GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: זה גם תשובה למה שאמרה עדינה מרקס בתחילת דבריה.
יניב קורן: זה מעמיד הרבה קשיים תפעוליים כי מבחינה מיכונית התהליך הוא יותר מורכב.
יניב קורן: הסביר לי את זה איש המחשבים – הם צריכים בכל אינטרקציה להתחיל לחשב במקום לתקופה מוגבלת – איזושהי תקופה דינמית, ובכל פעם לאתר איזה רכישות היו.
יניב קורן: המצב הוא הרבה יותר מורכב מהבחינה התפעולית.
יניב קורן: מאשר חישוב קלנדרי.
קריאה: המחשב יכול לעשות הכל.
אורי מקלב: אני מקבל את מה שהוא אמר – המחשב יכול לעשות הכל, אבל צריך לתכנת אותו.
אורי מקלב: כאן היו הקשיים, ואני מניח שזה בכל מקום.
אורי מקלב: נכון שזה רק בקופת חולים "מאוחדת" אבל אני חושב שזו נקודת ציון.
אורי מקלב: גם עדינה מרקס לא ידעה את זה.
אורי מקלב: השאלה היא כמה עולה ליישם את זה.
דפנה סידס כהן: הקופות רוצות שהאוצר ישפה אותן על מעבר לשיטת חישוב חודשית.
דפנה סידס כהן: שהאוצר יציג לוועדה כמה יעלה לקופות החולים לעבור לשיטת חישוב כזו.
דפנה סידס כהן: אני יודעת שזה נושא נוסף, אך אני מעלה אותו כאן, לפני שנסגרת הישיבה.
יניב קורן: אני רוצה להתייחס לעוד נקודה שעלתה- הנושא של 1,000 ומשהו מבוטחים שנתגלה שעקב טעות תפעולית נקבע מהם סכום קצת יותר גבוה.
יניב קורן: זה היה עד 20 שקלים לחודש לחבר.
יניב קורן: התחלתי ואמרתי שהמורכבות של המערכת הצפה, כאשר יושם התיקון מאפריל 2007 של הפחתת ההשתתפות העצמית לאזרחים ותיקים שהגיעו לגיל פרישה ומקבלים אבטחת הכנסה - ביישום שלו היתה תקלה תפעולית, נקודתית.
יניב קורן: אמרתי קודם שאחד הקשיים שלנו זה הרבה מאד פניות למערכת המרכזית בכל חישוב וחישוב.
יניב קורן: על מנת לייעל את תהליך העבודה היתה מגבלה במערכת שהפניה תהיה החל מרף מסוים.
שלומית אבינח: איתרתם ותיקנתם, אז זה בסדר.
יניב קורן: איתרנו, תיקנו והחזרנו לכל המבוטחים את הכספים.
יניב קורן: לגבי נושא ההצמדה – אנחנו מדברים בערך על חצי שנה שאני לא בטוח אם היה מדד חיובי או שלילי.
יניב קורן: זה רק בשוליים.
נועה פרסטר: לא שמעתי כל כך תלונות, חוץ מהוויכוח על הפוסטרים.
נועה פרסטר: אנחנו מחשבנו את התקרות כבר לפני המון שנים, בסמוך לשנת 98, עם תכנית הגבייה שבעצם קבעה את זה.
נועה פרסטר: יש לנו 1,2 מיליון חולים כרוניים, מתוכם 80 אלף לקוחות עוברים את התקרה.
נועה פרסטר: הזיכוי בגין התקרה, הסכום שאנחנו לא גובים הוא בסביבות 70 מיליון שקל בשנה.
נועה פרסטר: אנחנו לא מקבלים את הכסף הזה מאף אחד חוץ מאשר על אותה קבוצה שהיתה הפחתת תקרה באפריל 2007.
נועה פרסטר: כל סכום, למעשה- אף אחד לא מימן אותו, לא קיבלנו ואנחנו לא מקבלים אותו מהאוצר.
נועה פרסטר: מה שהיה חשוב לנו זה שהתקרה תהיה ממוחשבת, זאת אומרת – לקוח, גם אם הוא לא יודע מה הזכויות שלו, הוא לא משלם יותר.
נועה פרסטר: זה, בשלב הראשון.
נועה פרסטר: התקרה היתה מלכתחילה רבעונית, ופשוטה.
נועה פרסטר: אתה צריך לשלם מ- 1.1 עד לתאריך 31.3 סכום של 726 שקלים – זו התקרה כרגע.
נועה פרסטר: ברגע ששילמת את הסכום הזה, אתה לא משלם יותר.
נועה פרסטר: כמובן שעל תרופות בסל ובמרשם.
נועה פרסטר: כך זה עובד.
נועה פרסטר: לגבי האוכלוסיה של מקבלי אבטחת הכנסה מעל גיל פרישה- התקרה שלהם היא מופחתת, היא חצי.
נועה פרסטר: הם ללא משלמים יותר מ – 363 שקלים.
נועה פרסטר: מעבר לתקרות,יש, כמובן, עוד סדרה שלמה של הנחות שניתנות בתרופות.
נועה פרסטר: יש המון – יש מגוון רחב של תרופות.
נועה פרסטר: מי שהוא חולה מעל גיל פרישה והוא מקבל השלמת הכנסה משלם רק 50% עבור התרופות, מי שהוא וטרן משלם רק 25% עבור תרופות, מי שהוא נכה רדיפות הנאצים – פטור, לגבי תרופות מסוימות.
