GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חביב קצב: עכשיו אני מגיע לנקודה השנייה, יש פה נושא אכיפה של הרשות המקומית לנושא של החלטות שהתקבלו.
חביב קצב: ואין מה לעשות, החלטות שהתקבלו שינו את האיזור משינוי ייעוד לאזור תעשייה לאזור מגורים.
חביב קצב: חלק מהנושא הזה קם כאזור מגורים וחלק שני לא אכפו את הנושא של שינוי ייעוד.
חביב קצב: העירייה, זה סמכות שלה, זה החובה שלה לאכוף את הנושא הזה בדרך שלה, לא כל כך פשוט, אני מודע לזה זאב, אבל אין מה לעשות, זו אחריות העירייה לאכוף ולפנות את המפעלים.
חביב קצב: ללא שום קשר לרמת הזיהום שיוצא משם.
חביב קצב: כי ברגע שהתקבלה החלטה לשנות את הייעוד העירייה צריכה לאכוף את זה.
חביב קצב: אז לאחר שהעירייה אוכפת את זה, אז כבר ההחלטה השנייה, יש שיווק, אין שיווק, זה כבר נושא אחר לגמרי.
חביב קצב: אבל אכיפת שינוי הייעוד העירייה חייבת לעשות את זה.
חביב קצב: ולא על תקן של הפלת אחריות.
זאב נוימן: קודם כל אני רוצה להגיד לכם שההחלטה היא מ-2004.
זאב נוימן: חבל מאוד שאתה לא היית איתי בקשר בתקופה האחרונה, אני בטוח שאני אעלה את זה לראש העיר, ראש העיר הוא קשוב, משתף איתי פעולה, אני בטוח שאנחנו נשתף פעולה בנושא הזה, אני אעיר את תשומת לבו.
זאב נוימן: דקלה כבר מודיעה לך פה שהמהנדסת שלנו אמרה, אני אגיע היום לעירייה ואני כבר אבדוק את זה.
רונן כהן: אפשר להגיש בקשה לשנות ייעוד חזרה לתעשייה.
זאב נוימן: אבל כבר הבתים נמצאים, אז מה עשינו בזה.
זאב נוימן: דקלה העירה את תשומת לבי, אני בטוח, אני אגיע היום אני אבדוק את זה.
זאב נוימן: אני גם אדבר עם המהנדסת, אני אעיר את תשומת לבו של ראש העיר, יש לנו שיתוף פעולה מלא.
חביב קצב: דרך אגב, אני גם מוציא מכתב היום לראש העיר, בעקבות זה.
חביב קצב: עכשיו דבר שני בנושא התעלה, אני שומע את זה פעם ראשונה היום, אני כבר כמה פעמים דיברתי עם ראש העיר על נושא התעלה, כשהיינו במקום אפילו ביחד, ולא ידעתי שנושא אטימת התעלה מוטל על היזם.
זאב נוימן: לא, לא היזם שלכם.
זאב נוימן: בעל הקרקע, זה שם הום-סנטר.
חביב קצב: כי אני כבר כמה פעמים כשפניתי לראש העיר בנושא אטימת התעלה אז הוא אמר שהוא מטפל בזה ושלח פקחים ושלח טרקטורים עם כל מיני משאיות עפר על מנת לעשות את זה.
רונן כהן: בתכניות הפיתוח העתידיות של השטח הזה התעלה צריכה להיות סגורה.
חביב קצב: אבל איך אוכפים את זה?
חביב קצב: זאב, אני חייב להגיד לך, מי שנמצא שם במקום זה מפגע תברואתי אמיתי.
חביב קצב: מבחינת יתושים ומבחינת דברים אחרים שאני לא רוצה להזכיר מה קורה שם, וריחות.
חביב קצב: אין מה לעשות, זה עובדה.
זאב נוימן: אנחנו מטפלים, העירייה מטפלת בזה.
דקלה עדי פרץ: אותו יזם גם ממשיך ומגיש בקשות להיתרי בנייה באיזור הזה שם.
דקלה עדי פרץ: זה אחד מהכלים שיש לכם, לאכוף את זה שהוא יסגור כבר את התעלה הזו, כי זה משהו שהוא היה צריך לעשות.
זאב נוימן: דקלה, את יודעת, המעבר הזה מבאוהאוס לחברת דלק זה מה שתקע את העניין, את יודעת.
דקלה עדי פרץ: כן, אבל הם מאוד פעילים מבחינת בקשות להיתרי בנייה, והם כל הזמן פונים, זאת אומרת לבקש הם מבקשים.
זאב נוימן: הם קנו את זה מבאוהאוס.
זאב נוימן: זה ההתחייבות של באוהאוס ב-2004 על התעלה.
זאב נוימן: בסדר.
סופה לנדבר: הם אומרים שלפני ביקור של משרד איכות הסביבה הם עשו ניקיון ובגלל זה אתם הגעתם ובדקתם בעצם מצב טוב ותקין, במפעל הצמיגים.
