GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה פרסטר: יש לי משהו חשוב להוסיף רגע בכללית, שאנחנו באמת מצאנו שיש שירות אחד שהוא באמת בעייתי, זה שירות הפיזיותראפיה ששם הטיפול הוא בהגדרה טיפול מתמשך, הוא לא ביקור ואולי הרופא יזמין אותי, אלא זה בדרך כלל בין 12 ל- 25 טיפולים ובאמת אנשים אמרו, רגע, אם אני, זה מאוד קריטי, כי גם שם יש תשלום רבעוני, בקטע הזה של הפיזיותראפיה, אנחנו לבד, בלי שפנית אליי, או בלי שאף אחד פנה אלינו, שיננו את זה לרבעון צף, זאת אומרת שלושה חודשים מהיום שהגעת למכון.
סופה לנדבר: אז איך שם הצלחתם וכאן אתם לא מצליחים?
נועה פרסטר: אני מסבירה, מאחר שזה שירות שהוא אצלנו, יש אפשרות לעשות את זה במכון, במחשב של מכוני הפיזיותראפיה שלנו, מאחר שבאמת יש פה הצדקה, כי פה בהגדרה יש טיפול מתמשך, יש סדרה של טיפולים, זה לא אולי אני אגיע לטיפול ואולי הרופא יזמין אותי.
נועה פרסטר: בקטע הזה עשינו מתוך החלטה שלנו, שאדם משלם, אם הוא התחיל ב-31 למרץ, אז הוא לא ישלם 12 שקלים ואחר כך ישלם ברבעון הבא, זה עשינו לבד, על הפיזיותראפיה, זה הגיוני, הבנו את זה שזה באמת אנשים מתכננים, זה לא כל כך משנה, זה לא כל כך ה-12 שקלים כמו התורים שנוצרו במכוני הפיזיותראפיה שהיו פשוט, כולם רצו להתחיל בראשון לחודש ולא רצו להתחיל, אז אנחנו עשינו את זה לבד.
נועה פרסטר: בנושא של הרפואה והמכונים, לדעתנו זה גם מתלונות, אנחנו עוברים על תלונות הציבור, אנחנו מייחסים לזה חשיבות, הנושא הזה מבחינתנו, לפחות מה שאצלנו, אין הרבה תלונות בנושא הזה מהציבור, לפחות לא אצלנו, זאת אומרת יכול להיות שהוא יגיד שיש לו הרבה, אבל הרבה זה עניין יחסי, מזה הרבה, גם היא יכולה להביא מקרלי רובין פילוח של זה וזאת לא הנקודה העיקרית לדעתי של התלונות.
סופה לנדבר: אלינו לפחות הגיעו תלונות מסוג שאני מגדירה אותם היום בנושא של הוועדה ובגלל זה אנחנו החלטנו לשנות את זה.
סופה לנדבר: עוזי אני צריכה להגיד לך שדבר, מקופת חולים מאוחדת, אני רוצה להגיד לך שזה מאוד יפה שאתם שולחים לבית של אנשים פירוט של תשלומים שנעשו במשך הרבעון בכדי, אני חברה בקופת חולים הסתדרות, בחיים לא קיבלתי שום דבר דומה לזה.
סופה לנדבר: אבל לפחות, אני מקווה שלפני שאני אקבל אני אעבור לקופה אחרת, אבל זה לא משנה.
סופה לנדבר: כאשר עושים דבר טוב, אז צריכים גם להיות הגיוניים ולהגיד שזה דבר יפה מאוד.
סופה לנדבר: חבר הכנסת רוברט אילטוב מצטרף אלינו, ואנחנו מדברים על תשלומים עבור ביקור אצל רופאים מקצועיים, יש תשלומים קלנדאריים, זאת אומרת הגיע פעם אחד ובסוף רבעון ומגיע לרבעון הבא אז הוא משלם פעמיים, ואנחנו אומרים שצריך לעבור מרבעון קלנדארי לרבעון צף בגלל שזה לא הגיוני שאנשים משלמים פעמיים ואנחנו צריכים למנוע מאנשים.
סופה לנדבר: קופת חולים מכבי.
דניאל פייגה: קודם כל רציתי להזכיר לאדון שדיבר בהתחלה שהנושא הזה של גביית היטלים בצורה כפי שהיא נמצאת היום התחיל בשנת 98' על פי החלטת הכנסת, חוק הסדרים שהיה בשנת 98'.
דניאל פייגה: למיטב זכרוני וזה דבר שניתן לבדוק אותו, באותה תקופה הקופות היו במצב כלכלי הרבה פחות טוב מהיום והושיטו יד למדינה.
דניאל פייגה: באה המדינה ואמרה, רבותי, במקום שאנחנו נכניס יד לכיס ונוציא משם כסף וניתן לכם, ניתן לכם רשות לגבות מהחברים.
דניאל פייגה: זו תוכנית הגביה שהוזכרה פה על ידי הנציגים הקודמים, כאשר במסגרת תוכנית הגביה נקבעו כללים לפיהם יהיו אנשים פתורים מתשלום או התקרות שהוזכרו והכללים הם פחות או יותר אותם כללים, הניואנסים הם לא גדולים, קופת אחת עם תיקרה קטנה, יותר גבוהה, הפתורים הם היום בכלל על פי חוק וזה חי וקיים משנת 98'.