נועה פרסטר: כל ההנחות האלה ממוחשבות, ואף אחד לא צריך לבוא ולבקש שום דבר או להגיע עם קבלות.
נועה פרסטר: לגבי הפרסום – חד משמעית.
נועה פרסטר: יש לנו שלושה סוגי פוסטרים – אחד שמדבר על ההשתתפויות, אחד על ההנחות, ופוסטר מיוחד שעשינו אחרי הישיבה כאן שיש בו מידע רק על הנחות בתרופות,והוא תלוי בבתי המרקחת.
נועה פרסטר: כמובן – בבתי המרקחת שלנו, ולא ב "סופרפארם", כי שם אני לא יכולה לתלות מודעות.
נועה פרסטר: אצלנו, מי שקונה בכל בתי המרקחת הפרטיים מקבל את הזיכוי בגין תקרה במעמד הרכישה.
נועה פרסטר: בנוסף לזה, אחת לשנה, ולפעמים יותר – אנחנו שולחים עלונים לבתי הלקוחות.
נועה פרסטר: השנה נשלח פעמיים, כי היה לנו שינוי בתכנית הגבייה.
נועה פרסטר: הלקוחות שלנו כבר רגילים לקבל את העלון הזה, ויש כאלה שכבר מעיינים בו.
נועה פרסטר: הוא עלון מאד פשוט ומאד ברור, וכל ההנחות שהן רלבנטיות ושכיחות מפורטות בו, ואתם יכולים לקבל אותו.
נועה פרסטר: אנחנו שולחים את זה לכל בתי הלקוחות בשפות שונות, מה שהיה אחרי ישיבת הוועדה בשנה שעברה- קיבלנו הרבה פניות מהוועדה של אנשים שהוועדה פרסמה את הזכויות שלהם, והם לא ידעו על כך, והם שלחו לנו לבדיקה.
נועה פרסטר: היא יכולה להעיד על כך שאף אחד מהם לא היה זכאי להחזר, כי הכל היה תקין לחלוטין.
תרצה פוקס: קודם כל – לגבי "לאומית" – ציינת שיש מספר מועט של בתי מרקחת שעדיין ההחזר נעשה באופן ידני, וזה, בעצם שונה, מכל המצב האחר שמתואר פה.
תרצה פוקס: מה "לאומית" עושה כדי לוודא שבאותם בתי מרקחת פרטיים האנשים שזכאים להחזר יידעו על הזכאות שלהם?
תרצה פוקס: האם דאגתם שבאותם מקרים ספציפיים יהיה להם את מלוא המידע, כולל פוסטר?
תרצה פוקס: כולל איתור החולים המסוימים האלה, כדי לראות מה קורה שם?
תרצה פוקס: שאלה שניה שמופנית לכלל הקופות – אני מבינה שיש להבחין בין חולה כרוני בשלב הראשון שהוא הופך להיות כרוני, שרואים שהוא מתחיל לרכוש חצי שנה, ועד שהוא נכנס למערכת בצורה מסודרת.
תרצה פוקס: אז אני שמה את זה בצד.
תרצה פוקס: החולים שכולם יודעים שהם צורכים את התרופות בצורה קבועה, יש לנו בעיה שאנחנו נתקלים בה שבחודש הרכישה הראשון הם צריכים להגיע לסכום - - 726?
תרצה פוקס: זה לרבעון?
נועה פרסטר: זה לרבעון.
נועה פרסטר: אבל אם שילמת אלף בחודש הראשון, אז אתה משלם רק 726.
תרצה פוקס: אנחנו מדברים על אוכלוסיות קשיי יום.
תרצה פוקס: כשאנשים צריכים לשלם על תרופות יקרות 726 ואז אומרים להם שבחודשיים הבאים הם לא יצטרכו לשלם דבר.
תרצה פוקס: איזה פתרונות מוצעים בכל קופות החולים למצב הזה?
תרצה פוקס: אני יודעת שמי שמשלם בכרטיס אשראי יכול לפרוס את התשלומים, אבל נראה לי שהאנשים האלה לא משלמים באשראי.
אורי מקלב: באמת התפרצת לדלת פתוחה, וזו שאלה לאוצר – במה כרוך השינוי מחישוב חצי שנתי לחישוב חודשי?
יאיר זילברשטיין: קודם כל, צריך לתמחר את זה, ואני משער שהקופות יתמחרו את זה.
יאיר זילברשטיין: מעבר לזה, צריך להבין – ה - -האלה הן לא משרד ממשלתי.
יאיר זילברשטיין: הם נקבעים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי ותוכניות הגביה שלהן נקבעות גם בחוק.
יאיר זילברשטיין: התקצוב שלהם להשתתפות עצמית הוא נורמטיבי ולכן הוא לא ישתנה, אנחנו לא נותנים שיפוי על שינוי כזה או אחר.
רויטל טופר חברטוב: זה שינוי שצריך לו אישור של ועדת הכספים של הכנסת, עם תקצוב.
רויטל טופר חברטוב: יש לזה עלות.
דפנה סידס כהן: לפחות שיאירו את עיני הוועדה מבחינת עלויות.
