דפנה סידיס כהן: במידה וממשיכים במדיניות ההפרטה לפחות זה ילך לטובת המבוטחים.
אורי מקלב: האוצר.
דב בארי: אני אתייחס בקצרה לכמה נושאים ולנקודות המהותיות.
יהודה דורון: למרים אני רוצה להגיד, אנחנו מצפים שתתייחסי גם בדברים שלך וגם בניתוח של הדברים ברמת האינטליגנציה הדרושה ואל תזלזלי בנו.
יהודה דורון: את חזרת על הדברים שלך בתור מנטרה.
יהודה דורון: לא התייחסת לדברים שאמרנו.
יהודה דורון: וזה זלזול אמיתי.
יהודה דורון: אנחנו לא מפרידים בין המוקד לסך השירות שהמוסד צריך לתת.
יהודה דורון: גם את מתוקף תפקידך לא יכולה לעשות את ההפרדה הזאת.
יהודה דורון: תתייחסי אלינו באותה דרגת רצינות שאנחנו מתייחסים אליך.
מרים זריצקי: אני מתייחסת אליכם ברצינות.
מרים זריצקי: זאת בדיוק הסיבה שדיברתי קודם על ההפרדה בין קבלת קהל לבין הפקידים שאמורים להחליט.
מרים זריצקי: למה שלא תוכל לקבל את המידע?
מרים זריצקי: אתה יכול לקבל את המידע בדלפק הקדמי, אתה יכול לקבל את המידע באינטרנט או במוקד הטלפוני.
מרים זריצקי: בכל דרך אתה יכול לקבל את המידע.
מרים זריצקי: להיפך אני רוצה להנגיש לך אותו בלי שתבוא אלי.
מרים זריצקי: זה בדיוק הרצון שלי.
דב בארי: צריך לזכור מאיפה נולד פה הרעיון.
דב בארי: המצב שקדם לשירות שהיה בצפת, היה לנו את המוקד ברחובות ובדימונה ושעתיים ביום כלל הסניפים בארץ נפתחו לקבלת שירות טלפוני.
דב בארי: לפקידים יש הרבה עבודה חוץ ממענה לציבור.
דב בארי: כל אותם העובדים בסניפים השונים ברחבי הארץ שחררנו מהעבודה של לענות על טלפונים בשעתיים האלה במשך הצהריים ביום כדי שיעבדו בטיפול בתביעות, כדי שאנשים יקבלו מענה לתביעות שלהם באופן יותר מהיר, ונתנו תוספת של שירות בצפת.
אורי מקלב: באותה עת הפחתתם את כוח האדם.
דב בארי: לא נעשתה פה הפרטה, נעשתה פה קניית שירותים וצריך להבין את זה.
דב בארי: אולי בהתחלה היו בעיות עם הפעלת המוקד הטלפוני.
דב בארי: זה דברים שלא אני אמרתי גם אנשי הביטוח הלאומי אמרו בזמנו וגם זה עלה מהציבור.
דב בארי: היו חבלי לידה.
דב בארי: ובסופו של דבר אנחנו כן רואים שיפור משמעותי באופן התנהלות המוקדים הטלפוניים.
דב בארי: למיטב ידיעתי יש שיפור במוקד.
דב בארי: באמת מאפשר לעובדים בדימונה ורחובות לקבל את הפניות היותר מורכבות.
דב בארי: יניב יכול להיות שאתה מגלה פה סדקים.
דב בארי: אבל יש הרבה מאוד דברים שאתה מתעלם מהם כשאנחנו באים לקנות שירותים.
דב בארי: זה העניין הלוגיסטי והטיפול בכוח האדם והציוד שיש להם, הטלפונים והמחשבים והמערכות השונות וגיוס כוח האדם.
דב בארי: כמובן צריך לזכור שיהיה פיקוח ובקרה של המוסד לביטוח לאומי, זה ברור.
דב בארי: זה המטרה.
אורי מקלב: דב אתה יכול להגיד לי כמה עלה כל המהלך הזה?
דב בארי: המהלך הזה נעשה טרם זמני.
