GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קמחי: אדוני אמר בצורה ברורה ונכונה שאנחנו מסתכלים על המכלול.
יצחק קמחי: זאת אומרת, אלבאום הוא לטעמי כמשל לעוד כמה וכמה עסקים שנופלים.
יצחק קמחי: מבחינתי הדבר החשוב הוא לצפות פני עתיד, מה אפשר לעשות אם בנושא המכללות למשל שהוא נושא אקוטי והוא על סדר היום של הוועדה, מה אפשר לעשות בעתיד, או איך אפשר למנוע בעתיד הישנות של מקרים כאלה או הקטנת הפגיעה בצרכנים לפחות.
יצחק קמחי: אני לא יודע אם אפשר לכסות את זה לחלוטין.
מאיה פוקס: המצב הנפשי הוא דבר שמאוד חשוב שיבוא לידי ביטוי.
מאיה פוקס: יש שנה ב' שהיא שנה שלמה רגשית שאנשים משתנים להם החיים.
מאיה פוקס: הם מתגרשים בעקבות הדברים האלה ועוברים תהפוכות נפש מאוד גדולות.
מאיה פוקס: זה לא רק הכסף.
יצחק קמחי: אני שומע את הדברים שלך ואני אומר לך שאישית זה פשוט מפחיד אותי.
קריאה: זה לפי האישיות של האדם והחוסן הנפשי שלו.
אורי מקלב: עורך-דין קמחי, אנחנו רוצים לשמוע מה אתה ממליץ בנושא הזה וגם לגבי העתיד.
יצחק קמחי: לגבי ההמלצה שאני יכול לתת.
יצחק קמחי: זה שמדובר באנשים רגישים ובאמת עם אוריינטציה טיפולית, אנחנו צריכים לבדוק באמת את הדברים.
יצחק קמחי: כל אחד צריך לבדוק את הדברים אבל קודם כל יכול מאוד להיות שכאן יש מקום לחקיקה שתצא מהוועדה הזאת וממשרדי הממשלה, חקיקה שתקבע למשל בהיבט הכספי ולא בהיבט הרגשי ואני מצטער, אני לא יכול לטפל בו, אני מודה, אני לא מטפל בהיבט הרגשי.
יצחק קמחי: ההיבט הכספי גם היה חשוב כאן והוא עמד כאן על סדר היום.
יצחק קמחי: בחקיקה יהיה שתשלומים למשל למכללות או העברה כספי פיקדון, בין אם יועברו בתשלומים לפי התקדמות הלימודים, בין אם תהיה איזושהי ערבות בדומה לערבות חוק מכר כלשהי על כספים שניתנו, ליצור איזושהי הגנה או איזשהו חיץ בין אובדן טוטאלי.
יצחק קמחי: שנים של לימודים אני לא יכול להחזיר.
יצחק קמחי: זאת אומרת, זה לא משהו שגם הוועדה הזאת יכולה להחזיר.
קריאה: שתדאג לתעודות.
יצחק קמחי: אם היא יכולה לדאוג לתעודות, זה בסדר.
יצחק קמחי: זה התפקיד של הוועדה וזה לא משהו שאני יכול לדאוג לו.
אורי מקלב: אנחנו כן רוצים שתתייחס לפיקוח או לפרסום.
אורי מקלב: איך הציבור יוכל להבדיל בין מכללות שמאושרות לבין מכללות שעובדות באופן פרטי ומלמדות שיטה כזאת או שיטה אחרת?
אורי מקלב: אני חושב שזה חלק חשוב.
יצחק קמחי: אני אשאל אותך איך אני יכול להציע לציבור להבחין בין חנות חשמל שתספק את המוצר לבין חנות חשמל שלא תספק את המוצר.
אורי מקלב: יש הבדל בין חשמלאי מוסמך לבין חשמלאי לא מוסמך והציבור יודע על כך.
אורי מקלב: אני חושב שדווקא משרד התעשייה שיפר מאוד את החלק שלו.
יצחק קמחי: לגבי הרישוי, אני מתאר לעצמי שהגברת צפניה תרחיב ותאמר במה אפשר לפקח עוד יותר.
יצחק קמחי: אני אומר שאני מסתכל על כלל העסקים במשק ומדובר בעשרות אלפי עסקים.
יצחק קמחי: אני לא יכול לדעת את האיתנות הכלכלית של כל עסק כי אני לא בודק את זה וגם אין מישהו שמסוגל לבדוק את זה.
יצחק קמחי: אם אלה נושאים של הסמכה, אפשר לפרסם.
אורי מקלב: הטעייה צרכנית.
יצחק קמחי: בתחום של הטעייה צרכנית או חשד להטעיה צרכנית, אני כן אבקש מעורך-דין שער, אולי יש לך את החומר או את דרך הפרסום, ואני אשמח אם תעביר אלי.
עטרה פרס: אני פניתי לאמון הציבור.
שלומית אבינח: אבל לאמון הציבור אין סמכויות.
עליזה צפניה: תוך כדי ששמעתי את הדברים הרגשיים, אני חושבת שאפשר אולי לעזור בזה שמוסד מוכר, ברגע שהוא מוכר על ידי איזשהו משרד ממשלתי, יש גם תנאי סף, יש מיון תלמידים, בודקים מי כן מסוגל, אולי צריכה להיות הכשרה קודמת, אולי צריך רקע מסוים אבל כאן הכל פתוח משום שהמוסד לא מוכר על ידי שום משרד ממשלתי.