ניצן לוז: כי החומרי ניקוי, שמבחינתנו זה דברים שבאמת מסוכנים, הבנו שזה בעיקר איפסון שם ומאוד בדקנו.
ניצן לוז: לגבי הצמיגים מה שהוא אמר לי האחראי על התעשייה של איגוד ערים גליל מערבי, שבודק שם פעם בחודש, שזה לא עניין של ניקיון, זה עניין של הסכנה של מה שיוצא, שאולי את רואה, אולי את מריחה, אבל זה לא באמת מסוכן.
סופה לנדבר: רבותיי, אני רוצה שתתקנו את זה.
סופה לנדבר: קודם כל אני חושבת שבזמן שמוציאים שינוי ייעוד מוציאים גם מכתב דרישה לעירייה.
סופה לנדבר: זה פשוט משהו בלתי נסבל.
סופה לנדבר: אני לא רואה עכשיו לחפש מי אחראי על הסיפור הזה אבל אני מכריזה על כך שאנשים שנמצאים שם הם נמצאים בתנאים בלתי נסבלים.
סופה לנדבר: זה פשוט אי אפשר לסבול.
סופה לנדבר: ובגלל זה קודם כל חביב אני מבקשת באותו זמן שאתה תשלח את המהנדס שיבדוק אוורור בהוסטל בחדרה אתה לבדוק לי בבקשה את מצב האוורור במקום בעכו, בגלל שיש אותה בעיה.
חביב קצב: אני אבדוק, אבל הבעיה שם זה לא אוורור.
חביב קצב: אבל לא משנה, נעשה את זה.
חביב קצב: אני אכבד את זה.
חביב קצב: אני יכול להגיד לך ברשותך גבירתי, אם הבעיה של המפגעים הסביבתיים האלה תיפתר פשוט הבניין הוא לתפארת עם ישראל.
סופה לנדבר: כן, אבל תסביר לי, גינון והכל מי אחראי על כך?
סופה לנדבר: אין שם גינון, אין שם צל.
חביב קצב: זה אחריות הרשות המקומית שנתנה היתר, הרשה לי, זאב, גם בתוך המיתחם שאתה אישרת תכנית, הלא שום תכנית לא קמה לפני שרשות מקומית מאשרת, גם בתוך המתחם.
חביב קצב: אני בפרוגרמה שלי כשאני מפרסם לשכירת מקבצי דיור אני לא מתייחס לגינון.
חביב קצב: גינון אצלי זה לא חלק מהמפרט, גם זה לא אחריות שלי.
חביב קצב: אחריות הרשות המקומית לקבוע איפה היא עושה גינון, איפה היא לא עושה גינון.
חביב קצב: גם כשהיא נותנת היתר לבעל הבניין לבנות איזה בניין, באיזה גודל, היא קובעת.
זאב נוימן: בתוך המתחם אנחנו לא קובעים אם יהיו ספסלים בחוץ, אם יהיה להם צל או אם מוכרים להם את הרשתות.
זאב נוימן: אנחנו לא יכולים לשלוט על זה.
חביב קצב: אני לא חושב שצריך גינון במקום.
חביב קצב: אם אתה שואל אותי, אני ברמה המקצועית, זה מדובר בבניין למגורים, אין שום קשר בין בניין למגורים לגינון.
סופה לנדבר: רבותיי, תשמעו, זה אנשים שרגילים לצאת ולא לשבת עשרים וארבע שעות בחדר.
סופה לנדבר: אין שם פארק, אין שום מקום, המקום של התעשייה הפך להיות למקום מגורים.
חביב קצב: אבל יש גם מועדון, גבירתי, יש מועדון בפנים, יש מועדון ממוגז, יש מועדון ענקי, יש יופי של שולחנות, יש טלויזיה, יש משחקי שח.
סופה לנדבר: חביב, אנחנו לא יכולים להגיד לאנשים מבוגרים תשבו שם בחדר או תשבו במועדון או תשבו באיזה שהוא מקום.
סופה לנדבר: הם רוצים לנשום אוויר.
חביב קצב: משרד הגמלאים רצה בזמנו להוסיף כמה ספסלים למקום.
חביב קצב: היתה בקשה, אנחנו בזמנו ישבנו ודיברנו עם המנכ"ל שלך והוא אמר שהוא הולך לתת ספסלים במקום, באותו יום שהיה במקום ביחד עם השר, אמרו שהולכים לתת ספסלים למקום לטובת הדיירים.
דובר הגמלאים: אני הייתי במקום ולא זכור לי שהובטחה הבטחה כזו, אבל אני ידוע שעלתה הבעיה ועלתה הבקשה והנציגים מטעם המשרד פועלים לספסל שם את המקום.
דובר הגמלאים: הגורם שמטפל בזה הוא יבדוק דרכים לסייע בדבר הזה.
