GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: מכיוון שבאמת נעשה פה עוול שאין כדוגמתו וזה לא נעשה מתוך רצון רע של המוסד לביטוח לאומי אלא שכל אחד מבין שזה תפקידו.
משה גפני: אם אומרים לעובדת המוסד לביטוח לאומי את תהיי מזכירת הוועדה אז היא יודעת שהיא עובדת במוסד לביטוח לאומי והיא משערת, אני לא בדקתי את זה, היא משערת שהיא תעשה את מלאכתה רמייה אם היא לא תביא לידי ביטוי בעצם העובדה שהיא עובדת המוסד לביטוח לאומי.
משה גפני: אסור לה לפי דעתי לפעול אחרת.
משה גפני: התוצאות ברורות.
משה גפני: ברוב המקרים ונאמר כאן נכון, אלו שבאים לוועדות הרפואיות ברוב המקרים הם גם אינם יודעים את זכויותיהם.
משה גפני: ולהיתקל פתאום ברופא, ורופא הוא אדם, במיוחד אדם שמטופל אצלו, קשה לו מאוד להתמודד איתו.
משה גפני: הוא מצא אותו, איך הוא סיפר קודם?
משה גפני: הוא מצא אותו בוועדה הראשונה ואחר כך הוא מוצא אותו בוועדת הערר ואחרי זה הוא רואה אותו בורח.
משה גפני: וזה מזל מכיוון שזה כנראה היה אצלך.
משה גפני: אבל אני מכיר כאלה שהם לא כמוך והם לא היו מעיזים בכלל לפצות פה.
משה גפני: והרופא לא היה פוחד מהם.
משה גפני: מה התפקיד שלנו כחברי כנסת?
משה גפני: לדאוג לעשירים?
משה גפני: לדאוג לאנשים החזקים שהם יודעים לדאוג לעצמם יותר טוב מאיתנו.
משה גפני: התפקיד שלנו זה לדאוג לאנשים הללו.
משה גפני: אני סבור שהוועדה צריכה לקבל החלטה להגיש הצעת חוק מקיפה לעניין הזה.
משה גפני: אני לא רואה היום ממשלה שתעמוד נגד.
משה גפני: הרי זה באמת דבר.
חיים רייזלר: משרד האוצר יעמוד נגד זה.
חיים רייזלר: נו, אז מה עושים בזה?
רוני שכטר: לא בטוח, חבר הכנסת גפני, הוא יחסוך הרבה כסף, אתה יודע כמה עולות ועדות הערר?
רוני שכטר: מישהו סיפר לנו כמה מוציאים על זה בשנה?
משה גפני: רבותיי, אני מכיר מעט.
חיים רייזלר: אתה יודע מי הכי מתנגד לכל העניין?
חיים רייזלר: ועד העובדים של המוסד לביטוח לאומי.
משה גפני: עסקנו בעניין הזה בכנסות קודמות.
משה גפני: הנושא הזה מפעם לפעם יורד מסדר היום וחוזר חזרה.
משה גפני: מכיוון שהעלאת את זה על סדר יומה של הוועדה, ומכיוון שנאמרו כאן הדברים אני מניח שהמוסד לביטוח לאומי יאמר את עמדתו אני גם מכיר את עמדתם ואני באמת לא מתווכח איתם.
משה גפני: הם לא הפרטנר לויכוח.
משה גפני: הפרטנרים לויכוח זה חברי הכנסת.
משה גפני: אם הוועדה תקבל החלטה שמניחים הצעת חוק מקפת.
רוני שכטר: יש כבר 4.
משה גפני: יש יותר מ-4.
משה גפני: אני מכיר את הלך הרוח בכנסת.
משה גפני: אני לא רואה היום לא ממשלה ולא חברי כנסת ולא סיעות.
משה גפני: זה לא משנה קואליציה אופוזיציה שיעמדו נגד הצעת חוק כזאת.
משה גפני: לפחות אם לא נשיג את ה- 100% נשיג חלק מהעניין והיה זה שכרנו.
משה גפני: הבאים אחרינו בכנסת אולי יתקנו את זה לגמרי.
סופה לנדבר: אני צריכה לומר לך לפני שאני אתן לדבר בהמשך שביום לאומי של נכים לפני מספר ימים אנחנו הנחנו את החקיקה עם חתימות של 34 חברי כנסת.
סופה לנדבר: אני מתארת לעצמי שאם היינו רוצים להתאמץ קצת יותר אז אתה בוודאי ובוודאי צודק שהיו עוד יותר חברי כנסת שרצו להיות המגישים.
סופה לנדבר: אנחנו בהיסטוריה של כנסת ואני גם לא חברת כנסת חדשה, אנחנו יודעים שכאשר אין מתנגדים ואנחנו רוצים, איך הוא אמר?
סופה לנדבר: אז אין זו אגדה.
סופה לנדבר: אז אין זו אגדה, אבל אני לא רוצה תמיד להגיע לדבר שאנחנו אומרים מול ביטוח לאומי את הדברים שאם לא תעשו אז אנחנו נעשה חקיקה.
סופה לנדבר: הרי כולנו שותפים לעניין שאנחנו רוצים לשרת את אותו ציבור שמגיע לוועדות.
סופה לנדבר: ציבור של נכים, בסדר, אנחנו נשמע אותם עכשיו.
סופה לנדבר: אנחנו נשמע, אני מתארת לעצמי שגם הם, כולנו בני אדם.