עליזה צפניה: בבתי הספר שלנו יש מיון, יש תנאי סף שקובעים מי יכול להיכנס ומי לא יכול להיכנס, ואיזו תעודה מקבלים.
עליזה צפניה: כאן הכל פרוץ ואני חושבת שמכאן מתחילה הבעיה.
אורי מקלב: אנחנו נרצה בסוף הישיבה לקבל החלטה לקיים ישיבה מול המשרדים הממשלתיים.
אורי מקלב: אנחנו כן חושבים שאם אנחנו נגיע למסקנה שפרסום לגבי מי כן מוסמך, אנחנו יכולים גם ליידע את הציבור למשל באתר של משרדי הממשלה.
אורי מקלב: אני לא מדבר ספציפית על האנשים אבל הם צריכים לדעת אם למוסד יש את ההכרה, מה יקרה להם כשהם לא הולכים ללמוד במקום מוסמך וכולי.
עליזה צפניה: זה קיים בבתי ספר מאושרים.
שלומית אבינח: צריכה להיות רשימה של המוסדות המאושרים כדי שאנשים ידעו.
עליזה צפניה: אנחנו כותבים.
עליזה צפניה: מי שמפרסם פרסום מטעה, אנחנו יכולים להוריד לו את האישור.
שלומית אבינח: הבעיה שמפרסם מי שמלכתחילה אין לו אישור.
אורי מקלב: צריכה להיות אכיפה מסוימת ואנחנו צריכים לחשוב על נוהל בנושא הזה.
אדיב שרעבי: שמעתי כאן את המילה תפנית וזה קומם אותי בנושא הזה כי אני חושב שאנשי האוניברסיטה הפתוחה צריכים להיות כאן לגבי ההכרה שלהם בלימודים במכללה ומתן נקודות זכות.
אורי מקלב: הם לא מודעים לזה.
אדיב שרעבי: גם אני פעם ראשונה שומע על כך.
אדיב שרעבי: כנראה שהרבה גופים מסתתרים מאחורי המטריה של האוניברסיטה הפתוחה.
אדיב שרעבי: כאשר נתבקשתי לבדוק את הנושא ניגשתי לרשימות של המועצה להשכלה גבוהה וביקשתי מהם ללכת מספר שנים אחורנית ונמצא ששם כזה לא הופיע ברשימות.
אדיב שרעבי: יש גורם מפקח על נושא הכשרת עובדי הוראה.
אדיב שרעבי: המועצה להשכלה גבוהה מפקחת על המוסדות להשכלה גבוהה שמכשירים עובדי הוראה ונותנים לעובדי הוראה תואר אקדמי.
אדיב שרעבי: צריך להיות גוף שהוא מפקח אבל היום אין דבר כזה.
יצחק קמחי: זה משהו שהוא לא אקדמי.
יצחק קמחי: הוא תואר לא אקדמי.
אדיב שרעבי: צריך לסגור גם תארים לא אקדמיים כמו הכשרת עובדי הוראה שאין להם את האישור לתואר ב.א.
אדיב שרעבי: ויש גורם מסוים שמעביר במקרה את הרשימות אלי ואני, על סמך הרשימות הללו, מוציא את האישורים ואני יודע שהוא הגוף האחראי כלפי המדינה אם המוסד הזה עשה איזושהי טעות.
אורי מקלב: אתה אומר שגם אם זה לא מוסד אקדמאי, צריך שיהיה הבדל בכותרת בין גופים שנקראים מכללה, אבל מי שקורא לעצמו מכללה, הוא חייב לקבל אישור.
אורי מקלב: מי שיכול להיות טוב, יכול להיות טוב מוסד כזה או אחר.
אדיב שרעבי: נכון.
יצחק קמחי: בחוק המועצה להשכלה גבוהה יש מושגים שאסור להשתמש בהם.
יצחק קמחי: למשל, המוסד הזה לא יכול היה לקרוא לעצמו אוניברסיטת אלבאום אבל מכללה זה לא מושג שאפשר להשתמש בו.
יצחק קמחי: זה תיקון לחוק המועצה להשכלה גבוהה ויכול להיות שכדאי לזמן אותם ולשמוע אותם.
אורי מקלב: אדיב אומר שכדי למנוע הטעיה ציבורית וכדי שיהיה יותר פיקוח, צריך להבדיל בין מוסד מאושר לבין מוסד לא מאושר, ולא כל אחד שרוצה לקחת את השם, יוכל לקחת את השם.
אורי מקלב: שם של מכללה, אם היום מקובל שמכללות נותנות תארים, גם אם הם לא אקדמיים אבל הם תארים של מוסד מוכר, יש על זה ביקורת ואלה שקוראות לעצמן מכללה אבל אחרים יכולים לקרוא לעצמם בשמות אחרים אבל לא בשם מכללה.
אורי מקלב: אפשר לקרוא לזה אקדמיה, למרות שגם זה לפי דעתי שם לא נכון.
אדיב שרעבי: הם השתמשו במילה מרכז כדי אולי לצאת מתוך הדבר הזה.
אדיב שרעבי: השאלה איך הם הציגו את עצמם.
מאיה פוקס: הם הציגו את עצמם כמכללה.
מאיה פוקס: בפרסומים כתוב מכללת אלבאום.