דניאל פייגה: כאשר משנת 98' ועד היום יש נגיסה מסוימת בתוכנית המקורית כאשר באו ואמרו, אוקיי, יש אוכלוסיות מיוחדות בואו נטפל בהם.
דניאל פייגה: אנחנו לא מדברים פה על אוכלוסיה מיוחדת, אנחנו לא מדברים בהכרח על אוכלוסיה קשת יום, אלא אנחנו מדברים על כלל האוכלוסייה, לא בהכרח, אם יש אדם שאין לו, מצבו לא יהיה יותר טוב בכללים החדשים אם נשנה אותם, אדם שיש לו את הכסף אז ישלם את זה.
דניאל פייגה: בניגוד לתיקונים קודמים שבאמת טיפלו באוכלוסיות נצרכות ונגעו בנקודות של אנשים נזקקים שזה הרבה יותר מובן, אז זה הקדמה כללית.
דניאל פייגה: אני לא הייתי רוצה לחזור על הכללים, אבל אני כן רוצה לחזור גברתי ולומר, שגם בדיקה שלנו שלא עשינו, עשינו אותה יותר מוקדם, מעלה פחות או יותר את אותו אחוז מקרים שאנשים שייהנו משינוי מרבעון קלנדארי לרבעון צף, אנחנו מדברים בערך על 10% או קרוב ל- 10%, זה סדר הגודל.
דניאל פייגה: מפני שאפשר לקחת בחשבון שיהיו אנשים גם שבשיטה החדשה אפילו ישלמו יותר, גם זה יכול לקרות.
סופה לנדבר: כמה סך הכול אנשים מטופלים בקופה שלך?
דניאל פייגה: מיליון ו- 700.
סופה לנדבר: אני חושבת שעשרה אחוז ממיליון ו- 700 זה בסדר.
נועה פרסטר: מדובר על ביקורים, לא מדובר על אנשים.
דניאל פייגה: סליחה, אני מדבר על כך שמתוך עשרה אחוז מהביקורים אצל הרופאים ייהנו מזה, זה כמות ניכרת, כן, אני אומר שזה שוב בעל המאה, וגם אותו אדם שהמאה לא מצויה בכיסו.
דניאל פייגה: עכשיו, תבוא המדינה ותבוא תגיד לנו אין פה נציגים של האוצר, אוקיי, אנחנו נפצה אתכם, אני מבקש פה לרשום, אני מבקש גם פיצוי על שינו מערכות המידע שלנו, מפני ששינוי מערכות המידע הוא ניתן, הכול ניתן כמו שנאמר קודם, השאלה היא שאלה של מחיר ושאלה של זמן.
דניאל פייגה: הבעיה היא פה של זמן היא קיימת גם מפני שזה לא מערכות קלות.
סופה לנדבר: אני נדהמת, אני לא מבינה מה הבעיה לשנות את זה, אם אצל פיזיותראפיסטים כן אפשר לשנות באותו מחשב - - -,
דניאל פייגה: אני אתן דוגמה, לפחות במכבי.
דניאל פייגה: במכבי רוב הרופאים הם רופאים עצמאיים, והקשר שלנו איתם הוא לפי ביקור רופא.
דניאל פייגה: יש הקבלה בין תשלום שרופא מקבל לתשלום שהחבר משלם עבור ביקור אצלו.
דניאל פייגה: כלומר אם רופא קיבל פציינט ברבעון, ברוב המקרים הוא מקבל תשלום ובמקביל חל אותו תשלום שהחבר משלם.
דניאל פייגה: עכשיו, אנחנו הולכים פה לשנות מערכות שינתקו את הקשר הזה, אז זה לא בלתי ניתן, שוב אמרנו, הכול ניתן, אבל זה לא מערכות פשוטות, זה מערכות מאוד כבדות, צריכים לבדוק אותם מה ההשלכות שיחולו עליהם.
דניאל פייגה: שוב, ניתן, אבל העלות של זה היא עלות, לא יודע, יכול להיות של שנה שנתיים של ההפרש בהיטלים בכלל.
דניאל פייגה: של החיסכון שייגרם פה לחברים בהיטלים.
דניאל פייגה: בסדר, אפשר לשלוח גם מומחים, אנשי מערכות מידע לבדוק את הדברים האלה אצלנו.
דניאל פייגה: אני לא איש מערכות מידע, אני לא מומחה לעניין.
דניאל פייגה: אבל בדקתי עם אנשים שלנו, אף אחד לא אומר אי אפשר, זה שאלה של מחיר וזמן.
רוברט אילטוב: תגיד לי, אם מחר יש התקדמות בטכנולוגיה ואתם משנים את המערכות שלכם, מי משלם על זה?
דניאל פייגה: סליחה?
רוברט אילטוב: לא הבנת את השאלה?
דניאל פייגה: אני הבנתי את השאלה אבל אנחנו משקיעים את כל הכספים, וגם פה, אבל אם באה המדינה ודורשת מאיתנו שינוי.
רוברט אילטוב: אז מה ביקשנו עכשיו?
סופה לנדבר: עכשיו המדינה צריכה לפצות מפני שזה הגיע מהכיוון של הכנסת.
דניאל פייגה: בחוק, אם בא השינוי שגורם לנו להפחתה בהכנסות, המדינה צריכה גם להשלים את זה, זו לא המצאה שלי.
רוברט אילטוב: בסדר, אנחנו מחוקקים את החוקים, זה בסדר.