סופה לנדבר: כן בבקשה מר כהן.
סופה לנדבר: רבותיי, אני רואה את כולם תאמינו.
סופה לנדבר: אנחנו בחרנו היום את הנושא בגלל שאנחנו רגישים לעניין.
סופה לנדבר: אני רואה את כולם.
יעקב כהן: אני רוצה להאיר את עיני הוועדה לתופעה.
יעקב כהן: אני לא רוצה לדבר על מקרה פרטני, אני רוצה לדבר על תופעה.
יעקב כהן: אנחנו מדברים למשל בניידות על 11 סעיפי פרקים עם 55 סוגי לקויות.
יעקב כהן: כאשר בחלק מהלקויות האפשרות היא לבחור בין 0% ל-100% בלקות מסוימת.
יעקב כהן: התופעה הזאת שבין 0% - 100% נותנת בידי הוועדות הרפואיות חופש לקבוע קביעות חלקיות.
יעקב כהן: הרופאים קובעים בוועדות קביעות חלקיות לגבי סעיפי ליקוי.
יעקב כהן: ברגע שיש קביעה חלקית, הקביעה היא קביעה משתנה מוועדה לוועדה.
יעקב כהן: הדבר הזה יוצר פתח לצרה צרורה.
יעקב כהן: אני מדבר על 24%, 77%, 53%.
יעקב כהן: אני לא מעיד על זה.
יעקב כהן: מבקר המדינה העיד על זה בדו"ח האחרון שלו.
יעקב כהן: מדובר כאן על תופעה קבועה שאנשים מערערים על קביעות חלקיות כאשר בכל וועדה הקביעה היא סובייקטיבית לגמרי.
יעקב כהן: אין מידרוג בתוך הסעיפים וגם כשיש ניסיון למידרוג כמו בסעיף א(7) שעבר בוועדת עבודה ורווחה לפני כמה חודשים לצערי הרב התיקון הזה מתעכב, עם כל הכבוד.
יעקב כהן: יש לי מקרים של אנשים שנקבע להם 100% בוועדה אחת ו- 0% בוועדה שנייה וכאלה שנקבע להם 30% או 50% על אותה לקות זהה בדיוק.
יעקב כהן: כאשר אנחנו מדברים על מצב בלתי אפשרי שכל וועדה קובעת ערכים באופן שרירותי לגמרי בהתאם לאותה הופעה של אותו נכה באותו יום ספציפי.
יעקב כהן: איך אפשר לצפות שיהיה סדר?
יעקב כהן: צריך לעשות סדר בבלגאן הזה.
יום טוב כהן: שמי יום טוב כהן נציג ארגון נכי ישראל.
יום טוב כהן: אני רוצה.
יום טוב כהן: אני דיברתי עם מירב היום אמרתי לה אני אתן לה 3 דוגמאות אבל אני חושב שמספיק שניים אחרי שכל כך הרבה דיברו פה.
יום טוב כהן: אנחנו מדברים רק על ביטוח לאומי.
יום טוב כהן: אני רוצה לתת שתי דוגמאות שאחת מהן מקרית גת.
יום טוב כהן: בחורה שהייתה פה בהפגנה לפני שנתיים נפגשה עם מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, סיפרה לו על העוול שנגרם לה ואמר, את יודעת מה נשלח אותך לוועדות מחדש.
יום טוב כהן: שלח אותה לוועדות מחדש שירותים מיוחדים, נכות כללית וניידות.
יום טוב כהן: הלכה לכל הוועדות בכולם קיבלה 100%.
יום טוב כהן: בכל הוועדות.
יום טוב כהן: היא עוד נוסף לצרה שלה שהיא גם קיבלה ממשרד הבריאות אחרי וועדה קיבלה עגלה ממונעת שהיא בלי עגלה ממונעת לא יכולה לזוז.
יום טוב כהן: הלכה לוועדה קיבלה את כל האישורים, הלכה לוועדה לבודק רכב אישרו לה רכב מיוחד בכדי שתוכל להיכנס עם העגלה הממונעת לרכב.
יום טוב כהן: היא כבר שמחה שהנה סוף סוף נגמר התהליכים.
יום טוב כהן: פתאום, שבועיים לא עברו מקבלת מכתב ערעור מהמוסד לביטוח לאומי.
יום טוב כהן: מערערים על הניידות שלה.
יום טוב כהן: היא מרותקת לכיסא גלגלים.
יום טוב כהן: קיבלה עגלה ממונעת.
יום טוב כהן: ממשרד הבריאות הורידו אותה ל-60% אמרו עכשיו תיגשי לוועדה.
יום טוב כהן: כבר שנה היא מחכה לוועדה לערעורים.
יום טוב כהן: מה שאני בא להסביר שפשוט מאוד ביטוח לאומי זה מגמה.
יום טוב כהן: לשלוח לערעורים, לדחות את המקרים עד אין קץ.
יום טוב כהן: בסופו של דבר אותו נכה יקבל את האחוזים שמגיעים לו אבל למשוך אותם כמה שיותר זמן.
יום טוב כהן: יש לי מקרה מרהט, קטוע רגל, מרותק לכיסא גלגלים, עם אישור ממשרד הבריאות שהוא מרותק לכיסא גלגלים.