מאיה פוקס: גם במכתבים שלהם אלינו זה כך.
אדיב שרעבי: אני מצטרף לדעתו של עורך-דין קמחי.
אדיב שרעבי: חייבת הוועדה ללכת לחקיקה יסודית.
אדיב שרעבי: אני לא יודע אם אפשר יהיה לכסות ולסגור את נושא התשלומים, תוכניות הלימודים ומספר התלמידים.
אדיב שרעבי: אני מנוסה בהתגלגלות בנושא חוק הפסיכומטרי אבל גם חוק הפסיכומטרי גדר פרצה ופתח פרצות אחרות.
אדיב שרעבי: הראש היהודי ממציא פטנטים וזה לא סוד, אבל גדר פרצה מסוימת, עזר למספר סטודנטים להתארגן מבחינת עוולות, קיפוח, חוזים כובלים וכדומה, כי עבדך הנאמן יושב שם על השיבר ואומר שאם החוזה לא עונה על החוק, אין אישורים.
אדיב שרעבי: לדוגמה, חוק חיילים משוחררים לצורך לימוד לבחינה הפסיכומטרית.
אדיב שרעבי: צריך לתת בידי העובדים את הכוח ואת החקיקה.
שלומית אבינח: ייקח זמן רב עד שיתקבל החוק.
שלומית אבינח: צריך להיות נוהל או תקנה.
אדיב שרעבי: אפשר לעשות הכל אבל תנו בידי האנשים שעושים את העבודה בשדה תקנה, נוהל או חקיקה.
שלומית אבינח: אני אומר את זה גם לפרוטוקול.
שלומית אבינח: אני מכהנת כמנהלת הוועדה מזה 12 שנים וכשהיגעה הפנייה של מירי, לא ידעתי שום דבר אבל באתי ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אורי מקלב שהוא יושב-ראש חדש, ואמרתי לו שיש כאן סיפור וצריך לראות מה עושים.
שלומית אבינח: כאשר דפנה התחילה לעשות התחקיר, כל פעם גילינו משהו נוסף.
שלומית אבינח: זה כמו אבן שמתגלגלת.
עליזה צפניה: מעבירים לסטודנט שממנו עובר הכסף למוסד.
שלומית אבינח: אני הבנתי שזה וולנטרי.
נועה חלד: הכסף של הפיקדון לדוגמא עובר ישירות מהבנק לאוניברסיטה.
שלומית אבינח: אני אומרת שצריך להיות נוהל.
שלומית אבינח: אני חושבת שהכיוון הוא לא חקיקה אלא פשוט נוהל בין-משרדי שצריך להיות מופץ בשיתוף בנק ישראל עם פיקוח יותר קפדני על העברת הכספים מבחינת הבנקים, שיהיה אישור בתוקף, שיהיה חידוד.
שלומית אבינח: כמו שעשינו לדוגמה במקרה סיוע בשכר-דירה, אז פרסמנו שזכותו של האדם לפנות לוועדה הבין-משרדית.
שלומית אבינח: שיהיה פרסום ויותר הפצה של הזכויות אבל צריך להיות איזשהו נוהל.
אורי מקלב: אנחנו נקיים ישיבה בנושא.
שלומית אבינח: אני אמרתי לפרוטוקול שלדעתי חקיקה היא לא כיוון נכון.
אדיב שרעבי: אז לא חקיקה, אבל שיהיה משהו ונסדיר את הנושא.
שלומית אבינח: לכן אני אומרת נוהל.
אורי מקלב: יכול להיות שנעשה נוהל ביניים ויכול להיות שכן צריך להגיע לחקיקה לטווח הארוך.
שלומית אבינח: בחקיקה תמיד יזכירו את הנושא התקציבי וכוח אדם.
אורי מקלב: חוץ מהנושא של פיקוח, אנחנו גם יכולים לבקש ולהגדיר מה זאת מכללה ומי יכול לקרוא לעצמו מכללה.
אדיב שרעבי: אני חוזר ואומר שוב שאני חושש שהאוניברסיטה הפתוחה מהווה כאן מטריה כדי שהם יזרו חול בעיני האנשים.
אדיב שרעבי: אותי זה מפחיד מאוד מאוד כי אני גוף שמוציא אישור לאוניברסיטה הפתוחה, לחוק חיילים משוחררים, והם באו בבקשות חוזרות לכל מיני גופים נוספים שהם ת"פ שלהם.
אדיב שרעבי: אצלי זה מדליק נורה אדומה.
שלומית אבינח: לא הבנתי את דבריך.
אדיב שרעבי: אני בעד זה שנציג האוניברסיטה הפתוחה יבוא ויסביר לנו את מרקם הקשרים שיש בין תפנית, שזה גוף של האוניברסיטה הפתוחה, לבין לדוגמה מכללת אלבאום כי לא העכבר הוא הגנב אלא החור הוא הגנב.
אדיב שרעבי: לכן צריך לבדוק.
אדיב שרעבי: אני חוזר ואומר, ואני מצטער שאני חוזר על זה, שברגע ששמעתי את המילה תפנית, התקוממתי.
אדיב שרעבי: צריך לבדוק.
אופיר שער: לגבי תפנית, מדובר באיזשהו פרוייקט.
אדיב שרעבי: אני חושש, אם אמרו תפנית ואמרו האוניברסיטה הפתוחה.