דפנה סידס כהן: אם אומרים שלא עוברים לשיטה של חישוב חודשי בגלל עלות, שיפרטו את העלויות.
נועה פרסטר: זה המון כסף.
יאיר זילברשטיין: רויטל, את אמרת עוד לפני הישיבה שזה עלה בפעם הקודמת.
יאיר זילברשטיין: אני לא רואה היגיון גם לעשות את זה בצורה כזו.
יאיר זילברשטיין: הכי הגיוני נראה לי מה ש "מאוחדת" עשו – כי תקרה חודשית, אנשים יכולים למצות את הפעילות שלהם בחודש אחד, לקנות תרופות לשלושה חודשים מראש.
יאיר זילברשטיין: אין היגיון לעשות תקרה לכל חודש מראש.
יאיר זילברשטיין: צריך להבין מה, בסופו של דבר - -
יאיר זילברשטיין: הכי הגיוני לעשות מה ש "מאוחדת" עשו, שכל פעם בודקים את זה אחורה, זה נראה לי הדבר הכי הגיוני לעשות.
דפנה סידס כהן: אז כששואלים את הקופות למה שלא יעשו כמו ב "מאוחדת" הן אומרות: שהאוצר ישפה אותנו, ושמדובר בעלויות של מיליונים.
יאיר זילברשטיין: יש פה טרייד אוף.
אורי מקלב: חודשית זה יכול באמת להועיל?
אורי מקלב: להיטיב עם המבוטחים?
יאיר זילברשטיין: - -תכי תקרה חצי שנתית ממצה את העלויות.
יאיר זילברשטיין: על פי הגדרה זה משהו שיש לו עלויות.
יאיר זילברשטיין: אני לא רואה את ההיגיון הגדול לעשות את זה ככה כי יש פה פוטנציאל אדיר לניצול לרעה.
יאיר זילברשטיין: אדם מגיע בחודש מסוים לתקרה שלו – אין לו שום סיבה לא להקדים רכישות לחודש הבא.
יאיר זילברשטיין: למה שהוא יקנה את התרופה ב- 1 לחודש, כשהוא יכול לקנות ב- 31 של החודש הקודם, ברגע שהוא הגיע לתקרה, ולא לשלם?
נועה פרסטר: זה גם קורה.
יאיר זילברשטיין: הכללית החליטה לעשות תקרה רבעונית ולא חצי שנתית.
יאיר זילברשטיין: "מאוחדת" החליטה בדרך אחרת.
יאיר זילברשטיין: אני חושב שהחוק קובע פה איזשהו סף מינימאלי.
יאיר זילברשטיין: אני חושב שצריך להשאיר גם איזשהו מרחב תחרותי שפה, מה שאנחנו עושים, זה חלק ממנו – אפשר ללחוץ על הקופות לעשות כך או אחרת, בסופו של דבר זו החלטה שלהן.
יאיר זילברשטיין: כל אחת לעשות את השיקול שלה.
יאיר זילברשטיין: אני בטוח שזה לא הדבר היחיד שעל הפרק.
יאיר זילברשטיין: אם יש עלויות מסוימות למערכת מחשוב בנושא הזה, אזה הכסף הזה יבוא על חשבון דברים אחרים.
יאיר זילברשטיין: כל קופה צריכה לעשות את השיקול שלה מה שיותר טוב למבוטחים שלה.
אורי מקלב: קופת חולים כללית ו "מכבי" – כולם עובדים בשיטות רבעוניות?
נועה פרסטר: - -
אורי מקלב: רק "מכבי" חצי שנתית?
אורי מקלב: מה ששאלנו על שינוי השיטה הוא משתי סיבות- גם, בסך הכל, יש הבדל אם החישוב הוא חצי שנתי או רבעוני, ומעבר לכך יש גם על השוטף, האם השוטף הוא כל חודש או רבעוני.
אורי מקלב: אני כן חושב שצריך לעשות על זה חשיבה ובדיקה מה המשמעויות הכספיות ומה ההשלכות של זה, ולבדוק.
אורי מקלב: העובדה שקופות החולים שינו את זה, אז זה שאתה אומר לנו שחצי שנה זה נכון- זה גם שירות , אבל שירות לא ניתן - - לא היה הוגן מספיק, ויפה מאד שקופת החולים מעצמה עשתה את זה.
מידד גיסין: הערה קטנה – מועצת הבריאות שהוציאה את חוברת הזכויות, יש היום חוברות בערבית וברוסית והן תחולקנה בימים הקרובים על ידי קופות החולים.
אורי מקלב: מספר מילים
אורי מקלב: לסיכום - מעבר לתודה על ההשתתפות, זו ישיבת מעקב.
אורי מקלב: אנחנו יכולים להגיד שיש שביעות רצון מהתהליך שנעשה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שעדיין יש דברים, גם לגבי קופת חולים "מכבי".
אורי מקלב: צריך לראות שנקבל דיווח לוועדה גם על כמות ההחזרים וגם על הסכומים, ואיך אתם מיישמים – מה עם הנושא של שבע שנים ואיך אתם מיידעים את הציבור בנושא הזה.
אורי מקלב: בנושא ההחזרים –צריך גם להתקדם בזה, לבדוק, גם באופן מעשי - לגבי ספירה פעם בחצי שנה ולא רבעוני.
אורי מקלב: לגבי הפרסום דיברנו – גם בסניפים, וגם לגבי המחשוב.