דב בארי: לשלוף מהמותן כמה היתה העלות של המהלך אני לא יכול.
דב בארי: אני מאוד מרוצה.
דב בארי: אני נותן פה שירות תוספתי למשהו שלא ניתן בעבר.
דב בארי: גם הציבור צריך להיות מרוצה.
דפנה סידס כהן: עשיתם פעם חישוב כמה היה עולה לכם לתגבר את הסניפים ואת שעות קבלת הטלפונים בסניפים לעומת שירות החוץ?
דב בארי: את שאלת אותי ואני כתבתי לך את זה במסמך.
אורי מקלב: ירון אתה יושב ראש ועד עובדים ואתה נאבק על כך שקונים שירותים בחוץ וזה הולך על חשבון העובדים הקיימים.
אורי מקלב: היתה ירידה במספר העובדים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על גידול הפניות מול הצרכים.
אורי מקלב: אנחנו מוקירים את עובדי הביטוח הלאומי.
אורי מקלב: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים עובדי ביטוח לאומי.
מרים זריצקי: בסניף באר שבע מגיעים ביום של קבלת קהל 3000 פונים.
דורון יהודה: תשכנעי אותי כלקוח של חברת ביטוח להיות לקוח שלך.
דורון יהודה: אני לא רואה איך את עושה את זה.
דורון יהודה: אילו היתה לי חלופה לא הייתי לקוח שלכם.
אורי מקלב: תראו רבותיי, אנחנו קצת התרחבנו ודיברנו על כל הביטוח הלאומי.
אורי מקלב: זה פועל יוצא.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על המיומנות של הפקידים בביטוח הלאומי אלא על הנגישות שלהם לציבור.
אורי מקלב: אנחנו הגענו לזה בעקבות כך שהמוקד הטלפוני אנשים לא מקבלים את השירות המצופה שהם מצפים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לדאוג לכך שאנשים יפיקו את המקסימום מהמענה הטלפוני.
אורי מקלב: שאנשים לא יצטרכו להגיע לדלפק בסניף.
אורי מקלב: בסופו של דבר יש לעונים אחריות כלפי הפונים.
אורי מקלב: מרים את מגנה על המוקד הטלפוני אבל קצת הרגשתי שחסרה איזושהי פתיחות.
אורי מקלב: יש הרגשה שאין את הרצון להקשיב לרחשי הציבור.
אורי מקלב: את מגנה על המקצועיות זה בסדר.
אורי מקלב: צריך לעשות כל מאמץ במסגרת המכרז שאמור לצאת איך אנחנו נגרום לכך, כמובן שהייתי רוצה שהמוקד הטלפוני יחזור לביטוח הלאומי אבל במידה ולא, צריך לראות איך אנחנו מקבלים את המקסימום מהמוקד הטלפוני.
אורי מקלב: אני קורא לכם שהחולים המרותקים שיוכלו לקבל את השירות היותר מיומן ויותר ותיק.
אורי מקלב: צריך להחזיר את הלב לתוך השירות הזה ושפר וליעל ולמקצע את השירות.
אורי מקלב: אני מבטיח לכם שאנחנו לא נעזוב אתכם.
אורי מקלב: אנחנו מתכוננים לעקוב אחרי זה, לקיים עוד ישיבה ואנחנו נראה בעתיד.
אורי מקלב: כפי שידוע זו ישיבת המשך בנושא שאנחנו דנו בו לפני חודשיים 19 למאי בנושא סגירת מכללת אלבאום על כל ההשלכות שהיו בעקבות הסגירה.
אורי מקלב: אנחנו דיברנו על שני היבטים.
אורי מקלב: קודם כל דיברנו בהיבט האישי.
אורי מקלב: אנשים שהשקיעו ושילמו ואיבדו את כל ההשקעה שלהם.
אורי מקלב: ואנחנו גם דיברנו על אלה שסיימו את הלימודים שלהם.
אורי מקלב: השאלה היתה לגבי התעודות שהם אמורים לקבל.
אורי מקלב: אחרי זה אנחנו גם דיברנו על התקדים וההשלכות ולראות איך מונעים דברים כאלה בעתיד או בכלל הנוהל לגבי מכללות, מי מאשר, מה הסמכות שלהן, התעודות שהן נותנות.