אורי מקלב: אתה טוען שברגע שהאוניברסיטה הפתוחה מאשרת שלימודים באלבאום – לא משנה באיזה קורס – מזכים בכך וכך נקודות, זה אומר שההטעיה מתחילה שם.
אורי מקלב: הציבור רואה שהאוניברסיטה הפתוחה נותנת מטריה או מקבלת את הלימודים האלה, זה אומר שמדובר בגוף מוסמך ומקצועי.
אדיב שרעבי: כן.
אדיב שרעבי: זאת הבעיה שלי.
אורי מקלב: אנחנו היינו צריכים להזמין לכאן את האוניברסיטה הפתוחה, אבל אנחנו נפנה אליה ונתנהל מולה בעניין הזה.
אורי מקלב: השאלה היא באיזה עוד מכללות מדובר שהאוניברסיטה הפתוחה מקבלת גם את הלימודים אצלן.
שלומית אבינח: בעקבות מה ששמעת כאן, אתה כמשרד החינוך מתכוון לפנות אליהם?
אדיב שרעבי: בסוף השנה שעברה נתתי להם אישור לשנתיים ואני מתכוון באמת להרים טלפון להנהלת האוניברסיטה הפתוחה ולשמוע מה זה כי הם ביקשו אישור חריג למספר תחומים שלא שייכים ללימודים אקדמיים.
אדיב שרעבי: משרד החינוך מוציא אישור לאוניברסיטאות תחת מספר מלים פשוטות כמו: לימודים לקראת תואר אקדמי.
אדיב שרעבי: יש להם שם, בתוך האוניברסיטה הפתוחה, עוד מחלקות ממחלקות שונות כמו לימודי אנגלית, לימודי הנדסה להסמכה וכדומה, ועל האישור הזה עם תופסים טרמפ ורצים קדימה.
אורי מקלב: אתה תקיים מעקב אחרי הדברים ותדווח לוועדה.
אורי מקלב: אני חושב שכבר התקדמנו התקדמות לא מעטה.
נועה חלד: כמשרד הביטחון, אנחנו מנסים מאוד להגן על החיילים ועל כספי הפיקדון.
נועה חלד: החיילים המשוחררים האלה הם צרכנים כמו כל צרכן אחר והם יודעים שהפיקדון הוא כסף שמגיע להם בגין שירותם הצבאי.
נועה חלד: הסמכות להכרה במוסדות לימוד לא ניתנה למשרד הביטחון אלא היא באמת בידי משרד החינוך ומשרד התעשייה.
נועה חלד: אנחנו חוזרים ואומרים לחיילים המשוחררים - בכנסים, בידיעון שאנחנו מפרסמים, באינטרנט - שיהיו צרכנים נבונים, שיבדקו הכרה, שיבדקו את ההנחות וכולי.
נועה חלד: הבחירה בסופו של דבר היא של החייל המשוחרר.
נועה חלד: אנחנו אומרים לו שיבדוק את החוזה שבתי הספר מחתימים אותו עליו כי המטרה של בתי הספר – ואין מה לעשות – היא מטרה של כסף והיא מטרה רווחית.
נועה חלד: אנחנו אומרים לחיילים משוחררים שלא יחתמו אלא שיבדקו.
שלומית אבינח: למה לא מעבירים את הכסף ישירות לבית הספר?
נועה חלד: יש בעיה.
נועה חלד: תשאלי את משרד התעשייה ואת משרד החינוך.
נועה חלד: אין מספרי חשבונות וזה מאוד מורכב.
נועה חלד: מבחינתי, אם היה אפשר להעביר את זה ישירות לבית הספר, זה היה בסדר גמור.
אורי מקלב: אולי הבנקים היו יכולים להעביר את זה ישירות למוסד.
נועה חלד: אני לא יודעת איך עושים את זה.
קריאה: גם זה לא היה עוזר.
אורי מקלב: לא נראה לי שהבנק היה נותן את הכסף במזומן.
אורי מקלב: אם הבנק היה מעביר את התשלום, יכול להיות שהיינו יכולים להציל חלק מהכסף לגבי החיילים המשוחררים.
נועה חלד: יכול להיות שכך צריך אני חייבת לומר שגם באוניברסיטאות יש הרבה חיילים משוחררים שמשלמים בתשלום אחד כי האוניברסיטאות אומרות שבצורה כזאת הם ישלמו קצת פחות.
נועה חלד: אני כרגע בכל-זאת משווה בין האוניברסיטאות לבין מרכזים או מכללות ויכול להיות שצריך להתנות את האישור של הפיקדון בחוזה שאומר שאותו חייל משוחרר יקבל את הכספים שלו בתהליך ולא בתשלום אחד אבל שזה לא יפגע בהנחה.
נועה חלד: קטונתי מליצור חוזים כאלה ואני גם לא הסמכות שנותנת את האישור לפיקדון אבל אני רוצה שלא ייפגעו חיילים משוחררים וגם אלה שהם לא חיילים משוחררים.
שלומית אבינח: את לא הסמכות אבל את הקרן לחיילים משוחררים.
נועה חלד: אנחנו יכולים עם משרד התעשייה לנסות להגיע לזה.
אורי מקלב: נכון שבאופן יחסי אין הרבה מקרים כאלה אבל מצד שני לכן גם הפרמיה תהיה מאוד נמוכה.