אורי מקלב: אנחנו צריכים את זה בכל השפות.
אורי מקלב: שיידעו מה מגיע להם והאם קיבלו את זה.
אורי מקלב: אז על קופת חולים "מכבי" הטלנו הרבה, אך אין ספק שהם קופה גדולה ורצינית והם יעמדו בזה.
אורי מקלב: קופת חולים "לאומית"- יש לנו את הדברים שדיברנו עליהם, גם רוצים לדעת איך החלוקה של ה- 80 אלף שקל, וגם עניין חיבור כל בתי המרקחת, כולל הבודדים.
אורי מקלב: ואנחנו נבדוק את הנושא של העברה לחודשי או לא.
אורי מקלב: יש עוד שני נושאים כלליים – נושא הפרסום.
אורי מקלב: גם משרד הבריאות צריך לבדוק וליידע.
אורי מקלב: הפרסום בחוברות הוא דבר מועיל, אבל עדיין כולנו יודעים שזה לא מגיע לכולם, והמטרה שלנו היא להגיע לכולם.
אורי מקלב: זו המטרה.
אורי מקלב: לזה צריך להתקרב.
אורי מקלב: אנחנו חושבים גם – שגם אחרי שניישר קו בעניין הזה, עדיין, להרבה חולים ה- 270 שקל הוא סכום גבוה.
אורי מקלב: צריך לבדוק האם יש מצב להגיע להוריד, בגלל המצב הכלכלי הקשה, את הסכום הזה.
אורי מקלב: כמה שנתקדם בעניין הזה אנחנו רואים בו דבר מבורך.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.
אורי מקלב: זאת אמנם ההתכנסות השלישית שלנו כוועדה לפניות הציבור, אבל זאת ישיבה ראשונה בקדנציה ה-18 של הוועדה שאנחנו מקיימים בעקבות פניית הציבור.
אורי מקלב: הנושא בו אנחנו עוסקים היום, על אף שיש פניות רבות במגוון נושאים, הוא פניות הציבור לגבי סגירתה של מכללת אלבאום בגלל הדחיפות שבו מבחינות מסוימות, הנושא עצמו וההשלכות.
עודדה פרץ: זה טיפול אלטרנטיבי.
אורי מקלב: לא שמעתי שיש הכרה בינלאומית או מקצועית של גוף כלשהו והשאלה מי צריך לתת את ההסמכה הזאת.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להתמקד בשלושה נושאים.
אורי מקלב: האחד, אלה שהשקיעו את כספם והיום נמצאים במצב שאין להם תמורה, הם במצב של חוסר אונים והם לא יודעים מה עתידם וזה אמור לגבי סטודנטים חדשים שנרשמו השנה והשקיעו את כספם ואנחנו יודעים שחלק מהם שילם מראש את כל שכר הלימוד עבור שנת הלימודים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים גם על כאלה שהם באמצע הלימודים ובשלב ההתמחות והשאלה מה עתידם המקצועי.
אורי מקלב: אנחנו רוצים גם לבדוק את התעודה עצמה ומה הסמכות והתוקף שלה.
אורי מקלב: הטיפול באלה שנפגעו תביא אותנו לעצם השיטה וצורת פעילות המכללות, הכשרתן, סמכותן והביקורת שנעשית עליהן, והעברת הכספים שאנחנו יודעים שנעשית על ידי גופים שמעבירים כספים לצורך לימודים והם חוץ מכספים פרטיים שאנשים משלמים מכיסם כמו הקרן לפיקדון לחיילים משוחררים שמממנת את הלימודים של החיילים שבחרו ללמוד במקום.
אורי מקלב: נרצה לשמוע על השיטה הפועלת, למי היא ניתנת, הביקורת עליה ואיך אנחנו נדע שפועלות היום מכללות בישראל שעומדות ביעדן.
שלומית אבינח: מדובר בכספי פיקדון.
אורי מקלב: כספי פיקדון ומתן השירות על ידי המכללות.
אורי מקלב: 50 תיקים זה לא מעט בנושא הזה.
אורי מקלב: שמי אורי מקלב, חבר כנסת, ואני עומד בראשות הוועדה.
אורי מקלב: שלומית היא מנהלת הוועדה.
אורי מקלב: דפנה היא עוזרת המחקר של הוועדה.
אורי מקלב: אנחנו ניתן לעורך-דין אופיר שער להציג את הדברים מבחינתכם.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהמכללה נמצאת בפירוק אצל מפרק שגם מטפל לא רק בנושא הכספי אלא גם בנושא העתידי של הסטודנטים.
אורי מקלב: אני רוצה לומר מראש שאנחנו לא נכנסים לדיונים שמתקיימים בבית המשפט וזאת לא הנקודה עליה אנחנו דנים אלא אנחנו מדברים על השיטה ורוצים לקבל דיווח על מה שבינך לבין המפרק או המכללה עצמה ובין הסטודנטים שנפגעו.
אופיר שער: אני אנסה לתמצת את הדברים ואני מניח שהדיון יתפתח בהקשר הזה.
אופיר שער: אני מלווה את הסטודנטים מהרגע שבו למעשה נקראתי מבחינתם לדגל על ידי רבים מהם כשנודע להם שהמכללה הולכת להיכנס למצב של פירוק.