אורי מקלב: אנחנו נעשה סבב היכרות קצר.
שלומית אבינח: לקראת הישיבה שלחנו לכולם את סיכום הישיבה הקודמת.
שלומית אבינח: בסיכום הישיבה התבקשו כל משרדי הממשלה לעשות "שיעורי בית" בנושא, הפקת לקחים ושינוי מדיניות על מנת שמקרה אלבאום לא יחזור על עצמו.
שלומית אבינח: משרדי הביטחון, התמ"ת והחינוך התבקשו לנסח נוהל עבודה מסודר לגבי רישוי מכללות ואופן השימוש והתשלום בדמי הפיקדון לחיילים משוחררים.
שלומית אבינח: הוצע כי בנוהל יקבע, כי כל גוף המתיימר לקרוא לעצמו מכללה, ידרש לקבל אישור של המשרדים כדי למנוע הטעייה ציבורית.
שלומית אבינח: קרן להכוונת חיילים משוחררים קביעת נוהל כי משיכת כספי פיקדון של חיילים משוחררים יהיו מובטחים כך, שמשלם הפיקדון יקבל את השירות עליו הוא שילם.
שלומית אבינח: כמו כן במידה והכסף הועבר בטעות , על הקרן לפעול להחזרת הכסף.
שלומית אבינח: הוצע לשנות את הנוהל לפיו דמי פיקדון יועברו ישירות למוסד ולא באמצעות הסטודנט על מנת שתהיה בדיקה קפדנית של המוסד.
שלומית אבינח: בנק ישראל התבקש להוציא נוהל מסודר שמחייב את הבנקים תת את דמי הפיקדון רק לסטודנטים שיציגו אישור מקורי בתוקף שהמכללה בעלת אישור לפעילות.
שלומית אבינח: הממונה על הגנת הצרכן בתמ"ת התבקש לבדוק אם היתה הטעיה בפרסום, אם כן מה הצעדים שננקטו?
שלומית אבינח: פנייה למפרק לדאוג לתעודות של הסטודנטים.
שלומית אבינח: כמו כן אני רוצה לדווח שפנינו למכללת רופין ומכללת ויינגט בבקשה לקלוט את שתי הבנות, פניות ספציפיות של הבנות שהוצגו בישיבה הקודמת, ואחת מהן ממשיכה ללמוד במכללת רופין.
שלומית אבינח: הסכימו לקבל אותה בשכר לימוד מופחת.
אורי מקלב: וגם דיווח קצר בקשר למפרק.
שלומית אבינח: המפרק אנחנו קיבלנו לאחר דין ודברים, משא ומתן.
שלומית אבינח: אתמול בצהריים הוא שלח חומר.
שלומית אבינח: אני יכולה גם להקריא לפרוטוקול את הדוח של המפרק שהוצא ב-8 ביולי לבית המשפט.
שלומית אבינח: "חלוקת תעודות לסטודנטים שנה ד' לאחר מינוי הח"מ לתפקידו פנו אליו סטודנטים ועובדי החברה וביקשו להסדיר תעודות לסטודנטים.
שלומית אבינח: היות ושנת הלימודים נקטעה באיבה.
שלומית אבינח: בזמן פעילותה המכללה חלקה תעודות שונות למסיימי שנה א', ב' ג', ולאחר הפירוק הזמני הבעיה העיקרית עמדה בעניינם של סטודנטים שנה ד', השנה האחרונה ללימודים, שבמהלכה הסטודנטים גם נדרשו לעבור התמחות לצורך קבלת התעודה של בוגרי המכללה.
שלומית אבינח: על כן בתיאום עם המפרק הזמני, הכין הצוות המקצועי של המכללה תוכנית, המציבה קריטריונים שונים לסטודנטים שנה ד' לצורך סיום התמחותם וקבלת התעודה.
שלומית אבינח: תוכנית זו פורסמה בתחילת חודש מאי, ומאז ועד היום מסרו אנשי הצוות המקצועי למפרק הזמני את פרטיהם של הסטודנטים שעמדו בקריטריונים, והמפרק הזמני פעל להפקת התעודות עבורם.