דניאל פייגה: אני אומר בפירוש דבר נוסף, לא כל החברים ייהנו משינוי כזה, המספרים שאנחנו מדברים על הנטו, עשרה אחוז שאני זוכר ושבעה אחוז שהכללית אומרת, זה לדעתי המספר נטו, יהיו גם אנשים שיפגעו מזה.
דניאל פייגה: ואם התלונה הבאה, אז נעשה את השינוי הזה, גם אחר כך יהיו תלונות.
רוברט אילטוב: ומה תהיה עיקר הפגיעה לדעתך?
דניאל פייגה: באנשים שיבואו בתחילת רבעון ראשון ובסוף רבעון שני למשל.
דניאל פייגה: או שיהיו באמצע רבעון, אפשר למצוא את הקומבינציה שיצא שישלמו יותר.
גילה סעדיה: אני רוצה רגע לחדד דבר שאולי לא אמרו, גם הרבעון הצף שפותר חלק מהבעיה הוא לא אולטימטיבי.
גילה סעדיה: אני אתן לך דוגמה, אימא הלכה עם הילד שלה לרופא ילדים בראשון לפברואר, ומאז מתחיל הרבעון הצף שלה, הילד הבריא אבל ב- 25 לאפריל הוא חלה שוב, והיא הלכה לרופא הילדים שנתן לה אנטיביוטיקה ואמר אני רוצה לראות אותך בעוד שבוע כשיגמור את האנטיביוטיקה.
גילה סעדיה: היא חזרה אליו בשני למאי, ואז הרבעון הצף שלה כבר גם נגמר כי זה פברואר, מרץ, אפריל.
גילה סעדיה: כך שזה לא פתרון אולטימטיבי, זה פתרון לאותם אנשים שלא היו קודם.
גילה סעדיה: שלושה חודשים רבעון צף, שוב, הוא תמיד ישאיר איזושהי אוכלוסייה ש"נפלה בתפר" וצריכה ללכת פעמיים לרופא, אלא אם כן יוחלט שפעמיים על אותה אבחנה, על אותו טיפול, אבל זה כבר החלטה מרמה אחרת, זה כבר לא מעבר מרבעון קלנדארי לרבעון צף, זה החלטה יותר גדולה.
גילה סעדיה: אני נציבת פניות הציבור של מכבי, יש לא מעט פניות, של לא מעט אנשים שקשה להם כלכלית, זה לא נושא אחד.
סופה לנדבר: אני יודעת שיש כל כך הרבה נושאים ואני מאמינה שעוד מעט אני אעלה עוד איזה שהיא שאלה שאנחנו נצטרך לדון באחת הוועדות, אני יודעת שיש לנו המון בעיות במערכת ואני חושבת שהחוק מאוד פרובלמטי, יכול להיות שבתוך החוק יש היום המון קטעים שאנחנו נצטרך לשנות, להוסיף.
גילה סעדיה: אם חשבנו שהרבעון הצף יפתור לנו את כל המצוקה על הרקע הזה של שני ביקורים על אותה אבחנה היא לא טוטאלית.
דניאל פייגה: משפט סיום, שבוע שעבר נדמה לי שפנה משרד הבריאות, והציע שנבקש איזשהו תיקון ושמוכנים לפצות אותנו.
דניאל פייגה: לא דיברתי עם נציגי קופות החולים האחרות, אנחנו בעיקרון, המכתב אולי כבר נשלח, לא נשלח, אנחנו מסכימים, נקבל פיצוי אנחנו מסכימים, לא מתווכחים בכלל.
דניאל פייגה: אנחנו לא יושבים פעם ראשונה על הנושא הזה, לא הכסף הוא הבעיה, לא הכסף, זה אני מבקש שיהיה ברור, אמרו לנו תקבלו את הכסף, אמרנו בסדר.
סופה לנדבר: אני רוצה לפני משרד הבריאות, ההסתדרות הרפואית בישראל.
רויטל בן- דור: כרגע אנחנו נשמח לגבש חוות דעת, אנחנו מייצגים את ציבור הרופאים בישראל מן הסתם, אני באתי כדי לשמוע ואנחנו להגיש חוות דעת ליושבת ראש.
רויטל בן- דור: זו לא הפעם הראשונה שהנושא הזה עולה ולא סתם, הפכו את הנושא הזה כבר מכל הכיוונים ונכון שיש באמת בעייתיות עם הנושא שבאמת בנאדם בא ואחרי שבוע חוזר והוא צריך לשלם אם במקרה זה באמת נפל לו בגדר של הרבעון הקלנדארי.
רויטל בן- דור: אבל צריך גם להסתכל על הצד השני של המטבע.
רויטל בן- דור: כמו שכבר הקופות טענו פה לפני זה, שבעצם יש בעייתיות, אין בחישוב טכנית של התקרה, תקרה משפחתית, זאת אומרת לפי איזה בנאדם המשפחה תחשב את התקרה המשפחתית.
רז הילמן: המועד יהיה מועד התשלום ולא מועד הטיפול.
רויטל בן-דור: נכון, אבל אנחנו מסבירים שאם עכשיו תכתוב את הסכומים, תיתן דוגמה על הנייר, פשוט דוגמה פשוטה.