יום טוב כהן: הוא מגיע לפקידת התביעות בבאר שבע כדי לקבל סוף סוף מה שמגיע לו אחרי כל המלחמות שהוא כבר קיבל את הרכב שהוא כבר קיבל הכל.
יום טוב כהן: הפקידה אומרת לו אין לי את המסמך הזה.
יום טוב כהן: הוא אומר לה הנה בבקשה.
יום טוב כהן: לא, אני צריכה לשלוח אותך עוד הפעם.
יום טוב כהן: עוד הפעם שלחה אותו לוועדת ניידות.
יום טוב כהן: עוד פעם קבעו לו 100%.
סופה לנדבר: רבותיי תרשו לי.
סופה לנדבר: אני לא אתן עכשיו לכולם לדבר בגלל שכל סיפור הוא חוזר, הוא כואב, זה דמעות זה חיים זה גורל.
יום טוב כהן: לא, זה מגמה של ביטוח לאומי.
סופה לנדבר: לא, תן לי לשמוע אותם.
יום טוב כהן: סליחה, מה שרציתי להגיד זה מגמה של ביטוח לאומי לדחות את המחיר כמה שיותר לאין קץ.
סופה לנדבר: אני מתארת, רבותיי, תסתכלו.
סופה לנדבר: אנחנו הגענו לכאן.
סופה לנדבר: אני אתן לך אבל אתה האחרון שבינתיים אני רוצה לשמוע את ביטוח לאומי ואני רוצה לתת אפשרות לחבר כנסת גלזר לדבר.
דורון יהודה: אני העברתי אליך עכשיו מסמך מעורך דין שמייצג הרבה נכים בבית הדין לעבודה.
דורון יהודה: אני מטפל בהרבה נכים ואני רואה מה קורה לנכים בחיי היום יום.
דורון יהודה: נכים באים אליי עם מסמכים שיש עליהם הרבה מחיקות.
דורון יהודה: הרופא בודק את הנכה בוועדה, בוועדה יושבת פקידה של המוסד לביטוח לאומי, על זה דיברו ולדעתי זה דבר חמור מאוד.
דורון יהודה: היא גם לפעמים מדברת בתוך הוועדה ותפקידה היה רק לכתוב אבל היא גם מדברת, היא גם שואלת שאלות בתוך הוועדה ומנחה בשאלות שלה את הרופאים מה לשאול ואיך לעשות ומה לעשות וברור שזה גם כיוון להגיד לרופא מה לעשות או לא לעשות.
דורון יהודה: ומה לצערנו הרב?
דורון יהודה: זה לא אני כתבתי, זה כתב עורך דין שכתב גם ליושב ראש לשרוני וגם אליכם.
דורון יהודה: שמה כתוב שהמסמכים שגמרו לכתוב, פרוטוקול יש הרבה מחיקות ופתאום הרופא שינה את ההחלטות שלו.
דורון יהודה: איך יכול להיות דבר כזה?
דורון יהודה: אם היה מקרה אחד בודד הייתי אומר מקרה בודד אבל זה הרבה מקרים.
דורון יהודה: שאת רואה את כל הטפסים ויש פה אנשים שלא רוצים לדבר והם יושבים פה.
דורון יהודה: הם לא רוצים לדבר.
דורון יהודה: כי אם הם ידברו יטפסו עליהם מחר.
דורון יהודה: החשש שלהם שיטפסו עליהם והם פוחדים.
סופה לנדבר: מה זאת אומרת יטפסו עליהם?
דורון יהודה: יזמינו אותם לוועדה ויורידו אותם עוד ועוד אז אנשים.
דורון יהודה: ישללו גם זכויות.
דורון יהודה: יש אחוז מסוים, ניתן להזמין אותו בחזרה לוועדה.
דורון יהודה: לביטוח לאומי יש סמכות כזו ואז הוא יכול למצוא את עצמו ברמה של אחוזי נכות שכמעט לא יקנו לו כלום.
דורון יהודה: אז הוא אומר עדיף לי המעט שיש לי מאשר כלום.
דורון יהודה: וזה אני אתן לך דוגמא.
דורון יהודה: עכשיו, אני בכוונה.
סופה לנדבר: אני לא יכולה להבין את זה.
סופה לנדבר: אצל בן אדם יש נכות וכמה מגיע לו אומרים לו נו, נו, נו.
סופה לנדבר: אם אתה לא תהיה בסדר איתנו אז אנחנו נוריד לך.
דורון יהודה: אז הוא יכול למצוא את עצמו עם אפס.
דורון יהודה: וזה החשש של אותם נכים.
דורון יהודה: אני אתן דוגמא.
דורון יהודה: אני לא פוחד אני מדבר.
דורון יהודה: אני אתן דוגמא שלי אישית.
דורון יהודה: הלכתי לבדיקות.
דורון יהודה: שלחו אותי המוסד לביטוח לאומי לבדיקה עם מכשיר מאוד גדול שאני ישן, שאני צריך לישון איתו 24 שעות במשך יומיים והוא נותן תוצאות לתוך המכשיר.
דורון יהודה: מכניסים למחשב והוא נותן את התוצאה.
דורון יהודה: אני גומר את הבדיקה, הרופא לוקח את המכשיר, אני מקבל פנייה בטלפון תשמע המכשיר התקלקל הוא לא עובד.
דורון יהודה: צריך עוד פעם בדיקה, אנחנו יודעים שזה לא נעים.
דורון יהודה: אומר להם או.
דורון יהודה: קיי.