אופיר שער: הם פתאום קיבלו הודעה שהעובדים החליטו שהם מגישים בקשה לפירוק זמני מבית המשפט.
אופיר שער: לאורך כחודש וחצי שאני מלווה אותם, שמעתי מאות סטודנטים – אם אלה שיחות טלפון או מפגשים – וככל שניתן לתמצת בפתיח, כמו שאמרת אדוני היושב-ראש, מדובר כאן במכללה בהקשרי האישורים למיניהם - אני לא אכנס לכל הפרוצדורות, מה היה מוכר ומה לא - אבל מכללה שבהחלט פעלה בשיטה.
אופיר שער: אגב, שמו של הממציא שלה הוא משה אלבאום ולכן השיטה נקראת שיטת אלבה.
אופיר שער: כמו שאני התרשמתי גם מאנשים במעגל הרחב וגם מהסטודנטים עצמם, השיטה מאוד מוצלחת וכמה שניתן לומר היא מוכחת.
אופיר שער: אני מבין שמשרד החינוך מאוד ממליץ ופועל בשיתוף בעניין הזה.
אופיר שער: הסטודנטים נכנסו לתהליך לא של מספר חודשים אלא של לימודים ארוכים של שלוש שנים ושנה רביעית שכוללת גם התמחות ועוד לימודים נוספים.
אופיר שער: כמובן שהם גם שילמו ממיטב כספם ואני מניח שגם בזה נדבר ארוכות.
אורי מקלב: כמה סטודנטים אתה מייצג?
אופיר שער: בסביבות 100 סטודנטים.
אורי מקלב: מתוך 420.
אופיר שער: כן.
אופיר שער: במקום לומדים בסביבות 400.
אופיר שער: המגוון כאן מאוד גדול.
מאיה פוקס: לגבי משרד החינוך, אני רוצה לשתף אתכם בידע שיש לי כסטודנטית.
מאיה פוקס: חלק מבתי הספר עובדים בשיתוף עם המכללה ועושים שם פרוייקט שנקרא פרוייקט תפנית.
מאיה פוקס: יש רשימה של בתי ספר ואוכל להעביר לכם אותה בהמשך.
מאיה פוקס: בחלק מהמקומות זה מוכר.
אורי מקלב: זה מתוך תוכנית הלימודים.
אופיר שער: זה לא שבאופן גורף משרד החינוך קיבל את האישור מהמכללה וזה לא בכל בתי הספר, אבל זה מוכר בחלק מבתי הספר.
אורי מקלב: צריך אולי להבדיל.
אורי מקלב: בתוך משרד החינוך זה לא אלה שמכירים את המכללה כמוסד לימודים.
אורי מקלב: יכולה להיכנס חוברת לימוד בחשבון ומשרד החינוך מחליט על ידי ועדה לאמץ את השיטה הזאת אבל זה עוד לא עושה את זה כמקום שמחר הוא יכול להיות לפתוח מכללה ולהכשיר סטודנטים, לתת תעודות אקדמאיות וכולי בנושא הזה.
אופיר שער: לא לזה הייתה הכוונה.
עטרה פרס: 12 שנים לפחות שהבן שלי הופנה על ידי פסיכולוגית שמוכרת על ידי משרד החינוך לטיפול במכללה.
עטרה פרס: הבת שלי פנתה למכללה הזאת כי הבנתי שהמקום הזה מוכר.
שלומית אבינח: ממי הבנת?
עטרה פרס: ממשרד החינוך.
עטרה פרס: פסיכולוגית שנותנת אבחונים של ילדים דיסלקטים, כי בין היתר הם מטפלים בעניין של דיסקלציה או קשב וריכוז, היא הפנתה אותנו לשם.
עטרה פרס: לכן הבנתי שהמכללה הזאת היא המקום האידיאלי לבת שלי כחיילת משוחררת.
אורי מקלב: אנחנו מודעים לכך ותכף נרחיב בעניין הזה כשיגיע הצד של המשרדים.
אורי מקלב: נבדוק האם יש כאן משהו שאנשים יוצאים מתוך נקודת הנחה שיש כאן משהו שהוא מפוקח ומאושר.
עטרה פרס: כך מפרסמת המכללה את עצמה.
אורי מקלב: מעבר לכך שאנחנו יודעים שהיו גם הסדרים עם קופות החולים לטיפולים שם.
אורי מקלב: אדם שקופת חולים מפנה אותו, הוא יבדוק האם יש לזה סמכות או אין לזה סמכות?
אורי מקלב: אם חייל משוחרר מבקש ללמוד במקום מסוים והוא בא לקרן והוא אומר שהוא לומד במקום הזה ומאפשרים לו את זה, הוא יוצא מנקודת הנחה שהמקום הזה הוא מקום מסודר כמו האוניברסיטה העברית או אוניברסיטה אחרת.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שבמדינה יש שני גופים שיכולים לאשר מקומות לימוד וזה או משרד החינוך או משרד התעשייה וכמובן המועצה להשכלה גבוהה שזה לגבי האוניברסיטאות.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על מכללות ועל גופים יותר קטנים.
אורי מקלב: דרך אגב, לפי המידע שיש לנו כאן ממרכז המידע של הכנסת, יש 500 מכללות בארץ.
דפנה סידס-כהן: כ-500 מכללות שמוכרות לצורך מימוש כספי פיקדון של חיילים משוחררים.