רויטל בן-דור: יש ארבעה אנשים במשפחה, אני מוכנה להדגים לך את זה אחר כך, ברגע שהתקרה היא אותו דבר, זה לא משנה אם הוא שילם או לא, ברגע שהשבעים שקל נגזרים מימין ומשמאל, 70 שקל אני מדברת על קשישים, אלה שמבקרים יותר, עולים חדשים, 70 שקל התקרה לשלושה חודשים, שתבין, בשתי הפניות זה נגמר, והם לא צריכים לשלם יותר בכלל.
רז הילמן: בגלל זה להמשיך עם שיטה שהיא לא הגיונית?
נועה פרסטר: אבל אתה עושה תיקון, אתה עושה השקעה על משהו.
רויטל בן-דור: מה שקורה זה שברגע שיש תקרה קלנדארית, היא צריכה להיות תואמת כדי שבאמת היא תהיה אפקטיבית לתשלומים.
רויטל בן-דור: עכשיו ברגע שהתשלומים הם צפים, אז יש בעיה עם התקרה.
רויטל בן-דור: עכשיו, בסוף יצא לנו מוצר שאנחנו נפגע דווקא באוכלוסיות החלשות שהכי הרבה משתמשות בתקרה הזאת.
רויטל בן-דור: אני אסביר, יש את העניין של תקרה משפחתית, אני לא יודעת אם אתם מבינים - - -,
סופה לנדבר: אבל תקרה נשארת אותה תקרה.
רויטל בן-דור: נכון, אבל איך מחשבים את התקרה, מחשבים את התקרה מרבעון קלנדארי, זאת אומרת מהראשון לראשון נגיד, עד הראשון לאפריל.
רויטל בן-דור: עכשיו, מה יקרה?
רויטל בן-דור: ברגע שלכל אחד יהיה רבעון משלו, רבעון צף, לאבא יש רבעון אחר, לאימא יש רבעון אחר, לילדים יש רבעון אחר, תהיה בעיה לחשב את התקרה הקלנדארית.
רויטל בן-דור: לפי איזה תאריכים אתם מחשבים את הרבעון?
רויטל בן-דור: לפי התאריך הראשון שהאבא ראש המשפחה, או האימא, או הילדים.
רויטל בן-דור: ואז זה יצור שוב בעיה, ואז מי שיפגע מזה זה דווקא אלו שיש להם תקרה נמוכה.
קריאה: תקרה שנתית.
רויטל בן-דור: תקרה רבעונית, לא שנתית, זה ההבדל.
קריאה: אפשר לעשות שנתית.
נועה פרסטר: שנתית זה יותר גרוע.
רויטל בן-דור: אבל תהיה לך בעיה, כי ברגע שהרבעון הוא צף זה לא משנה השנה, זה יכול להיות גם מהראשון בנובמבר, הרי זה עובר את השנה אם אתה עושה רבעון צף, זה שלושה חודשים, נובמבר, דצמבר, ינואר.
סופה לנדבר: תשמעי, אני יכולה להסכים איתך.
רויטל בן-דור: אני רוצה להעלות הצעה, יש עם זה בעיה - - -,
סופה לנדבר: אני אגיד לך איזו הצעה לפני שאת אומרת, יכול להיות שאני אסכים לא לשנות את זה, אם בכל המכתבים ובכל הפירוש שהם יצטרכו, גם קופת חולים הסתדרות וקופות שאין להם מה שיש בקופה, אז אתם תעשו חישוב, אתם תגידו לבנאדם שבזמן שהוא בקלנדארי, זאת אומרת כאשר הוא בתקופה קצרה מאוד נכנס לאותו רופא פעמיים או כמה פעמים שאתם מחזירים לו לפי חישוב באופן אוטומטי ולא שהוא יצטרך לבוא ולבקש, אתם גביתם ממני 12 או 18 שקל, תחזירו לי את השקלים האלו.
סופה לנדבר: אתם באופן אוטומטי יכולים לעשות את זה לבד.
רויטל בן-דור: אני לא יודעת מה זה אומר מבחינת הקופות מבחינה טכנית ומחשובית, זה הם יגידו לך אם כן ולא, אבל זה גם יפגע להם בהכנסות ויצטרכו אולי שיפוי של משרד האוצר.
רויטל בן-דור: אני רוצה להעלות הצעה שאולי בעצם תפתור את הבעיה הזאת וגם לא תצטרך איזה שהוא שיפוי של משרד האוצר, בעצם חצי מהפתרון שנועה פרסטר העלתה לכללית, בקטע של פיזיותראפיה היא אמרה, אני חושבת שזה צריך להיות בכל מקרה שיש בו סדרה של טיפולים, לדוגמה אם זה המכון להתפתחות הילד.
נועה פרסטר: שם הם מקבלים פר טיפול.
רויטל בן-דור: אבל בכל מקום שיש בו סדרה, יש בנאדם שהולך לבקר במרפאת חוץ ששם בעצם זה גם תשלום יותר גבוה מאשר ביקור רופא וגם בדרך כלל הביקורים יכול להיות שהם יותר אינטנסיביים.
רויטל בן-דור: או לדוגמה, אני לא יודעת, יש מישהו שיש לו בעיית עור ויוצא שהוא צריך סדרה של טיפולים אצל הרופאה, הוא צריך לעשות לו איזה משהו מסוים במשך שישה טיפולים, אז במקרים כאלה אפשר לבקש אולי, אני לא יודעת, אם הן יכולות לבצע באמת במקרים האלה שזה יהיה רבעון צף ולא רבעון קלנדארי.
סופה לנדבר: תסבירי לי, אני לא מבינה, אם בטיפולים מסוימים כן, לא משפיע הרכב המשפחה?