אורי מקלב: השאלה מה היה קורה אם אתם הייתם עושים ביטוח על הכספים האלה ואני מדבר על ביטוח מקצועי שאומר שאם אותו אדם לא קיבל את השירות, הוא מקבל את כספי הביטוח.
נועה חלד: אני לא יודעת מה זה הביטוח הזה.
קריאה: צריך להנחות את הבנקים שלא לתת את הכסף הזה.
אורי מקלב: זה עוד נושא.
נועה חלד: אנחנו מסבירים אבל מדובר בחבר'ה צעירים ולצערי כמו שהם בוחרים הרבה פעמים לנסוע להודו וכדומה, הם לא מקשיבים למה שאנחנו אומרים להם.
אופיר שער: נאמר להם שם לא לשלם בתשלום אחד?
נועה חלד: החייל יודע שהוא צריך להגיע עם אישור תקף כאשר הקורס שהוא לומד מצוין כקורס שהוכר לצורך שימוש בפיקדון.
עטרה פרס: ההונאה הייתה מהתחלה.
עטרה פרס: ההונאה הייתה שמכללת אלבאום שהייתה במצב קשה, גנבה – וסליחה שאני אומרת את זה – כספים מאנשים.
עטרה פרס: אני חושבת שעל זה צריך להרים אותם על טיל, את אותה גברת אלקנה, ולהביא אותו למשפט פלילי כי מה שהיא עשתה כאן זאת פשוט הונאת הציבור.
נועה חלד: לצערי הלימודים שלהם לא שווים הרבה במדינת ישראל.
נועה חלד: זה עצוב לי מאוד אבל אני לא סמכות פדגוגית.
אורי מקלב: אנחנו כן רוצים לבדוק את המקרים האלה במיוחד כשאת אומרת שהבנק יכול לשחרר את הכסף רק אם הם הביאו אישור ממקום מוסמך.
אורי מקלב: לכאורה לא היה אישור מוסמך ללימודים והבנק כן שחרר את הכסף, אנחנו רוצים לראות האם אפשר לעמוד מול הבנקים, שאתם תעמדו מול הבנקים, ואם הם שחררו את הכסף שלא לפי התנאים, הם צריכים להיות אחראים לכך.
עליזה צפניה: בשנת 2008 הבנק שחרר את הכסף על סמך אישור של קורס אחר.
אורי מקלב: אבל זה לא קורס נכון.
נועה חלד: אחד המקרים הוא באמת המקרה של הבת שלך.
נועה חלד: לנו יש הסכם מול הבנקים.
נועה חלד: במידה שהבנק התנהל ברשלנות, יש לנו כמשרד הביטחון אפשרות לפנות אליו וכדומה.
נועה חלד: בשני המקרים האלה, כולל המקרה של הבת שלך, הפעולות התבצעו בינואר.
נועה חלד: אנחנו ביקשנו מבנק הפועלים ומבנק לאומי לקבל מהארכיון את החומר של הפעולה, כיוון שהבת שלה ועוד מישהו הגיעו אל הבנק בינואר 2009 עם אישורים.
נועה חלד: לפני שאנחנו פונים לבנק ואומרים לו שהוא התרשל או נהג שלא כשורה, אנחנו צריכים את החומר לגבי הפנייה של הבת שלך ואותו טרם קיבלנו.
אורי מקלב: אם אנחנו יכולים לסכם את זה, אתם תבדקו.
נועה חלד: את שני המקרים שנתנו בינואר, כאשר לא היה אישור, אנחנו בודקים.
אורי מקלב: גם לגבי המקרים האלה שכן ניתנו בדצמבר, השאלה אם היה באמת אישור לגבי הקורס הזה או שזה היה אישור שלא קשור אליו.
שלומית אבינח: דוקטור בלאיש, היה אישור או לא היה אישור?
מישל בלאיש: לפי הארכיב, לגבי סיוע בעזרת בעלי חיים, לא היה שום אישור, אבל אומרת עליזה צפניה שיש אישור.
אורי מקלב: לבנק כן יש ביטוח וגם אם אין לו ביטוח, הוא לא ייפול בעניין הזה.
אורי מקלב: אם נניח המכללה נתנה אישור מזויף ולא נכון, לכאורה לבנק יש ביטוח על זה.
אורי מקלב: זה כמו שמישהו הוציא שיק ומתברר שהחתימה הייתה מזויפת ובמקרה כזה לא האזרח מחשבונו הוצא הכסף הוא זה שנושא באחריות אלא הבנק נושא באחריות.
אורי מקלב: היום הבנקים משתכללים והם בדיקה מדגמית של חתימות.
אורי מקלב: אין ספק שיש ביטוח בעניין הזה וצריך לבדוק במטרה להציל כמה אנשים.
אופיר שער: אתה מדבר בשניים או בשישה אנשים.
אורי מקלב: אבל עשינו משהו.
אורי מקלב: כל אחד הוא עולם ומלואה.
אורי מקלב: במקרה כזה עזרנו לכמה אנשים ומצד שני בנושאים הציבוריים אף אחד לא ייפול.
נועה חלד: אני רוצה להבהיר בצורה מאוד ברורה ולומר שמשרד הביטחון מטפל בפיקדונות, במענקי השחרור לחיילים על פי חוק.
נועה חלד: משרד הביטחון לא אחראי על הבחירות של החיילים.