אורי מקלב: אנחנו רואים כמה מאושרים על ידי המשרדים הרלוונטיים.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שיש פער גדול מאוד ובוועדה נרצה לבדוק את זה.
מאיה פוקס: חשוב שתדע שמכללת אלבאום מפרסמת את עצמה כמוכרת במשרד החינוך וכעובדת עם קופת חולים כללית למרות שאני גיליתי שזה לא נכון.
אורי מקלב: אני מבין שיש כאן בעיה כי המכללה נסגרת אבל אני מציע שנשמע את דפנה שתיתן לנו את הרקע של המכללה ואיך היא עובדת כדי שמזה נוכל ללכת לחלק המעשי ולא נדבר על העיקרון.
דפנה סידס-כהן: בעקבות הפנייה ערכנו מחקר כדי לראות מה קורה בהקשר של מכללת אלבאום.
דפנה סידס-כהן: מסתבר שהמכללה הזאת פעלה מסגרת חברה שבבעלות של חברת אלבאום 3000 בע"מ יחד עם קליניקות ויחד עם בית הספר להומאופתיה.
אורי מקלב: מה לגבי הכרת המשרדים השונים במכללה?
דפנה סידס-כהן: בתום ארבע שנות לימוד ניתנת לתלמיד ורמינו לבדוק מי מכיר בתעודה הזאת.
דפנה סידס-כהן: לצורך זה פנינו למועצה להשכלה גבוהה ונאמר לנו שהם לא רשומים כמוסד להשכלה גבוהה.
דפנה סידס-כהן: פנינו למשרד החינוך – ונמצא פה גם נציג משרד החינוך – ונאמר לי שמשרד החינוך לא מכיר במכללה כמוסד לימודי.
דפנה סידס-כהן: פניתי למשרד התעשייה ומשרד התעשייה לא מכיר במכללה כמקום להכשרה מקצועית למעט שני קורסים שניתן עבורם אישור לבקשת משרד החקלאות.
אורי מקלב: משרד החקלאות משך בחזרה את האישור להכשרה.
דפנה סידס-כהן: גילו איזושהי טעות לגבי אחד מהקורסים שאושרו ואז אמרו שבתום תוקף האישור שניתן, לא יחדשו את הבקשה לאישור נוסף.
אורי מקלב: אבל אלה קורסים ספציפיים בנושא רכיבה טיפולית.
דפנה סידס-כהן: אני יכולה לומר שמבחינה אקדמית או מקצועית אין איזשהו גוף ממשלתי שהכיר במכללה הזאת, למעט אותם שני קורסים מקצועיים, האחד משנת 2006 עד 2008, קורס סיוע בעזרת בעלי חיים, והשני ניתן בטעות, כך אני מבינה מדברי אנשי המקצוע כאן, לרכיבה טיפולית.
שלומית אבינח: משרד החקלאות כאן והוא יוכל להתייחס.
דפנה סידס-כהן: בשנת 2009 אין שום אישור של משרד מסוים לקורס כלשהו ואת זה חשוב לציין.
דפנה סידס-כהן: באפריל 2009 מסתבר שעקב קשיים כלכליים המכללה, ביחד עם יתר הגופים שבבעלות חברת אלבאום 3000 בע"מ, הפסיקה את הפעילות שלה.
דפנה סידס-כהן: הנושא היום נמצא בבית משפט, כאשר בצו של בית המשפט המחוזי בתל-אביב מינו את עורך דין אורן הראל כמפרק זמני למכללה ובימים אלה הוא למעשה עוסק במציאת רוכש למכללה כדי להביא אותה שוב לפעילות.
אורי מקלב: כשהיה ברור שהמצב הכלכלי של המכללה לא טוב.
דפנה סידס-כהן: הטענה שלהם היא שהם ידעו כבר שהמכללה בקשיים ולמרות זאת ביקשו מהם לשלם את כל שכר הלימוד מראש.
נועה חלד: מבחינת הקרן, אמרתי לך אתמול, ארבעה בלבד השתמשו בפיקדון ולא שישה.
דפנה סידס-כהן: שישה.
דפנה סידס-כהן: שניים השתמשו בכספי הפיקדון בשנת 2008 וארבעה השתמשו בכספי הפיקדון בינואר 2009.
דפנה סידס-כהן: כלומר, בזמן שאין למכללה אישור וזה חשוב שייאמר.
אורי מקלב: הפנייה הגיעה מחיילת משוחררת והיינו רוצים שתתייחסו לשיטה, איך מקבלים ומה התנאים לקבל אישור.
דפנה סידס-כהן: זה מופיע גם באתר של הקרן והיחידה להכוונת חיילים משוחררים.
דפנה סידס-כהן: נמצאים כאן נציגי הקרן.
דפנה סידס-כהן: השיטה עובדת בצורה כזאת שסטודנט שמעונין ללמוד באיזשהו מוסד, הוא ניגש לבנק ומבקש לממש את כספי הפיקדון שניתנו עבורו.
דפנה סידס-כהן: כספי הפיקדון מחושבים לפי זמן שירות של אותו חייל משוחרר והתפקיד שהוא ביצע בצה"ל.
דפנה סידס-כהן: הוא נדרש להציג בפני הבנק מיני מסמכים ולחתום על איזשהו הסכם.