רויטל בן-דור: זה כן משפיע, אבל אז זה יהיה חד פעמי.
רויטל בן-דור: במקרה שקורה, באמת כמה כבר קורה לבנאדם להגיע לסדרה של טיפולים, זה לא שהוא הלך פעם אחת או פעמיים, זה יכול לקרות פעם בשנה, פעם בשנתיים, אז באמת אולי אפשר לגעת בנקודה הזאת ולעזור לו, אבל אני חוששת שמה שייקרה שברגע שתשנו את זה לרבעון צף, אתם תפגעו דווקא באוכלוסיות החלשות, כי אז התקרה שלהם תאבד מהמשמעות שלה, כי היא לא תהיה אחידה.
רויטל בן-דור: אם יהיה להם מצד אחד רבעון צף, ומצד שני התקרה שלהם תהיה רבעון קלנדארי, זאת תהיה בעיה, הם יפגעו לדעתי, זה דעתה של משרד הבריאות, תהיה פה פגיעה דווקא באוכלוסיות החלשות, כי מי האוכלוסיות החלשות ומי הם אלה שיש להם את התקרה?
רויטל בן-דור: זה עולים חדשים, זה הקשישים, מקבלי אבטחת הכנסה, הם האוכלוסיות שבעצם יפגעו, האנשים שנדרשים הרבה לביקורים האלה.
רויטל בן-דור: אני באמת חושבת שזה בעיית קצה, זה לא בעיה של הרבה אנשים, רוב האנשים גם לא מגיעים בכלל לתקרה המשפחתית הרבעונית, האנשים שהם משפחה רגילה, לא עולים חדשים ולא קשישים---
רוברט אילטוב: אם רוב האנשים לא מגיעים לתקרה, אז מה המשמעות של התקרה?
רויטל בן-דור: זה מה שאני אומרת.
נועה פרסטר: האוכלוסייה המסכנה, היא זאת שצריכה את התקרה הזאת ודווקא בה אנחנו פוגעים.
נועה פרסטר: מכבי למשל, אני לא רוצה שיחשבו שאני נגד מכבי, חס וחלילה, אבל נניח סתם במכבי גובים על רפואת ילדים ונשים, בסדר, עכשיו מה מונע ממשפחה שכזאת שזה השישה שקלים האלה שהיא צריכה לשלם שוברים אותה, הם יכולים לעבור למאוחדת, במאוחדת לא גובים על רפואת ילדים.
נועה פרסטר: אנשים לא עושים את זה, זאת אומרת שזה לא כצעקתה, הבנת מה אני מתכוונת?
נועה פרסטר: כל הילדים העניים של מכבי, שזה מפריע להם שהם הולכים ומשלמים עוד רבעון.
עוזי סמני: התקרה שומרת אותם, התקרה הכי נמוכה.
נועה פרסטר: הם יכולים לעבור למאוחדת, לכללית, ללאומית.
נועה פרסטר: אתה מציג את זה כאילו זה הדבר שיפתור את הבעיה, אנחנו אומרים לך שבנושא עלות תועלת, לנו הקופות, גם אם עכשיו היא תיתן לי צ'ק של מאה מיליון שקל, ותגיד 'עכשיו תשני את זה'.
נועה פרסטר: זה עושה בלגאן באוכלוסייה, אנשים לא יבינו, נעשתה חשיבה על הרבעון הזה הקלנדארי.
סופה לנדבר: אבל תסבירו לי, אם זה כל כך פשוט, אז למה קיבלנו כל כך הרבה תלונות?
סופה לנדבר: אני משערת שגם אתם קיבלתם, אז תסבירו לי, לאנשים לא אכפת, אז באים ומשלמים, עוד פעם באים ועוד פעם משלמים.
נועה פרסטר: אני חושבת שאם זה יהיה רבעון צף, גם אז יפגעו, ומפניות הציבור שלנו קיבלנו רושם שאלה פניות היסטריות.
סופה לנדבר: רבותיי, זה לא דבר כל כך פשוט, אתם פוגעים בציבור, אני לא חושבת שזה כל כך פשוט.
סופה לנדבר: אם בנאדם משלם פעמיים, הוא לא צריך לבוא ולהתלונן, אלא אתם צריכים להחזיר לו לפני שהוא בא ומתלונן, אתם יכולים לעקוב ולראות שהוא ברבעון.
סופה לנדבר: רבותי, אם כאן בכנסת היו ארבע חברי כנסת שהגיעו לזה שהייתה חקיקה, אז אני חושבת שהם הגיעו לחקיקה הזאת וזה לא נפל מהשמיים, זה נפל מזה שהגיעו לחברי כנסת תלונות והם בוועדות מסוימות ויכול להיות בוועדת רווחה, קיבלו תלונות ואחרי זה החליטו עם יוזמה של חוק.
סופה לנדבר: אני כמחוקקת לא רוצה תמיד לבוא ולהגיד "נו, נו, נו", אני רוצה להגיע להסכמה בינינו שאנחנו צריכים למנוע מהציבור לבוא ולהתלונן, מה אנחנו צריכים?
סופה לנדבר: אז לא על זה יתלוננו, יתלוננו על משהו אחר.