שלומית אבינח: התעודות של המסיימים נחתמו על ידי ד"ר זהר טל, ראש הצוות האקדמי של המכללה, ולאחרונה החלה חלוקתם.
שלומית אבינח: תוכנית סיום התמחות מיום 5.5.09 מצורפת לדוח זה כנספח ה'.
שלומית אבינח: הודעה בדבר חלוקת התעודות מיום 30.6.09 מצורפת לדוח זה כנספח ו'.
שלומית אבינח: המפרק הזמני דאג לקבל את רשימת הסטודנטים הזכאים, דאג להדפסת התעודות, דאג להחתמת התעודות על ידי המנהל המקצועי של המכללה, והפעיל מזכירה שדאגה לטפל בחלוקת התעודות.
שלומית אבינח: הסטודנטים הזכאים נשאו בסך של 250 שקל בגין עלות הפקת התעודות וחלוקתן כאמור בהודעה נספח ו' לעיל.
שלומית אבינח: "
אורי מקלב: בסך הכול זה משקף כמה דברים שבאמת התקדמנו.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מהעורך דין איפה זה עומד.
אופיר שער: פחות או יותר במקביל לישיבה האחרונה שהיתה המפרק נענה לפניות של הסטודנטים.
אופיר שער: אולי נתחיל מהסוף.
אופיר שער: בשבוע שעבר היה דיון בבית המשפט ופורמאלית הוצע צו פירוק קבוע למכללה.
אופיר שער: המפרק מונה כמנהל מיוחד.
אופיר שער: זה אומר שכרגע הנוהל שנקרא תביעות חוב, כל מי שחושב שהמכללה חייבת לו כספים, זה סטודנטים, בנקים, ספקים למיניהם, עובדים כמובן, יכולים להגיש באופן הפורמאלי את התביעה לקבלת הכספים.
אופיר שער: אני רוצה לציין פה שהסבירות של הסטודנטים לקבל את כספם בחזרה אם דיברנו פעם קודמת על חלקם ששילמו 15 אלף ו17 אלף שקלים בתשלום אחד מראש.
שלומית אבינח: לא מוכרת כמכללה, זה מה שאתה אומר?
אופיר שער: אני אומר שניתן צו פירוק.
אופיר שער: זה לא אומר, ייתכן מאוד אם כי בסבירות נמוכה לפחות מהשיחה שלי אם המפרק שאולי אולי יימצא משקיע על מנת שיקנה את הפעילות של המכללה למרות שהוצא צו הפירוק.
אופיר שער: נאמר ככה מרוח הדברים עם ההתנהלות, אם בשלושה חודשים האחרונים לא קרה שום דבר אז סיכוי מאוד קלוש שיימצא פתרון לאותו משקיע שייקח על עצמו את הפעילות של הסטודנטים.
אופיר שער: המשמעות המיידית היא שעבור 150 הסטודנטים של שנה ד' באמת מה שנקרא אחרי המבול, הם אמורים לקבל את התעודות והם מקבלים אותם בשבועות האלה.
אופיר שער: אלה שסיימו שנה רביעית מקבלים תעודת מטפל מוסמך שמאפשרת להם לצורך העניין לעסוק מבחינתם כמטפלים בשיטה הזאת עם איזשהו אסמכתא.
אופיר שער: לגבי יתר הסטודנטים שזה אומר מסיימי א' ב' וג' נכון להיום עוד לא נמצא פתרון.
אופיר שער: אנחנו כרגע מנסים לגבש את המפרק אני מקווה בשבועות הקרובים עוד פעם איזשהו ניסיון לכל מי שהיה בסיומה של שנה אפשרות כן לקבל משהו.
אופיר שער: אבל בוודאי כל מי שהיה במהלך של שנה או בתחילת שנה בשלב זה כמו שהדברים נראים אם המכללה הולכת לקראת סגירה וצו הפרוק יקרום עור וגידים אז פשוט יהיו מול שוקת שבורה בעניין הזה.
אורי מקלב: שום אישור על הלימודים?