אורי מקלב: בין המסמכים האלה יש גם אישור מוסד לימודים מוכר?
מאיה פוקס: כן.
נועה חלד: מוסד מוכר תקף.
אורי מקלב: בכוונה ביקשתי את דפנה לתת רקע כי לא כולם יודעים את המצב ורצינו לדעת את המידע שיש לנו.
אורי מקלב: לאחר מכן כל משרד יוכל להביא את הנקודה שלו ואת הידע שלו.
אורי מקלב: זה מה שידוע לנו ועל סמך זה אנחנו מנהלים את הדיון.
אופיר שער: אני אמשיך מהנקודה שראיתי סימני שאלה על הפנים.
אופיר שער: מדובר בשיטה טיפולית אלטרנטיבית להפרעות ריכוז וקשב, ואולי הסטודנטים יוכלו לדייק ולומר מה שהספקתי ללמוד במהלך השבועות האחרונים.
אופיר שער: שוב, לא מדובר על מכללה שלומדים בה מספר חודשים, מקבלים תעודה והולכים לעבוד אלא לימודים לא פשוטים.
אורי מקלב: זה לא קורס.
אופיר שער: לא.
אופיר שער: אלה שלוש שנות לימוד לא פשוטות כולל טיפולים קליניים, כולל שנה רביעית שנקראת התמחות ושילוב של עוד לימודים ועוד התמחות בתחום הזה.
אופיר שער: זאת אומרת, זה בהחלט מסלול מפרך.
אופיר שער: כמו שאני אומר, לא מדובר על כך שבן-אדם מגיע, עושה קורס במשך חודש-חודשיים ויוצא עם תעודה.
אורי מקלב: זה גם לא העיקר.
שלומית אבינח: זה לא עיקר הדיון.
אופיר שער: החשיבות היא, ולכן אני מניח שאלה הדברים בהם ידונו, שבמהלך היכרותי את כל הסוגיה המאוד מורכבת והקשה הזאת, כמו שדפנה הציגה כאן, נוצר מצב משפטי שכיום יש מפרק זמני שמונה על ידי בית המשפט למכללה הזאת שמנסה לפעול כמו שנאמר כאן למציאת רוכש, אבל בינתיים למיטב ידיעתי – אני בקשר עמו – ללא הצלחה.
אופיר שער: אמור להיות איזשהו תאריך יעד שהוא אמור לדווח לבית המשפט על המצב.
אופיר שער: המטריד או החמור הוא מה יקרה בהנחה שלא יימצא רוכש לאותה מכללה וכמו שאמרתי, מדובר כאן בשוקת שבורה.
אופיר שער: יימצאו כאן מאות סטודנטים שיעמדו בפני כביש ללא מוצא.
אופיר שער: חוץ מהקושי של השיטה כשלעצמה שאין לה כרגע תחליף כאן בארץ התעוררו כל מיני דברים שקשורים לעניין התשלומים שנדרשו.
אופיר שער: זה אומר סוגיית החיילים המשוחררים שעוד מעט תידון ויאמרו את הדברים.
נועה חלד: יחסית למכלול הסטודנטים, הארבעה – או גם אם אלה שישה – מהווים אחוז מאוד מאוד קטן.
אורי מקלב: הפנייה הגיעה מחייל משוחרר וזה לא משנה עכשיו אם אלה שישה או אחד.
אורי מקלב: הפנייה הזאת הציפה את יתר הפניות.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו לא מדברים דווקא על חיילים משוחררים.
אורי מקלב: יכול להיות שיתברר שלמוסד הזה אין הכרה והוא לא מוסמך וצריך להביא אישור ממשרד הביטחון, אבל החלק השני של הדיון שלנו הוא גם לעתיד וזה החלק החשוב.
אורי מקלב: בדיון שאנחנו מקיימים לא נציל את אלה שנפלו, אבל אנחנו רוצים לראות מה יקרה בהמשך.
אופיר שער: על סמך שיחות עם מאות סטודנטים, אני לא נמצא כאן כגוף ערטילאי שנקרא סטודנטים אלבאום אלא אני שמעתי מאות סיפורים ואתם תשמעו אותם כאן מהאנשים.
אופיר שער: עבור סטודנט שסיים את שירותי הצבאי או אדם שנפלט ממכללה שקרסה, לקח את כל כספו ואמר שהוא הולך עכשיו למכללה אחרת, תסתכלו על כל אחד כאילו הוא בודד.
אופיר שער: אני לא אתאר כרגע את הנושא הרגשי שסטודנטים מתקשרים אלי – גם אנשים מבוגרים שחלקם בעלי משפחות - ועבורם הביטוי טראומה הוא חריף מדיי אבל הם במצב לא פשוט כאשר הם איבדו את מיטב כספם.
אורי מקלב: כספם ויכול להיות גם עתידם והשכלתם.
אופיר שער: הלימודים נפרסים על פני שלוש שנים כאשר השנה הרביעית היא התמחות.
אופיר שער: עבור הלימודים, כל סטודנט, אם הוא בשנה א', ב', ג' או גם ד', נדרש לשלם בתחילת השנה את שכר הלימודים כמקובל בכל מוסד.
אופיר שער: כאן התוודעתי לסיטואציה מאוד מגוונת מכיוון שכאן התשלום נעשה או במזומן או בכרטיס אשראי או בתשלומים, אם זה היה למוטב בלבד או לא.