דורון יהודה: אני לא רוצה כי זה חיסיון שלי.
דורון יהודה: זה חיסיון שלי.
דורון יהודה: אני מבקש מביטוח לאומי את המכתב שהרופא כתב להם שהמכשיר התקלקל.
דורון יהודה: הולך לבדיקה הנוספת, מכניסים את השם שלי למחשב אני רואה תוצאות הבדיקה בתוך המחשב.
דורון יהודה: אומר לי הרופא אוי ואבוי אוי ואבוי.
דורון יהודה: אני אומר לו טוב תוציא לי את זה הוא לוחץ אומר לי מחקתי.
דורון יהודה: תעשה את הבדיקה מחדש.
דורון יהודה: עושה את הבדיקה מחדש כן?
דורון יהודה: המכשיר התקלקל.
דורון יהודה: אני מחזיק ביד, המכשיר לא מקולקל.
דורון יהודה: כתוב בפירוש ואני אקריא לכם מה כתוב: "בדיקה קודמת, עדות להפרעה אורגנית".
דורון יהודה: בדיקה קודמת.
דורון יהודה: זאת אומרת שהבדיקה הייתה בידיים שלו.
דורון יהודה: יש לו את הבדיקה.
דורון יהודה: וכהנה וכהנה תוצאות של הבדיקות אתם מטורטרים מרופא לרופא מבדיקה לבדיקה וכך אנחנו נמשכים על פרק זמן ארוך של שנים.
דורון יהודה: עכשיו בפרוטוקול מחיקות עד אין סוף.
דורון יהודה: שלי, אני מדבר יש לי גם נכים, אני גם עורך דין כותב לכם והוא לא עורך דין שלי והוא כותב את זה.
דורון יהודה: מחיקות, זיופים, ואני אומר גם זיופים ואני הצגתי את הזיופים בפני ביטוח לאומי ואמרו לי זה פלילי אבל מה תביא לנו את זה.
דורון יהודה: אני לא אביא את זה.
דורון יהודה: כי אותו נכה ביקש ממני לא להביא הוא פוחד על עורו.
דורון יהודה: אז הראיתי להם ככה בלי השם ואמרתי בבקשה.
דורון יהודה: תסתכלו.
דורון יהודה: התיקים שלנו נמצאים בביטוח לאומי.
דורון יהודה: וברגע שאדם מבקש לצלם מסמכים בתוך התיק שלו זו זכותו של האדם.
דורון יהודה: אי אפשר להגיד לבן אדם אני לא אתן לך מסמכים מתוך התיק ואחר כך להגיד לו שמסמך כזה וכזה אין בתוך התיק.
דורון יהודה: מישהו העלים את המסמך זו בעיה שלו.
סופה לנדבר: אתה מעלה כאן דברים מאוד מאוד חמורים.
סופה לנדבר: חבר כנסת גלזר בבקשה.
אלחנן גלזר: אני כנציג מפלגת הגימלאים אני חייב לומר שאנחנו נתקלים פה כל יום בקופת שרצים מכל הסוגים ומכל המינים על העוולות שנעשו, שמדינת ישראל עשתה לאזרחיה ולכן, וכל יום אני שומע עוולה עוד יותר גדולה ועוד יותר גדולה כולל היום.
אלחנן גלזר: לכן אני אומר שמפלגת הגימלאים תדאג לתקן את כל העוולות האלה ואני מוותר על זמני לדבר כדי לשמוע את כאבם של החברים.
בלהה ברג: שמי בלהה ברג ואני יועצת משפטית של נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות ואני ראשית רוצה להסב תשומת לבך על מסמך שאנחנו הכנו, אני לא יודעת אם הובא בפנייך, את קיבלת אותו.
בלהה ברג: אני ראשית רוצה להתייחס לעמוד 7 במסמך והוא סיכום של הבעיות שאנחנו מגדירים, בלי סיפורים אלא באמת בראשי פרקים, של סוגי הבעיות שיש.
בלהה ברג: בקיצור ספר לקויות מאוד ישן משקף את חלק מהבעיות שעלו כאן.
בלהה ברג: העדר גורם פרא-רפואי מומחה בשיקום.
בלהה ברג: רלוונטיות נמוכה בין מומחיות רופאים.
בלהה ברג: היותם של חלק מחברי הוועדות הרפואיות לא מעודכנים ולא מוכשרים לתפקיד הזה.
בלהה ברג: אין הדרכה.
בלהה ברג: הניגוד עניינים שזה הדבר הכי בולט וכי בוטה מתוך הדברים שלנו, מנגנון ביורוקרטי מאוד כבד.
בלהה ברג: אני מפנה למסמך שיותר מפרט את הטענות האלה.
בלהה ברג: אני חושבת שאחרי ששתי וועדות קבעו.
בלהה ברג: אני חושבת שהדיון הזה למעשה מיותר.
סופה לנדבר: הוא היה יכול להיות מיותר אם מה שהוועדות קבעו בשנת 2001.
סופה לנדבר: בשנת 2001 הייתה וועדה ווועדה שנייה הייתה שנתיים אחרי זה, אז איך קרה שעד היום אנחנו נמצאים באותו מקום?
בלהה ברג: יש לי כמה דברים שהייתי מציעה לוועדה הזאת להתכנס סביבם.