אופיר שער: מי שנמצא לקראת סיום השנה או שסיים אותה אנחנו פועלים כרגע בתיאום עם הצוות המקצועי לקבל משהו.
אופיר שער: המסלול מאפשר למי שסיים שנה לקבל תעודה כלשהי, מי שסיים שנתיים מקבל תעודה כלשהי, מי שסיים שלוש שנים לא מקבל שום תעודה ואנחנו מנסים להכניס אותם למנגנון של שנה ד' גם הוא, לעשות התמחות ולצאת עם תעודה מסודרת.
אופיר שער: כמו שהסבירו כאן בפגישה הקודמת הנתונים לא עוקבים אחד אחרי השני לכן נוצר מצב שיש כאלה שהמכללה, קרה מה שקרה כרעם ביום בהיר, קרה במהלך של שנת לימודים.
אופיר שער: מי שיהיה באמצע השנה למעשה אין עבורו שום פתרון.
אופיר שער: בווודאי ובווודאי מי שבתחילת שנה הוא מבחינתו אין עבורו פתרון.
יצחק קמחי: אין סיבה אם מישהו היה באמצע שנה ג' שיקבל לפחות את ההכרה של סיום שנתיים לפחות.
יצחק קמחי: אישור.
אופיר שער: האישורים האלה יש להם בהחלט משמעות ויינתנו לגביהם.
אופיר שער: אבל כשהוא נמצא לקראת שנה ג' אנחנו מנסים לצורך העניין לראות איך ניתן ליצור עבורם תוכנית לימודים או מקוצרת או מזורזת כדי להתקדם הלאה.
אופיר שער: מי שסיים שנה א' קיבל תעודה.
אופיר שער: מי שסיים שנה ב' מקבל תעודה.
אופיר שער: יש ברשותם כבר שתי תעודות.
אופיר שער: זה עדיין לא אומר שזה מטפל מוסמך בשיטת אלבאום.
אופיר שער: אז איפשהו זה מה שנקרא חצי תאוותו בידו ולפחות יש משהו.
אורי מקלב: זה אישור לימודים אבל זה לא אישור עדיין של הסמכה.
אופיר שער: נכון.
אופיר שער: היום על המדוכה יושבת הסוגיה המרכזית איך אותם אלה שסיימו כבר שלוש שנות לימודים, עמדו כבר להתחיל את ההתמחות ופתאום קרה מה שקרה.
אופיר שער: השיטה נותנת בסוף שנה א' תעודה שנקראת תעודת ריפוי רקמות עמוק שמאפשר למי שלצורך העניין כעבור שנה לפעול כמדריך בתחום הזה.
אופיר שער: זה לא מטפל בשיטת אלבאום אבל זה משהו זמני.
אופיר שער: כנ"ל מי שסיים את שנה ב' ניתנת לו תעודה שקרויה מדריך לטיפול בתנועה.
אופיר שער: מי שכבר חוצה את השנתיים הראשונות נכנס לתהליך של שנה ג' פלוס התמחות בשנה הרביעית על מנת לקבל את תעודת המטפל המוסמך.
אופיר שער: כך שאם היום תשאל את מי שסיים את השנים א' או ב' מי שנמצא בסוף השנה מקבל את התעודה הזאת.
אופיר שער: מי שנמצא ממש לקראת הסוף, חלקם נמצאים שניים שלושה שיעורים לקראת הסוף אנחנו מנסים לראות איך אפשר לצמצם את תוכנית הלימודים או לרכז אותה כדי שגם הם יקבלו.
אופיר שער: מי שנמצא בתחילת שנת לימודים או באמצעה ממש הוא מבחינתו כרגע לא ניתן לעשות לגביו שום דבר.
אורי מקלב: מי שלמד שנתיים יכול להמשיך במכללה אחרת?
אורי מקלב: יש סוג לימודים כאלו בארץ?
שלם שיראל: יש מכללה שקוראים לה כישורי למידה.
שלם שיראל: היא נמצאת בהרצלייה ובפרדס חנה.