נועה חלד: ברגע שיש אישור של המוסדות שקיבלו את הסמכות, ברגע שהבת שלך בחרה ללמוד בבית ספר מסוים, אנחנו מאפשרים לה להוציא את כספי הפיקדון.
אורי מקלב: לגבי משרד הביטחון, החיילים המשוחררים היו אלה שהציפו את הנושא והביאו אותו בפני הוועדה, ולכן אני מבקש שתנסו לבחון את הנושא בכמה היבטים.
אורי מקלב: כמו שאמרנו בסוף, תבדקו באופן פרטני לגבי החיילים האלה, אחרי שתקבלו את המסמכים שביקשתם, ותבדקו נקודתית לגבי המקרים אותם אנחנו מכירים.
נועה חלד: משרד הביטחון לא יכול להתחיל לעשות בקרה על מכללות.
אורי מקלב: לא אתם.
אורי מקלב: הבנקים.
אורי מקלב: אתם צריכים להוציא את החוזר לבנקים שהם צריכים להקפיד ולא לשחרר את הכסף ללא שיש את האישור.
נועה חלד: הם יודעים את זה.
אורי מקלב: אם אנחנו נעשה את כל התיקונים שאנחנו רוצים ותהיה רשימה של המוסדות שכן יש להם רשיון, הבנק צריך לבדוק האם המוסד נמצא ברשימה של המוסדות המוכרים.
נועה חלד: אני חייבת לומר שאנחנו מנסים להגיע למערכות ממוחשבות.
אורי מקלב: בכל זה נדון בישיבה המקצועית שנקיים עם המשרדים.
אורי מקלב: אנחנו גם מבקשים לבדוק את נושא הביטוח.
אורי מקלב: לשבת עם חברות הביטוח ולראות מה ההצעות.
אורי מקלב: אני מדבר על ביטוח כללי על כל כספי החיילים המשוחררים.
אורי מקלב: אנחנו כן יודעים שהחייל יכול לבחור בהרבה מגמות למרות שאנחנו כאן סוגרים אותו רק בנושא של ההכשרה הלימודית.
קריאה: קורס מקרמה.
אורי מקלב: אשתי יוצאת עכשיו לשנת שבתון וראיתי את החומר שהיא מקבלת הביתה.
אדיב שרעבי: לגבי המורים זה משרד החינוך, האגף להשתלמויות.
אורי מקלב: שם אולי יש איזו ביקורת אבל אני רואה שהיא מקבלת מכתבים ממקומות שאין לי ספק שהם לא מוכרים והם מציעים מגוון שלם של דברים.
עטרה פרס: גם החיילים המשוחררים – אני יכולה לומר לך מהדואר שמגיע אל הבת שלי – מקבלים מכל מיני מקומות ואני לא יודעת מהיכן הם קיבלו את השמות שלהם בכלל.
נועה חלד: אני מסכימה אתך.
נועה חלד: אנחנו כמשרד הביטחון לא יודעים איך בתי ספר מגיעים לנתונים על חיילים משוחררים.
נועה חלד: אנחנו לא מצליחים להבין את זה.
עטרה פרס: איך הם יודעים שהבת שלי מתעסקת ברכיבה, שיש לה אסמכתא לרכיבה?
אורי מקלב: אנחנו בכנסת מנסים לסגור את הנושאים שקשורים במה שנקרא חופש המידע, מה מותר להעביר ומה לא מותר להעביר.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה נושא מאוד פרוץ.
עודדה פרץ: עלו כאן נושאים רבים אבל אני אתייחס להיבט הכספי.
עודדה פרץ: אני מאוד תומכת בעניין הזה של הפיקוח על המכללות.
יצחק קמחי: אלא אם הבנק ידע שהחברה האת נמצאת בקשיים.
עטרה פרס: כתוב כאן.
עטרה פרס: "לפי חוק כרטיסי החיוב, "אין באפשרותנו לצערנו להיענות לבקשתך לזיכוי".
יצחק קמחי: תיקון מספר 4 לחוק כרטיסי חיוב שנכנס לתוקף בינואר.
חנה פוקס: מי שמשלם את כל הכסף באשראי, זה אותו הדבר לגבי מה שאת אמרת שהלכת הסכום?
יצחק קמחי: בתשלום אחד, אלא אם בחרה ידעו שמכללת אלבאום לא מתפקדת.
יצחק קמחי: יש סייגים בחוק.
חנה פוקס: איך אפשר לדעת אם הם ידעו או לא?
יצחק קמחי: יש סייגים.
יצחק קמחי: צריך לבדוק את זה, ושוב, זה נושא לבדיקה גם של המפרק.
יצחק קמחי: יש כאן עבודת חקירה מאוד אינטנסיבית.
שי חכם: אני חייב לומר שהכסף הוא לא הנושא שמטריד אותנו.
עודדה פרץ: אני מבנק ישראל ואני מתייחסת לנושא הכספי.
עודדה פרץ: אני מסכימה אתך שהעניין של התעודה הוא הרבה יותר קריטי, אבל אני מדברת רק מההיבט הכספי.
יצחק קמחי: איך אתה כותב היום שיק?
שי חכם: אני מגביל את הסחירות שלו.
יצחק קמחי: מה אתה כותב?
שי חכם: אני מוחק את לפקודת, עושה קרוס ולמוטב בלבד.
יצחק קמחי: אז אתה יודע את הדברים.
יצחק קמחי: אתה יודע איפה זה נמצא?