סופה לנדבר: אני חושבת שהציבור שמגיע לקופות ומגיע לרופאים זה ציבור שזקוק לטיפול, ואנחנו צריכים לעשות הכול, אנחנו כמחוקקים ואתם כמטפלים בציבור הזה, צריכים לעשות הכול כדי שהוא יהיה שבע רצון ולא ירוץ מקופה לקופה.
סופה לנדבר: יש בזה גם מניעה במשהו, לא כל כך קל לבנאדם שהוא היה שנים בקופה אחת לעבור לקופה אחרת ואנחנו צריכים למנוע את זה.
רויטל בן-דור: אני הייתי בפעם הקודמת כשההצעה הזאת עלתה, ובזמנו היה זה חבר הכנסת איתן כבל שהציע את זה.
רויטל בן-דור: גם אז היה דיון, ואחרי הדיון הוא אמר שהוא רוצה להיפגש עם נציגי קופות החולים.
רויטל בן-דור: הבנתי שהוא ירד מהעניין כי הוא הבין את הבעייתיות של זה, ולא שפשוט סתם הצעת החוק נתקעה.
רויטל בן-דור: לפי מה שאני מבינה ומה שאנחנו יודעים במשרד הבריאות, זה לא סתם שהוא ירד מזה, הוא דן בזה ובאמת הבין את הפרובלמאטיות של הנושא.
רויטל בן-דור: מה שאני חושבת, שבאמת אתם רוצים להקל על המבוטחים, אז אולי אפשר באמת לעשות את העניין של סדרת טיפולים, שברגע שבנאדם זקוק לסדרה של טיפולים, כי תראי, למצוא בנאדם אחד שבדיוק היה, זה יכול להיות גם בהפרש של חודשיים בתוך רבעון קלנדארי, ואז להתחיל לחפש מי, הם צריכים להתחיל לחפש בכל המחשבים של כל הרופאים, במכבי לדוגמה עובדים רופאים עצמאיים, להתחיל לחפש בכל המחשבים של הרופאים העצמאיים גם ובמכון ובמרפאות חוץ שבגלל גם הם לא שלהם, מכונים ומרפאות עצמאיים שעובדים איתם, להתחיל לחפש מי היה פעמיים בתוך רבעון קלנדארי על מנת להחזיר לו.
סופה לנדבר: איך זה יגיע לקופות מטעם משרד הבריאות?
סופה לנדבר: אתם תורידו הוראה לקופות.
רויטל בן-דור: לפי החוק, יש הנחיות שאנחנו יכולים להוציא.
רויטל בן-דור: כעיקרון, לפי החוק הן לא מחויבות לזה, אם הן מסכימות בוועדה להתחייב שבמידה ויש סדרה של טיפולים - - -,
דניאל פייגה: לא, אולי צריך להביא רופא עכשיו להתחיל להגדיר מה זאת סדרת טיפולים.
רויטל בן-דור: רוב הסדרות זה לחולים אונקולוגיים.
דניאל פייגה: מבחינה מחשובית, חברת הכנסת צודקת.
דניאל פייגה: מה ההבדל בין זה לזה?
דניאל פייגה: מחשובית, אני יכול לעשות הכול.
רויטל בן-דור: חולה שבא לסדרה זה לא חולה שבא לביקור אחד.
רויטל בן-דור: אבל שוב, אני לא דיברתי עם הקופות על זה, זה איזה שהוא פתרון שבא אליי באמת עם הקטע של הפיזיותראפיה, וזה נראה לנו פתרון מאוד סביר לגבי כל מה שקשור בסדרה של טיפולים.
רויטל בן-דור: אני חושבת שכדאי אולי באמת לעשות דיונים, אני יכולה גם לפנות אליהם בכתב ולראות מה בדיוק, איפה הדברים עומדים ואם זה באמת אפשרי, לא אפשרי, זה דורש שיפוי כספי, לא יודעת, הוצאות שלהם, לא הוצאות שלהם.
רויטל בן-דור: ואז לראות לאן ממשיכים, כמובן תמיד יש את האופציה שלכם בתור מחוקקים.
סופה לנדבר: יש כמה דברים במערכת הבריאות שהם בסדר העדיפות הראשונה, אבל אנחנו נבקש מכם לחזור הביתה, ואת תהיי בקשר עם הקופות ואתם תציגו לנו את נייר העבודה למה אי אפשר לעשות את השינוי של קלנדארי לצף ואם אפשר אז מה התשלום שזה כרוך למדינת ישראל ולקופות ואלטרנטיבות.
סופה לנדבר: אם לא זה, אז מה האלטרנטיבות כדי להחזיר לאנשים?
סופה לנדבר: אנחנו תוך חודש ימים נעשה ישיבה חוזרת ותצטרכו בבקשה לעבוד.
סופה לנדבר: עכשיו יש לי שאלה לוועדה הבאה, אבל זה אחד מהנושאים שאנחנו רוצים להעלות.
סופה לנדבר: תסבירו לי, איך זה הולך בקופות היום, נניח בנאדם שהוא מבוטח בקופה מסוימת, והוא יש לו ביטוח משלים וקורה שהוא צריך פתאום לעבור ניתוח, נניח לב פתוח, ניתוח רציני שמובן שבנאדם מתחיל לחפש מי המומחים במדינת ישראל שאצלם הוא יכול לעבור ניתוח.
סופה לנדבר: הוא מגיע לקופה, הוא אומר, אני מצאתי ברשימה של החוברת שמפרסמים בסוף השנה, הכי טובים, מצאתי ברשימה כמה רופאים שאצלם אני רוצה לעבור ניתוח, אומרים, זה לא אצלנו בקופה ושני גם לא אצלנו בקופה ואנחנו עובדים מול רופאים שהם לא נמצאים ברשימה הזאת של הכי טובים.