שלם שיראל: יש שמה לימודי תעודה שמאוד דומים ללימודי תעודה של אלבאום, שנה וחצי ולמעשה משרד החינוך שולח לשמה מורים להשתלמויות לעשות את התעודה הזאת.
שלם שיראל: היא לא מאושרת על ידי משרד החינוך.
שלם שיראל: משרד החינוך כן שולח מורים להשתלמויות אבל הוא לא מאשר את המכללה.
שלם שיראל: לצורך העניין זה אותם לימודים.
שלם שיראל: זה אותו דבר מה שלמדנו באלבאום רק פחות קורסים.
שלם שיראל: זאת אומרת לאנטומיה אם הוא היה נותן לי רק מבחן על הדברים שלמדתי כבר הוא היה מוותר על זה ואני לא הייתי צריכה לחזור על זה מהתחלה.
שלם שיראל: הוא רק רואה שאני באמת יודעת את החומר.
שלם שיראל: זה לא מוריד לי בכסף.
שלם שיראל: אבל שוב זה לא מאושר.
שלם שיראל: אנחנו באותה בעיה.
מירי דגן: אני מקווה שבסופו של יום לבת שלי יהיה איזשהו פתרון.
מירי דגן: פנו אליי עקב פניית
מירי דגן: כם לויינגט ואני רוצה להודות לכם על זה.
מירי דגן: הם הביעו רצון לקלוט את הבת שלי.
מירי דגן: כרגע אני מדברת בשם בתי בלבד.
מירי דגן: אלא שאין לה כסף להשתתף בקורס הזה.
מירי דגן: הם הורידו חצי מהמחיר שהם גובים בדרך כלל.
מירי דגן: אלא שלנו זה לא עוזר.
מירי דגן: היא לא יכולה להשתתף בקורס הזה.
שלומית אבינח: ברופין אמרו מה שאתם תוציאו זה עשרת אלפים שקל, או חמשת אלפים שקל.
מירי דגן: רופין שוב פעם, הם לא מקבלים תעודה של מטפל.
מירי דגן: בוויינגט כן.
אורי מקלב: אנחנו נתחיל עם משרד החינוך.
אורי מקלב: אדיב אתה יכול לספר לנו איפה אנחנו עומדים מבחינת המסקנות שלנו ממה שאנחנו ישבנו?
אדיב שרעבי: לא השתנה הרבה ממה שאמרתי בפגישה הקודמת כי לדעתי היושב ראש צודק כשהוא אומר לא ייתכן שמוסד במדינה יפעל ללא שום אישור, ללא שום הכרה.
אדיב שרעבי: הבאתי איתי את חוק הפיקוח משנת תשכ"ט ואני רואה כאן בסעיף 2 תחולה, אפשר גם לעשות עליו אפליקציה.
אדיב שרעבי: החוק אומר חוק זה חל על בתי ספר שבו לומדים או מתחנכים באופן שיטתי יותר מעשרה תלמידים.
אדיב שרעבי: דהיינו אם כתוב כאן
אדיב שרעבי: בחוק באופן שיטתי יותר מעשרה תלמידים צריך לדאוג, אני לא יודע איך עושים את זה, פעם היה אגף המכללות במשרד החינוך.
אדיב שרעבי: היום הוא כבר איננו.
אדיב שרעבי: אני שמח שנמצא כאן נציג המל"ג כדי לראות, כי אני מקבל מכם רשימות של מכללות שהן מאושרות אם זה להכשרת עובדי הוראה ואם זה להכשרה אקדמית ואם זה הגופים האקדמאיים להוציא להם אישורי חוק חיילים משוחררים, אם נופלים בחוק הזה בחוק הפיקוח על בתי ספר אנחנו יכולים לבדוק אפשרות שגם כן כל גוף שרוצה להפעיל מערך למידה ולא משנה מה יהיה חייב בהליך אישור.
שלומית אבינח: קיימתם ישיבה במשרד בעקבות המכתב שנשלח לשר?
אדיב שרעבי: לא היתה ישיבה לא של המנכ"ל ולא של השר.
אדיב שרעבי: כדאי להציע למנכ"ל או לשר התייחסות לתופעה הזאת שישנה, וישנו חוק, וישנם מוסדות היום שמפרים את החוק ביודעין או שלא ביודעין.