בלהה ברג: ראשית, בסוף המסמך יש רשימה של המלצות שאני חושבת, מאחר שזה סיכום של כל המהלכים שהיו עד היום כולל ועדת גולברג וועדת אורנוי, אני מציעה שהוועדה הזאת תאמץ את ההמלצות האלה.
בלהה ברג: נקודה שנייה, לנושא העלויות שבוודאי עלו ויעלו בהמשך הדרך.
בלהה ברג: חלק מהתחשיב של העלויות שנעשה עד היום בנושא הזה, מסתמך על בעיה שבכל מקרה היה צריך לשפר אותה בוועדות הרפואיות.
בלהה ברג: חלק מהתחשיב של העלויות מבוסס על הכשרה שצריך לתת לרופאים על הדרכה שצריך לתת להם, לליווי שצריך.
סופה לנדבר: ואת רוצה להגיד שבמשך שנים האלו לא היה שום שיפור.
בלהה ברג: לא, לא היה שום שיפור.
בלהה ברג: עכשיו גם אם בסופו של דבר הוועדות ישארו בביטוח הלאומי הרי גם את ההוצאה הכספית הזאת צריך יהיה להשקיע בביטוח הלאומי.
בלהה ברג: ולכן בתחשיבים שנעשו מתוך דו"ח אורנוי אפשר לבודד רק את הנושא של ההוצאה מתוך הביטוח הלאומי וניתן על פי ניתוח מאוד פשוט להבין שההוצאה הכספית היא לא גבוהה כי אותם אנשים שהיום מתוקצבים על ידי הביטוח הלאומי בתוך המנגנון של הביטוח הלאומי עם כל הליקויים שזה נובע, יוצאו מתוך הביטוח הלאומי ויהיו רשות עצמאית ואותו תקצוב יהיה תקצוב זהה.
בלהה ברג: למעשה בעניין הזה אפשר יהיה למצוא פתרון.
בלהה ברג: אני מציעה שסביב ההמלצות האלה וסביב הצעת חוק שכבר קיימת שהיא בכיוון בסך הכל אפשר לעבוד אולי על גיוס מספר יותר רחב של חברי כנסת ולהגיע לקידום הרעיון הזה.
סופה לנדבר: אתה אחרון ואני רוצה לשמוע אותם.
סופה לנדבר: וכן אל תפגעו למי שאני לא נתתי לדבר.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שכולם מייצגים את אותו סיפור, אותו דבר, עם שינויים קטנים אבל משמעות של דבר שאנחנו כולנו מבינים ואתם נפגעים.
גדי חרמון: תודה גבירתי היו"ר.
גדי חרמון: שמי שוב פעם גדי חרמון אני מעמותת נאמ"ן לנפגעי אירוע מוחי.
גדי חרמון: המנכ"לית שלנו, פנינה רוזנצוייג הייתה צריכה להגיע והיא מתנצלת שהיא לא הייתה יכולה להגיע
סופה לנדבר: אנחנו מקבלים את ההתנצלות.
גדי חרמון: אני אנסה למלא את מקומה.
גדי חרמון: קודם כל אני רוצה להגיד לכם שאני, מישהו כבר אמר רק על עצמי לספר ידעתי.
גדי חרמון: כל הסיפורים שאני יכול לספר לכם אולי מקבילים, אולי לא אבל אני בשנת 1995 נפלתי, קיבלתי אירוע מוחי תוך כדי עבודה.
גדי חרמון: בן אדם שאני לא מכיר אותו, לא ראה אותי, לא בדק אותי, לא שום דבר, קבע שזו לא תאונת עבודה כי האירוע לא ארע עקב העבודה של הבן אדם
סופה לנדבר: איפה אתה עבדת?
גדי חרמון: חצבתי נקודת חשמל באיזה בית.
גדי חרמון: החלקתי ונפלתי זהו.
גדי חרמון: ומאז סליחה שאני כל כך מתבטא בחריפות.
גדי חרמון: הביטוח הלאומי זרק אותי לפח הזבל של החברה.
גדי חרמון: אלא מה?
גדי חרמון: שאני תמיד הייתי בעל פה גדול והצלתי את עצמי.
גדי חרמון: אבל זו לא השיטה.
גדי חרמון: למשל סיפרו פה על רופאים.
גדי חרמון: רופא שקבע לי בביקור פרטי אצלו נכות של 100% ישב בוועדת ניידות והבן שלי שלא הכיר אותו ולא ידע הגיש את המכתב של הרופא למזכירה של הוועדה, המזכירה של הוועדה רואה מסתכלת על הרופא, אומרת לו מה זה?
גדי חרמון: אז הוא אומר אני לא יודע, אני לא זוכר את המקרה, אני לא יודע מי זה בכלל, ואחר כך קבעו לי נכות של 50% לצורך ניידות.
גדי חרמון: וזהו.
גדי חרמון: ועוד כהנה וכהנה.
גדי חרמון: בהתחלה מיד אחרי האירוע המוחי הייתי מוזמן לוועדה של ביטוח לאומי.
גדי חרמון: הוזמנתי לוועדה ובמכתב של ההזמנה כתוב אם לא תגיע בשעה 8:30 השמיים יפלו עליך, משהו כזה.
גדי חרמון: אסון לאומי.
גדי חרמון: ב-8:30, מכיוון שאני לא גר בנתניה, התייצבתי בביטוח לאומי למרות כל הפקקים בכניסה לנתניה בשעות הבוקר.
גדי חרמון: ישבתי וחיכיתי.