סופה לנדבר: ואז בנאדם לפי כל ההיגיון צריך ללכת לרופא ולשלם לו כספים.
סופה לנדבר: עכשיו, אמרו לי היום במשרד הבריאות, היועצת המשפטית, שקופה מחויבת להחזיר את גובה של התשלום למבוטח ואחרי זה את הסכום שהוא צריך להוסיף אם הוא צריך להוסיף אצל הרופא שהוא רוצה לעבור, הוא מוסיף.
סופה לנדבר: אתם מחויבים בקופות להחזיר לבנאדם אם הוא לא בחר מתוך הרשימה של הרופאים, מחויבים להחזיר לו סכום כסף לניתוח או לא?
דניאל פייגה: במכבי כן, אבל אם אני מחויב, ואני לא בטוח אם אני מחויב, אלה הכללים שלנו, אבל אני לא יודע אם משהו מחייב אותי.
רויטל בן-דור: אני יכולה לענות.
רויטל בן-דור: קודם כל, כל הנושא של "מושלם" זה לא הנושא של הסל הבסיסי, זה גם לא בהכרח האנשים שיושבים פה ידעו איך לענות.
רויטל בן-דור: במקרה, אני גם מטפלת בנושא של הביטוחים המשלימים.
רויטל בן-דור: כל קופה יש לה תוכנית שונה וצריכים לראות מה התוכנית בכל קופה אומרת, בכללית היא אומרת משהו אחד, במכבי משהו אחר, גם הרופאים שאיתם יש להם הסכמים, המנתחים שאיתם יש להם הסכמים ומופיעים בתוך הרשימה הם מנתחים אחרים מן הסתם.
רויטל בן-דור: צריך לבדוק ולראות מה כל קופה אומרת.
רויטל בן-דור: אני חושבת שצריך לעשות לזה הכנה ולזמן גם את האנשים המתאימים מתוך כל קופה שמכירים את זה.
סופה לנדבר: אבל אין מחויבות של הקופה להחזיר?
רויטל בן-דור: יכול להיות שכן, זה תלוי בתוכנית, אם זה כתוב בתוכנית אז כן.
עוזי סמני: יש לנו במאוחדת בתוכנית של הביטוחים המשלימים, יש שלושה מסלולים שבנאדם יכול לעבור ניתוח באופן פרטי.
עוזי סמני: מסלול אחד זה השר"פ בירושלים, הוא מקבל התחיבות מהקופה ומקבל עוד החזר עבור מה שהוא שילם לשר"פ.
עוזי סמני: מסלול שני זה כשהוא הולך לרופא שהוא בהסכם איתנו ואז הוא מקבל התחייבות לאותו ניתוח.
עוזי סמני: המסלול השלישי זה אם הוא בוחר רופא כמו שאמרת מהרשימה, מעשרת הגדולים האלה, שהוא לא בהסכם איתנו, הוא הולך לרופא, משלם לו, והוא חוזר לקופה ומקבל איזשהו סכום קבוע עבור הניתוח.
עוזי סמני: זהו סכום שמאושר על ידי משרד הבריאות כשמאשרים לנו את התוכנית של הביטוחים המשלימים, יש לנו החזר מסוים נניח לניתוח לב פתוח ולא משנה אם עשה את זה פרופסור אל"ף או פרופסור בי"ת, ואחד יכול לקחת הרבה יותר מהשני.
עוזי סמני: אנחנו מחזירים סכומים שמאושרים לנו על ידי תוכנית שמשרד הבריאות מאשר את התוכנית של הביטוחים המשלימים.
עוזי סמני: אז אלה שלושת המסלולים.
סופה לנדבר: זה יפה.
סופה לנדבר: רבותיי, תודה רבה, אנחנו סיכמנו שעוד חודש ימים אנחנו ניפגש.
קריאה: יש לי בקשה, אם אפשר להודיע לנו על הישיבות קצת יותר מוקדם.
סופה לנדבר: אנחנו נשתדל, אני פשוט הייתי בחו"ל, תודה רבה לכם.
סופה לנדבר: הישיבה היום בנושא הסולר, השימוש בסולר והמס על הסולר ועל כלי הרכב של דיזל.
סופה לנדבר: קודם כל אציג את עצמי, חברת הכנסת סופה לנדבר, יושבת ראש הוועדה, ואנו נבדוק מה אנחנו יכולים לעשות למען הציבור שמשתמש בסולר.
סופה לנדבר: תציג לנו את הבעיה בעל פה, כמו שהצגת אותה בכתב, וספר לנו מה הבעיה של האזרח הפשוט.
משה כובאני: המרחק מהעבודה שלי הוא 70 קילומטר בערך, ואני צריך רכב סולר כדי להוזיל לי את המחיר.
משה כובאני: בשנת 1989, הסולר עלה שני שקלים והדלק עלה שלושה ומשהו שקלים, ולאט לאט העלו את מחיר הסולר בגלל המצב הכלכלי.
משה כובאני: כשבדקתי את זה היום, העלו את מחיר הסולר ל- 6.5 ₪; דלק 95 אוקטן עולה 5.55, 96 אוקטן עולה 5.60 ו- 98 אוקטן עולה 6.52.