יצחק קמחי: זה נמצא אצל כל אחד בפנקס השיקים שלו.
יצחק קמחי: על גב השיק יש את הדרך לבוא ולהגביל את הסחירות.
יצחק קמחי: תוציאו את פנקס השיקים, אם למישהו יש, ותסתכלו בגב השיק ותראו שם את ההוראות איך לעשות את זה.
יצחק קמחי: ההדרכה ישנה.
יצחק קמחי: שנית, אפשר להזמין מראש שיקים מוגבלים, שהם רק למוטב בלבד ואי אפשר לסחר אותם.
שי חכם: ברשותך, גם אני רוצה לשאול אותך שאלה.
שי חכם: נניח שההורים של נעמה היו כותבים למוטב בלבד.
יצחק קמחי: הבנק לא יכול להגיע לזה.
שי חכם: זה היה פותר את הבעיה שהיא השקיעה סתם שלוש שנים?
שלומית אבינח: גברת פרץ היא נציגת בנק ישראל ולא נציגה לצורך התעודות.
עטרה פרס: אותם תלמידים שהתחילו רכיבה טיפולית, אי אפשר להעביר אותם ללמוד במקום אחר.
נועה חלד: אני מדברת על אותם חיילים משוחררים שהתחילו ללמוד רכיבה טיפולית, השתמשו בפיקדון ונשארו ללא פיקדון, והשאלה אם הוועדה תוכל לפנות למכללת רופין או למכון וינגייט, שם יש רכיבה טיפולית, כדי הם יהיו מוכנים לקבל את התלמידים האלה ללא תשלום או בתשלום סמלי כלשהו.
נועה חלד: אנחנו בעד שהם ימשיכו ללמוד.
אורי מקלב: אתם בכל אופן גוף שמכוון וגם לכם יש כוח, ולכן נבקש שזה יהיה בשיתוף פעולה גם עם משרד הביטחון וגם עם הקרן.
אורי מקלב: אני מדבר על אלה שיש להם אלטרנטיבה.
עודדה פרץ: בעניין של שיקים זה מאוד משמעותי כי הם הגבילו את הסחירות.
עודדה פרץ: גם בנושא של חפציבה עזרנו במיליוני שקלים לאנשים שהגבילו את הסחירות ומי שלא הגביל את הסחירות, לא יכולנו לעזור לו.
אופיר שער: באלבאום, גם מי שנתן למוטב בלבד, אני מבין שהוא עבר לגוף אחר.
אורי מקלב: אני מציע שאחרי הישיבה תשבו עם גברת פרץ בנושא המקצועי.
אורי מקלב: עורכת-דין פרץ הסכימה לשבת אתכם אחרי הישיבה כדי לבדוק את הנושא המקצועי, במידה שיש כאן פרצה או מה הסמכות של בנק ישראל להתערב בנושא התשלומים.
עודדה פרץ: אם בנק פועל בניגוד לחוק, כמובן שאנחנו מתערבים אבל לא נראה לי שזה המצב.
עודדה פרץ: בהחלט אנחנו נבדוק כל מקרה.
עודדה פרץ: אני מבינה שיש הסכם בין הבנקים לבין משרד הביטחון לגבי איך נותנים את הפיקדון הזה לחיילים ואני מבינה שהמגמה שלכם היא להרחיב את האחריות של הבנקים.
עודדה פרץ: אני רוצה להסתייג מזה כי אני לא חושבת שזאת אחריות הבנקים להבטיח את זה שהחייל יקבל את הפיקדון לפי כל מיני תנאים אלא אני חושבת שזאת אחריות של משרד הביטחון להבטיח את זה שחיילים יקבלו את הפיקדון שלהם בהתאם לתנאים שמשרד הביטחון קובע.
עודדה פרץ: לפעמים זה נוח להטיל על בנקים אחריות שלא רלוונטית להם אבל אני מבינה שבמצב הקיים יש להם, בהתאם לחוק, איזושהי אחריות והנה בנק פעל בניגוד לאחריות הזאת.
שלומית אבינח: אבל אם הכסף ניתן על סמך אישור שלא בתוקף, זאת כן רשלנות של בנק.
עודדה פרץ: אני לא מכירה את הנושא הזה, אבל אם במצב הקיים היום, לפי החוזה של משרד הביטחון, הוא חייב לבדוק איזשהו אישור והוא לא בדק אותו ובניגוד לאישור הזה הוא התרשל ונתן את הכסף, אז כמובן שיש לו אחריות, אני מניחה, בהתאם לחוזה.
עודדה פרץ: את המקרים האלה אפשר לבדוק לגופם אבל אני מדברת על העתיד.
אורי מקלב: אנחנו מדברים גם על המקרים הספציפיים.
אורי מקלב: משרד הביטחון יצטרך לעמוד מול הבנקים במקרים האלה.
עודדה פרץ: אם הם נתקלים בקושי, שייפנו אלינו.
שלומית אבינח: אני חושבת שמלכתחילה צריך לפנות אליכם כדי שתהיו מעורבים בכל הנושא.
עודדה פרץ: אלינו הנושא הזה עדיין לא הגיע.
אורי מקלב: אם זאת פנייה בכתב, צריך להיות העתק אליכם.
נועה חלד: אין לנו בעיה.
נועה חלד: יש לנון חשבות שעובדת מול כל הבנקים והסניפים.
אורי מקלב: אני חושב ש-14 בנקים עובדים.