אופיר שער: מהמידע שאני ניסיתי לקבל מאותם סטודנטים שאני מייצג וגם מהקהל הרחב, מתברר שחלק לא מבוטל – אין לי כרגע מספרים מדויקים – מתוך ה-400 סטודנטים שילמו את כספם במזומן ומראש.
אופיר שער: אני יכול להביא סיפורים קשים.
אורי מקלב: ספר סיפור אחד.
אופיר שער: אומרת לי סטודנטית שאמרו לה שהיא חייבת בתוך יומיים להגיע כי מגיעה לה מלגה.
אופיר שער: היא כמובן שמחה שמגיעה לה מלגה והיא הגיעה.
אופיר שער: אמרו לה שיש לה יומיים בדיוק לקבל את המלגה ולשלם.
אופיר שער: אם לא, לא תהיה לה זכאות למלגה ולא יהיה מקום בקורס שהיא רוצה.
אופיר שער: ניחא אם היה מדובר על מקרה אחד אבל אני קורא עוד אחד שכותב את זה ועוד אחד.
אופיר שער: נכון שהיום בדיעבד יתכן שהדברים פתאום נראים אחרת, אבל כאשר סטודנטים משחזרים מה קרה.
אופיר שער: כשבאים למישהו ואומרים לו שאם הוא רוצה הנחה, והנחה כמובן שניתנה, הוא חייב לשלם ב בתוך יומיים.
אופיר שער: שוב, מדובר היה על ארבעה חודשים לפני תחילת הלימודים ולא שבוע-שבועיים לפני כן.
אופיר שער: אנשים שילמו 16 אלף שקלים, 15 אלף שקלים, 14 אלף שקלים במזומן.
אורי מקלב: יש לך מילה לומר על התמימות של הסטודנטים?
אורי מקלב: הם הסבירו לך מדוע הם פנו ומה הם חשבו?
אורי מקלב: אני מניח שהם חשבו שהם הלכו למכללה מסודרת.
אורי מקלב: אני אשמע גם את האנשים, אבל אתה מייצג מאה סטודנטים ולא כולם נמצאים כאן.
אורי מקלב: איך הם ראו את זה?
אורי מקלב: האם הם התבטאו בנושא הזה?
אורי מקלב: האם הם ראו את המקום כמקום מוסמך, כמקום מסודר ועל סמך מה הם ראו את זה כך?
אופיר שער: חשוב לדעת שלא מדובר כאן בסטודנטים למשפטים או בסטודנטים במינהל עסקים.
אופיר שער: מדובר בתחום מאוד טיפולי.
אופיר שער: מדובר בתחום מאוד רגשי.
אופיר שער: יצא לי לראות ספקטרום של סטודנטים משנה א' ועד שנה ד' ואני חייב לומר שנדה
אופיר שער: מתי לראות את התהליך שעובר על סטודנט במהלך השנים האלו.
אופיר שער: זאת אומרת, אתה רואה איך מישהו נמצא בתחילת ההליך וכעבור ארבע שנים פתאום הוא אדם אחר.
אופיר שער: העיניים בורקות כשדיברו על השיטה.
אורי מקלב: אתה אומר שהם לא הלכו כדי לקבל בסוף תעודת עורך דין אלא הם הלכו כי הרגישו רגש ומשך אותו לטפל במקרים האלה.
אופיר שער: השיטה כמו שהיא כנראה – שוב, מהמעט שאני מצליח להבין – מוצלחת.
אורי מקלב: השיטה הייתה נכונה, אבל אולי לא הדרך.
אופיר שער: המפרק נתן מענה לגבי מי שהיה בשנה ד'.
אופיר שער: זאת אומרת, אדם שממש בא לשתות מהבאר ופתאום ייבשו אותה.
אופיר שער: לשנת ההתמחות נמצא פתרון כזה או אחר שאני מקווה שיתגבש.
אופיר שער: לגבי כל היתר, נכון להיום, הם פשוט נמצאים במצב ללא מוצא.
אופיר שער: יש כאלה שסיימו את שלוש שנות הלימודים, רצו להתחיל את ההתמחות של מספר חודשים, אבל קיבלו את ההודעה שאין טיפולים לא בבתי הספר, לא טיפולים פרטניים וכולי.
אופיר שער: כל הפניות כרגע למפרק נענו בשלילה.
אורי מקלב: לדפנה יש מה לומר בעניין הזה, אבל היא תאמר את הדברים בהמשך.
מירי דגן: הבת שלי היא חיילת משוחררת והיא החליטה לחפש בית ספר.
מירי דגן: היא מאוד אוהבת בעלי חיים ומכללת אלבאום נראתה לה כדבר המוצלח ביותר.
מירי דגן: אני עשיתי את כל הבדיקות האפשריות לגבי אלבאום ואני כן נכנסתי וכן בדקתי וכן ניסיתי לשכנע את המכללה שלא לשלם במזומן.
מירי דגן: המכללה, לפי האינטרנט, מופיעה כמוסד מוכר גם על ידי משרד החינוך וגם על ידי היחידה להכוונת חיילים משוחררים כי אחרת משרד הביטחון לא היו משלמם את הכסף.
מירי דגן: ההכרה מהווה את אחד התנאים שלהם.