משה כובאני: הסולר והדלק 98 אוקטן, הם בערך אותו מחיר.
משה כובאני: נאמר לנו, שיורידו לנו את מחירי אגרות הרישוי השנתיות, שילמנו 3600 ברכב חדש, כאשר ברכב בנזין זה עלה 1400 – 1500 ₪ בממוצע, אני לא זוכר בדיוק כי לא השתמשתי בזה, והיום אני מגיע ל- 2600 ₪ בגלל שנת היצור.
משה כובאני: בשנת 1998, היה לי רכב חדש שנשאר אצלי עד היום, והיום אנחנו ב- 2006.
משה כובאני: קיבלתי 2360 ₪, כשנאמר שיורידו את מחירי האגרות אבל לא הורידו.
סופה לנדבר: וכמה שילמת?
משה כובאני: 3600 ומשהו.
משה כובאני: הסולר יקר יותר מבנזין, אני מאמין שעל מכונית בנזין משלמים בסביבות ה- 1300 אגרה שנתית, אבל הסולר מאוד גבוה.
סופה לנדבר: בעצם אתה משתמש ברכב דיזל, אתה החלפת את הרכב וקנית רכב - - -,
משה כובאני: בכוונה, רק בשביל זה.
סופה לנדבר: גם הרכב יותר יקר, לא?
משה כובאני: לא, זה רכב פרטי ממוצע.
סופה לנדבר: אותו מחיר?
משה כובאני: אני לא יודע אם אותו מחיר, לא, היום הוא קפץ מ- 70 ל- 130.
סופה לנדבר: רבותי, אני זוכרת שבוועדות הכנסת כאשר התחילו להשתמש בסולר, במיוחד בוועדת הכספים, שמענו שהמיסים הם גבוהים, אבל המחיר נמוך.
סופה לנדבר: המס אז היה גבוה, אבל המחיר על הסולר היה נמוך מאוד, ובגלל זה אנשים רבים, כולל אנשים פרטיים, החליפו את כלי הרכב כדי להשתמש בסולר.
סופה לנדבר: תסבירו לי, מה קורה היום?
סופה לנדבר: אני יודעת שאתם מתכוונים לעשות רפורמה, אבל היא מאוד לא מובנת לי בגלל שהרפורמה הזאת תימשך כמה שנים.
דפנה עין-דור: במקור זה התחיל ממרץ 2005, ונשארו עוד שלוש שנים, זה ייעשה בצורה מסודרת.
דפנה עין-דור: בעיקרון אגרות הרישוי של הרכב בנויות מאגרה בסיסית לכל כלי הרכב עד 3.5 טון ויש תוספת לרכבי דיזל, מסחרי יש תוספת מסוימת ולרכב פרטי יש תוספת מסוימת.
דפנה עין-דור: בשנה האחרונה אנחנו איחדנו את התוספות של בנזין וסולר של מסחרי ופרטי, בראשון לספטמבר 2006 אוחדה התוספת, גם מסחרי וגם פרטי, היא תוספת לאגרה הבסיסית.
דפנה עין-דור: תוספת האגרה הזאת נועדה לפצות את הכנסות המדינה למעשה על פערי הבלו על הסולר.
דפנה עין-דור: יש מיסוי שונה בין הבלו על הסולר והבלו על בנזין.
דפנה עין-דור: הבלו על בנזין הוא 2.2 שקלים לליטר והבלו על הסולר כיום עומד על 1.32 שקלים שזה מה שחברת הכנסת סופה לנדבר אמרה שכאן מדובר באמת בצעד הדרגתי על פני חמש שנים של העלאת המיסוי על הסולר עד שהוא יושווה למיסוי על בנזין ובהתאם הפחתה של תוספת האגרה לרכבי דיזל.
דפנה עין-דור: התוספת עצמה התחילה לפני הרבה שנים, מבחינת נתונים, מה שהתחלתי לאסוף, פשוט משנת 2001, אז תוספת האגרה לרכב דיזל פרטי הייתה 2636 שקלים, היא הגיעה אפילו בשנת 2002 ל- 2811 שקלים.
דפנה עין-דור: בנוסף לאגרה הבסיסית שהיא באמת סביב 1300 שקלים.
דפנה עין-דור: מעבר לכך, באיזה שהוא שלב, באמת כשראינו שהתוספת של האגרה הגיעה לסכומים גבוהים, באמת התחלנו לעשות בדק בית ובאמת הייתה הפחתה בנובמבר 2002 בחמש מאוד שקלים בערך ל- 2319 שקלים.
דפנה עין-דור: אחר כך במקביל, כשזה פיצה את המדינה למעשה על הפער בין, היתרון כביכול של האזרח מזה שהוא קונה סולר, כשמיסוי עליו מופחת, יש מיסוי מופחת על סולר, האזרח לא צריך לשנות את התנהגותו בעקבות פערי מיסוי, והדרך של האגרה היא לאזן את המדינה על פערי המיסוי.
דפנה עין-דור: פערי המיסוי בעבר נועדו לעודד את התעשייה, ברגע שהשימוש הפך לשימוש של רכבים פרטיים שמונעים על ידי מנוע דיזל, זו לא הייתה כוונת המשורר ולכן נקבעה התוספת של האגרה הזאת, כדי לפצות את המדינה על ההטבה הזאת שנועדה למעשה לתעשייה.
סופה לנדבר: מי יפצה את האנשים הפרטיים?