גדי חרמון: בשעה 10:30 הגיע הרופא של הוועדה.
גדי חרמון: לא וועדה, הרופא הגיע.
גדי חרמון: למה רק ב-10:30?
גדי חרמון: כי הוא נתקע בפקקים בכניסה לנתניה.
גדי חרמון: לו מותר להתקע בפקקים בכניסה של נתניה ושנכה ישב בשבילו שעתיים ויחכה לו.
גדי חרמון: אסור לאחר.
גדי חרמון: לא הסתכל בכלל על הניירות של הרופאה שלי, שום דבר.
גדי חרמון: של הנוירולוגית שקבעה שהאירוע המוחי קרה לי עקב אי קצב סדיר של הלב, בגלל זה אני גם מושתל קוצב.
גדי חרמון: וידוע לי שמי שחולה לב, או מי שיש לו בעיות לב זה מוכר לו בתור תאונת עבודה.
גדי חרמון: לי מכיוון שזה לא היה במקרה הראשוני אלא רק בתור תוצאה זה לא הוכר.
גדי חרמון: למה?
גדי חרמון: ואני שואל חברים שלי איך זה?
גדי חרמון: כן אני עושה התעמלות שיקומית בווינגייט ואני פוגש נכים ואני פוגש בעלי אירוע מוחי שביטוח לאומי נלחם בהם מלחמת חורמה עוד ערעור ועוד ערעור ובסוף הם קיבלו את זה שזה אושר להם שהאירוע המוחי הוא תאונת עבודה.
גדי חרמון: אני שואל למה?
סופה לנדבר: רבותיי, אני מבינה שהחלק הראשון היה ארוך אבל אתם מבינים שזה לא רק דמעות.
סופה לנדבר: זה דמעות של דם, זה דמעות של חיים, זה בעצם חיים של בן אדם.
סופה לנדבר: ואני חושבת שאנחנו כולנו מבינים שאצל כל אחד גורל לפניו ואף אחד לא יודע מתי הוא ימצא ואיפה הוא ימצא את עצמו.
סופה לנדבר: אז היום בן אדם יכול להיות בריא ואנחנו מאחלים כולנו לו עד 120 להיות בריא אבל אף אחד לא יודע.
סופה לנדבר: בגלל זה אני רוצה לשמוע את ביטוח לאומי.
סופה לנדבר: למה אתם מעריכים שכל כך הרבה טענות על חוסר לב, על חוסר רצון לעיתים, על דברים שהשמיעו כאן חברים שהזמנו אותם.
סופה לנדבר: מה קורה לנו?
סופה לנדבר: ואיך אתם מציעים ומה אתם מציעים לעשות לפני שאנחנו נעשה חקיקה.
סופה לנדבר: ושוב אני מבינה, לא רק אני, כל חברי הכנסת אנחנו לא רוצים תמיד לעמוד עם סטופר ואנחנו תמיד לא רוצים להגיד שאנחנו אם לא תעשו כך אז אנחנו נעשה את החקיקה.
סופה לנדבר: אני מבינה שכולנו מבינים את הסיפור ואנחנו גם מעריכים שיש צדק בדברים שהציגו כאן חבריי שאני הזמנתי אותם לוועדה.
סופה לנדבר: תגידו מה אנחנו עושים ואיך אנחנו מתקדמים ולמה משנת 2001 כל ההמלצות והצעות של וועדות שהיו וחומר נמצא לפנינו, למה כל ההצעות האלה נשארו רק על הנייר?
אילנה שרייבמן: אני אענה על מה שהמוסד לביטוח לאומי מנסה לעשות למרות שיש פה כבר דעה נחרצת בנושא הזה.
אילנה שרייבמן: תראו, המוסד לביטוח לאומי, מנהלת המוסד שמה לה ליעד, כיעד אסטרטגי לשפר את הוועדות הרפואיות.
אילנה שרייבמן: המנכ"ל מינה אותי לפני שנתיים לטפל בנושא הזה והרבה טענות הושמעו כאן, וחלקן גם נכונות, וכמי שניתחה את הנושא הזה לעומקו אני יכולה להגיד שיש הרבה ליקויים.
אילנה שרייבמן: אני לא אכחיש שיש לנו ליקויים בכל הנושא של הוועדות הרפואיות.
אילנה שרייבמן: אנחנו ניתחנו, אנחנו מיפינו את כל הליקויים שישנם ואנחנו נוקטים עכשיו, חלק מהצעדים כבר יושמו חלק הם בתהליך וחלק הם ייושמו בעתיד, חלקם עונה להרבה מאוד מהטענות שעלו פה.
אילנה שרייבמן: להוציא את הוועדות מביטוח לאומי זה לא תרופת פלא.
אילנה שרייבמן: אני ישבתי פה רק לפני שבוע עם חלק מהחברים, כשדנו בוועדה לתלונות הציבור, לא לתלונות הציבור לביקורת המדינה בנושא של וועדות ניידות והחברים צעקו על איך אנחנו, להוציא את הוועדות ניידות מביטוח לאומי כאשר וועדות ניידות מתנהלות במשרד הבריאות, ללא שום קשר אלינו.
רוני שכטר: לא נכון.
אילנה שרייבמן: אז יש וועדות שהם גם לא שלנו ולא ברשותנו וגם בהם יש ליקויים אבל, כך שזה לא פתרון פלא.