אדיב שרעבי: לא נכנסתי לנושא הזה.
אדיב שרעבי: אינני בא לשפוט את הדברים הללו בכלל כי אינני בא לדון בנושא הזה.
אדיב שרעבי: כי הכוונה היא לדון ולראות איך ניתן יהיה לצמצם, לא אומר למנוע את התופעה הזאת שכל אדם בא, פותח איזה דסק מסוים, כל אחד בונה מזבח ועושה לו במה לעצמו.
אדיב שרעבי: זה דבר שלדעתי במדינה מתוקנת קשה לקבל אותו למרות החופש.
אדיב שרעבי: ישנו חופש ניכר בנושא הזה.
אדיב שרעבי: אבל הוא גם כן צריך להיות מצומצם.
אדיב שרעבי: גם הנושא הזה של איתנות פיננסית שאנחנו דורשים ממוסדות שהם מפוקחים הוא זמני.
אדיב שרעבי: האיתנות הפיננסית נבדקת ויש רואה חשבון שעומד מאחורי המוסד שהוא יכול לציין ולומר שהגוף הזה יכול לפעול.
אדיב שרעבי: היום נדרש מכל הגופים שאנחנו עובדים איתם נדרש אישור לאיתנות פיננסית.
אורי מקלב: אני כן חושב שמשרד החינוך אמור לפנות גם לתמ"ת וגם למועצה להשכלה גבוהה.
אורי מקלב: לשבת ביחד ובדיוק לסכם את מה שאתם אומרים.
אדיב שרעבי: לא נעשה כי הפנייה היתה צריכה לבוא מהגורמים הממונים.
אדיב שרעבי: אם תבוא דרישה מתוך הוועדה שתדרוש קיום דיון לתיקון המצב ולקביעת נהלים, תבורך.
עליזה צפניה: אנחנו לעומת זאת קיימנו כמה ישיבות קודם כל בתוך האגף.
עליזה צפניה: לאו דווקא לגבי בתי ספר שקורסים.
עליזה צפניה: יש הרבה בעיות גם בדרך של כל מיני הונאות.
עליזה צפניה: אנחנו משנים את הנהלים.
עליזה צפניה: עשינו גם נוהל סנקציות שזה יוצא לדרך וכל מיני אזהרות.
עליזה צפניה: ישבנו עם הלשכה המשפטית וקיבלנו את ברכתם.
עליזה צפניה: נוהל סנקציות שאנחנו נזהיר פעם ופעמיים ובמידה ואנחנו שומעים תלונה זו או אחרת אנחנו פשוט לפני שמוציאים את האישור אנחנו גם הצענו קנס כספי לבתי הספר שזה אולי ידבר אליהם.
עליזה צפניה: יוצא לדרך נוהל סנקציות רציני שאנחנו נעביר לכם את זה.
עליזה צפניה: זה כבר מבושל עם הלשכה המשפטית.
עליזה צפניה: אני לא מדברת על מכללות שפושטות את הרגל.
עליזה צפניה: אני מדברת על עד ולפני.
עליזה צפניה: כלומר יש הרבה הונאות בדרך.
עליזה צפניה: שזה אולי לא הגיע לשולחן הזה.
עליזה צפניה: דבר שני מה שאנחנו הצענו זה לקחת ערבות בנקאית לבתי הספר שעם זה אנחנו נוכל להשתמש במידה ומשהו קורה.
עליזה צפניה: דבר שלישי, אנחנו נאמץ חלקים מחוק הפסיכומטרי שהוא בעצם הוטל על משרד החינוך.
עליזה צפניה: יש שם חלקים מאוד רלוונטיים בשבילנו.
עליזה צפניה: יש שם תחנות יציאה.
עליזה צפניה: מתי התלמיד יכול לקבל את הכסף בחזרה אם הוא למד חודשיים או שהוא בכלל לא ניגש ללימודים.
עליזה צפניה: הוא למד חצי שנה, איזה אחוז הוא יכול לקבל.
עליזה צפניה: מדובר על אחוזים.