עודדה פרץ: הבנקים כאן הם צינור להעברת הכספים.
עודדה פרץ: לפי החוזה יש להם אחריות כזאת, ואם הם לא בדקו והתרשלו, בוודאי שהם אחראים ואין שום בעיה.
עודדה פרץ: אני אומרת שלגבי העתיד אני לא חושבת שצריך להרחיב את האחריות שלהם אלא להפך, צריך אולי בכלל להוציא אותם מהתמונה ולהעביר את כל הטיפול בנושא הזה רק למשרד הביטחון.
דפנה סידס-כהן: השאלה היא האם משרד התעשייה או מי מהמשרדים יוכל לגבש איזשהו נוהל לפיו יהיה אפשר לבקש ביטוח כללי מכלל המכללות כפי שקיים במקרים אחרים.
דפנה סידס-כהן: במקרה שאחת מהמכללות או אחד ממרכזי הלימוד המוכרים פושט את הרגל, יש איזושהי ערבות לאותו תלמיד ששילם את כספו והוא אכן יקבל תמורה עבור מה שהוא שילם.
אורי מקלב: דיברתי על הבנק עצמו כאשר לכאורה במקרה הזה יש תעודות מזויפות או שמישהו מציג מצג שווא.
עודדה פרץ: אם הבנק התרשל, הוא צריך לשלם.
אורי מקלב: אחד תלוי בשני.
אורי מקלב: אנחנו נעשה רשימה של מקומות מוסמכים והבנק צריך לבדוק האם המוסד הזה ברשימה.
שלומית אבינח: לפי מה שעולה כאן לפי ששת המקרים, מדובר בקורס שלא היה מאושר.
שלומית אבינח: ניתנו כספי פיקדון לקורס לא מאושר.
עודדה פרץ: אנחנו נבדוק את הנסיבות.
אורי מקלב: השאלה אם זה היה בינואר או בדצמבר והשאלה אם זה היה קורס.
עליזה צפניה: הכספים ניתנו ב-2008, עת היה אישור.
שלומית אבינח: דוקטור בלאיש אומר לא היה אישור.
עליזה צפניה: על סמך האישור הזה הוצא הכסף והבנק בסדר.
עליזה צפניה: האישור שהוצג להם היה אישור נכון.
אורי מקלב: אנחנו נסכם שאתם תבדקו את זה עוד פעם ונרצה לקבל את התשובות ואת הבדיקה.
אורי מקלב: תבדקו אם מדובר בקורס אחד או לא בקורס אחד.
אופיר שער: כבר בפתח הדברים ברור, וגם הדברים כאן נאמרו, ולדעתי אנחנו באיזשהו קצה קרחון שמעלה כל כך הרבה סוגיות וכל כך הרבה דברים.
אופיר שער: יתכן שהישיבה הזאת לא תכיל את כל הדברים והשאלה אם יהיה המשך או לא ועל כך היושב-ראש יחליט.
אופיר שער: בוודאי שגם כאשר נגיע לשלב הסיכומים, חשוב שיהיה פה את הדגש הן על פן החיילים המשוחררים ואני שומע כאן את הדברים שנאמרו ואני מבין שסיעור המוחות שנעשה כאן, אני משוכנע שיהיה לו את ההמשך כדי למצוא את המענה, וגם נושא הכספים כאשר מדובר בהון עתק של עשרות אלפי שקלים – ונכפיל את הסכומים ב-400 סטודנטים – שירדו לטמיון.
אופיר שער: עורך-דין קמחי אומר שהוא לא ייתן את המענה, אבל כאן אני קורא לוועדה ואומר שיכול להיות שצריך לתת את הדעת איך לא להשאיר את כל מאות הסטודנטים מול שוקת שבורה.
אופיר שער: אני כעורך-דין שמייצג, מנסה לפנות אל המפרק שלא נמצא כאן או לחשוב על דברים, אבל אני קורא לוועדה שאם ישנם גופים שיהיו מוכנים לקלוט את אותם סטודנטים שלא סיימו את הכשרתם, בוודאי שנים א', ב' ו-ג', כדי שכל השנים שהם למדו לא ירדו לטמיון.
שלומית אבינח: השאלה בכמה סטודנטים מדובר.
שלומית אבינח: השאלה אם יש למישהו מספרים.
עטרה פרס: בחיפה בסביבות 20.
אופיר שער: מבחינת המספרים, ניתן יהיה לאתר את המספרים האלה.
שלומית אבינח: כדי להיות קונקרטיים, צריך לדעת באיזה מספרים מדובר.
שלומית אבינח: אנחנו לא יכולים לפנות בעלמא.
אופיר שער: ודאי שלא, אבל הפנייה יכולה להיות מסודרת כלפי גופים שונים כי אני מבין שכבר נעשו בירורים.
שלומית אבינח: כשהכנסת פונה, זה קצת נראה אחרת.
אופיר שער: הנתונים ייאספו ויינתנו בצורה מסודרת ככל שאפשר.
אופיר שער: מעבר ללימודים, לדעתי למעלה מ-100 סטודנטים נדרשים למעשה להשלים איזושהי התמחות טיפולית כדי לסיים את כל התהליך הזה.
אבי ליליאן: אני רופא וטרינר, אני מורה עם תעודת הוראה ובעלים של מכללה – מגן דוד ירוק - כבר 15 שנים.