אילנה שרייבמן: בכל מקום שבו זה יהיה יהיו כל מיני ליקויים.
אילנה שרייבמן: אנחנו חושבים שהבעיות מתמקדות בשלושה דברים עיקריים.
אילנה שרייבמן: החלק הראשון זה הקשר עם המבוטח, עם הנכה.
אילנה שרייבמן: השקיפות שלנו כלפיו, היחס שלנו כלפיו.
אילנה שרייבמן: זה נושא מאוד כאוב מאוד בעייתי.
אילנה שרייבמן: תיכף אני אגיד מה עשינו בנושא הזה.
אילנה שרייבמן: החלק השני זה כל החלק הביורוקרטי של תהליכים שהם לפעמים מסורבלים, הם ארוכים.
אילנה שרייבמן: הם, כמו שהנכים אומרים, מוציאים את נשמתנו עד שאנחנו רואים איזה שהיא תשובה.
אילנה שרייבמן: והחלק השלישי שאני חושבת שהוא בעיתי, זה החלק של המקצועיות של הרופאים ושל המזכירים כאחד.
אילנה שרייבמן: ואני אגיד מה אנחנו עושים.
אילנה שרייבמן: ואני אתחיל דווקא מהחלק השלישי ואחר כך אני רוצה שתאפשרי בבקשה לד"ר חיה קטן לפרט כי היא מומחית בחלק הרפואי.
אילנה שרייבמן: אבל הרופאים בוועדות, מכיוון שהם וועדה מעין שיפוטית אסור לנו להדריך אותם.
אילנה שרייבמן: כי אם אנחנו נדריך, הרי חלק מהטענות זה שאנחנו אומרים להם מה לעשות.
אילנה שרייבמן: אסור לנו להדריך אותם.
אילנה שרייבמן: אנחנו צריכים גוף ניטרלי שהוא שידריך אותם.
סופה לנדבר: אבל הוא לא יכול להיות ניטרלי כאשר הם מקבלים משכורת.
סופה לנדבר: הם בעצם עובדים.
סופה לנדבר: אם הם עובדים בביטוח לאומי הם מקבלים משכורת מביטוח לאומי הם לא יכולים להיות ניטרליים.
סופה לנדבר: ואיך, תסבירי לי איך זה יכול להיות, רבותיי.
סופה לנדבר: איך יכול להיות שאותו רופא לאותו בן אדם במקום אחד בביטוח לאומי בוועדה שלו הוא נותן לו נכות מסוימת ואחרי זה נכות יותר גבוהה?
סופה לנדבר: איך זה יכול להיות?
סופה לנדבר: לאותו בן אדם אותו רופא, איך זה יכול להיות?
אילנה שרייבמן: אני אמרתי גם קודם.
אילנה שרייבמן: יש אצלנו כל מיני ליקויים.
אילנה שרייבמן: דברים כאלה יכולים לקרות וד"ר חיה קטן תענה על זה אחר כך.
אילנה שרייבמן: אני רוצה, אני יודעת שזה נושא אמוציונאלי אבל אנחנו פה מופקדים על ביצוע חוק ואנחנו משתדלים כל הזמן לשפר את הביצועים שלנו כדי שהם יהיו לטובת המבוטחים.
אילנה שרייבמן: אנחנו מאמינים שאנחנו נמצאים במקום שבו אנחנו נמצאים בשביל המבוטחים ואנחנו עושים הרבה מאוד פעולות ואני בטוחה שמי שהיה בוועדות בשנה האחרונה מרגיש אחרת לגמרי מחלק מהחברים שהיו פה בוועדות לפני עשר שנים וחמש שנים.
אילנה שרייבמן: אנחנו חושבים שצריך לכבד את הנכים הרבה.
אילנה שרייבמן: חברים אני מבקשת שתיתנו לי להשלים.
אילנה שרייבמן: למרות שאני גם שמעתי דברים שכואבים לי אני לא התפרצתי לדבריו של אף אחד.
אילנה שרייבמן: כיבדתי אתכם תנו לי להשלים.
יום טוב כהן: אבל את מתייחסת אלינו כאילו אנחנו שום דבר.
יום טוב כהן: את אומרת דברים לא נכונים.
יום טוב כהן: מצטער, אנחנו לא יכולים לשתוק.
חיים רייזלר: יש קבוצה שמרמה ואתם עושים איזונים על ידי פגיעה בקבוצה שנכה.
חיים רייזלר: זו המציאות.
חיים רייזלר: תאמיני לי על בסיס יומי אני מקבל פירוט.
חיים רייזלר: ממש על בסיס יומי.
אילנה שרייבמן: אני אמשיך, ברשותך.
אילנה שרייבמן: אנחנו נכשיר את הפוסקים באמצעות גוף ניטרלי.
אילנה שרייבמן: ד"ר קטן תרחיב על זה.
אילנה שרייבמן: בנושא של השקיפות אנחנו הכנו חוברות חדשות.
אילנה שרייבמן: אנחנו מחלקים אותם.
אילנה שרייבמן: עכשיו, עם כל הזמנה לוועדה רפואית אנחנו מצרפים את החוברת.
סופה לנדבר: חוברת באיזה שפות אתם מוציאים?
אילנה שרייבמן: בינתיים זה רק בעברית.
סופה לנדבר: חמור מאוד.
אילנה שרייבמן: אנחנו נשלים את זה לשפות ערבית, רוסית ואתיופית כי ברוב הפרסומים שלנו אלה השפות שאנחנו מוציאים את רוב הפרסומים שלנו.
אילנה שרייבמן: יותר מכך, אנחנו עושים עכשיו, עשינו ניסוי ואנחנו נרחיב אותו בשנת 2007 לכל הסניפים.
אילנה שרייבמן: עושים למבוטחים סדנאות הכנה לפני וועדה רפואית כי אנשים מגיעים לוועדה רפואית ולא יודעים למה לחכות.
אילנה שרייבמן: הם לא יודעים איך להציג את הבעיה שלהם, הם לא יודעים למה לצפות.
אילנה שרייבמן: הוועדות שלנו הן לא וועדות שמאבחנות מחלות וקובעות תהליך ריפוי.
אילנה שרייבמן: הוועדות שלנו צריכות לקבוע דרגות נכות.
אילנה שרייבמן: ולכן אנחנו מדריכים היום את המבוטחים, זה מתבצע בכמה סניפים זה יהיה בכל הארץ, איך להופיע בפני וועדה רפואית.
אילנה שרייבמן: נותנים להם כמה שיותר אינפורמציה.
אילנה שרייבמן: מדריכים את הפקידים של המוסד לביטוח לאומי שהם בוועדה צריכים להיות המייצגים של המבוטח, לא להיות ניטרליים אלא לדאוג שימוצו של הזכויות של המבוטח בוועדה.
סופה לנדבר: אז תסבירי לי בבקשה למה בעצם וועדות שהיו שבעצם גם וועדה ראשונה וגם וועדה שנייה המליצו בעצם כי דבר, להוציא את זה מביטוח לאומי.
סופה לנדבר: למה עד היום משנת 2001 לא היה ביצוע של דבר?
אילנה שרייבמן: לא כל ארגוני הנכים בעד הוצאת הוועדות מביטוח לאומי.
חיים רייזלר: פרופסור שטסמן אמר שהוועד של עובדי הביטוח הלאומי מתנגד.
חיים רייזלר: זו הסיבה.
אילנה שרייבמן: אבל אם הכנסת תחליט, הוועדה- - -
סופה לנדבר: לא, לא, אנחנו כן נחליט.
סופה לנדבר: וועדה.
סופה לנדבר: כתוב פה שבוועדת גולדברג בשנת 2001 החלטה עיקרית הייתה להוציא את וועדה רפואית מסמכות של ביטוח לאומי.
סופה לנדבר: וועדה נוספת שהתקיימה על-ידי ועדת העבודה והרווחה בראשות פרופסור אורנוי גם בעצם החליטה על הקמה של רשות נפרדת.
סופה לנדבר: אז גם החלטה ראשונה וגם החלטה שנייה היתה להוציא את זה מביטוח לאומי.
סופה לנדבר: למה משנת 2001?
סופה לנדבר: אז יכול להיות שארגון אחד לא מחליט את זה או לא רוצה לקבל את ההחלטה הזאת אבל הייתה החלטה של וועדות.
סופה לנדבר: זה היה מנוהל על ידי וועדת רווחה של הכנסת.
סופה לנדבר: ההמלצות היו משנת 2001.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שמשנת 2001 אתם מחזיקים את זה כאשר החלטה הייתה.
חיה קטן: אני הייתי שותפה לדיונים והיה ניסיון להעביר, לפני שלוקחים את כל הוועדות אמרנו בואו נראה אם זה עובד בחוץ.
חיה קטן: והיה ניסיון להעביר את הנושא של וועדות מס הכנסה לתל השומר.
סופה לנדבר: אבל זה לא קשור.
חיה קטן: הביטוח הלאומי משמש קבלן משנה עבור מס הכנסה והוועדות הרפואיות של ביטוח לאומי.
חיה קטן: ביטוח לאומי עורך עבור נישומי מס הכנסה את הוועדות הרפואיות.
חיה קטן: מדובר כאן במספר מוגדר.
חיה קטן: מספר וועדות בשנה בביטוח לאומי בכל התחומים הוא כמאתיים אלף וועדות.
חיה קטן: כך שלהוציא מאתיים אלף וועדות בבת אחת לפני שיהיה בלאגן גדול, אמרנו ניקח את הנושא של מס הכנסה, שמספר הנבדקים הוא מוגדר כ- 10,000, בואו נוציא את זה לגוף חיצוני נראה איך הם מסתדרים עם זה ואם זה הולך קחו מאיתנו גם את שאר הוועדות.
סופה לנדבר: מתי זה היה?
חיה קטן: זה היה בסביבות, בתחילת 2000 2001, דובר עם בית החולים תל השומר.
חיה קטן: עשו את החישוב הכלכלי כמה זה צריך לעלות וזה נפל בסופו של דבר על בסיס כלכלי.
חיה קטן: כך שמבחינתו הייתה הסכמה, קחו תלמדו את הנושא על קבוצה מאוד מוגדרת.
חיה קטן: בבקשה, אנחנו לא נחזיק את זה בכוח.
סופה לנדבר: אז לא הבנתי למה זה נפל?
חיה קטן: זה נפל בגלל סיבות תקציביות.
חיה קטן: כי ההערכה התקציבית כמה זה צריך לעלות, האוצר לא הסכים.
סופה לנדבר: תסבירי.
סופה לנדבר: בביטוח לאומי זה עולה X ובחוץ זה יעלה פי כמה?