סופה לנדבר: כמה זמן אתה צריך?
סופה לנדבר: עד סוף חודש הזה אתם תהיו מסוגלים להביא את זה?
סופה לנדבר: תשמע, מתי היה הביקור של השר?
שלום בוכבוט: היה לפני ארבעה, חמישה חודשים.
שלום בוכבוט: אבל לא היתה הבטחה כזו.
שלום בוכבוט: הבעיה של הספסלים עלתה מאוחר יותר.
שלום בוכבוט: אני אומר עוד דבר, ממול המבנה יש שטח פתוח, ובישיבה שהיתה גם עם השר וגם עם ראש העיר אנחנו החלטנו להקצות מתקני כושר בטבע שמותאמים לאוכלוסיה המבוגרת שזה יהיה גם כן חלק מהפעילות של הדיירים וביקשנו שהמתקנים שאנחנו מקצים לעירייה יותקנו בשטח הזה ממול.
חביב קצב: אבל צריך צל.
זאב נוימן: מתי אתם מעבירים את זה?
שלום בוכבוט: זה אמור להיות בתחילת 2009.
שלום בוכבוט: לא דיברתי על ספסלים עכשיו.
סופה לנדבר: המפלגה של גמלאים מדברת כל כך גבוה על דאגה לקשישים ומבוגרים.
שלום בוכבוט: אני לא מהמפלגה, אני מהמשרד.
שלום בוכבוט: אז אני מצטער.
סופה לנדבר: אז אני אומרת, גם השר שלך מדבר גבוה מאוד בכנסת.
שלום בוכבוט: אני יכול להעביר לו את המסר.
סופה לנדבר: תעביר לו את המסר ותטפלו בזה דחוף.
סופה לנדבר: אם הבטחתם לאנשים אני חושבת שהשר הגיע לכאן לכנסת ולממשלה כדי לטפל בבעיות של קשישים.
סופה לנדבר: בינתיים אנחנו מטפלים ושם כמו צב, הולך לאט לאט וכלום לא זז.
סופה לנדבר: לא מקובל עליי.
סופה לנדבר: רבותיי, אנחנו נכנסים ליום כיפור עוד מעט, אז לפני שאנחנו ניכנס ליום כיפור, כל הדברים שאנחנו צריכים לבקש סליחה אנחנו נבקש סליחה בצורה אחרת.
סופה לנדבר: אנחנו בבניין הזה נבקש סליחה בזמן שאנחנו נתקן את הבעיות שיש שם.
סופה לנדבר: אני היום מעבירה מכתב לראש העיר על דרישה לסגירת המפעלים, ואנחנו נפרסם את זה גם בתקשורת.
סופה לנדבר: אני חושבת שמי שצריך להיות אחראי לכך זה העירייה.
סופה לנדבר: יחד עם זה, אני לא רוצה להוריד את האחריות מכולנו בגלל שפה יש סלט אחד גדול.
סופה לנדבר: אחד מעביר את האשמה לשני, שני לשלישי, ובינתיים אנשים כבר כמה חודשים חיים בתנאים לא תנאים.
סופה לנדבר: אני גם מבקשת ומעבירה את הפנייה לראש העיר לדרוש לסגור את התעלה.
סופה לנדבר: אני מבקשת מהשר לאיכות הסביבה לעשות את הבדיקה דווקא בלילה, בזמן שזה מפריע לאנשים.
סופה לנדבר: אני חושבת שהטענות שלהם מוצדקות ובגלל זה צריכים לעשות את הבדיקה בדיוק בזמן ושלא ידעו שיש בדיקה.
סופה לנדבר: אני חושבת שבזמן שהם מכינים את עצמם לבדיקה זה לא טוב.
סופה לנדבר: ולך חביב אני מבקשת בזמן שאתה תשלח לחדרה את המהנדס שהוא גם יבדוק בעכו.
סופה לנדבר: אלו הדברים ואני תוך זמן קצר אדרוש ישיבה נוספת כאשר כל אחד ידאג להעביר לכאן מה נעשה בזמן הקצר הזה.
סופה לנדבר: אני מבקשת שתעשו שם פיתוח ושיהיה צל לאנשים וספסלים ושזה לא ייקח עד שנה הבאה מפני שבשנה הבאה אני מאמינה שחלק מהדיירים כבר לא יהיו כאן.
זאב נוימן: יש את נושא הרשתות.
זאב נוימן: הם קיבלו חלונות ללא רשת.
זאב נוימן: בא בנאדם רוצה רשת הוא צריך לקנות אותה מהם, כי זה לא בהסכם איתם.
אייל וינרב: הוא לא צריך לקנות את זה מאתנו.
אייל וינרב: אנחנו יצרנו איזה שהוא קשר עם ספק ואנחנו הוזלנו את העלויות ואנחנו מציעים להם את זה במחיר מאוד מוזל.
אייל וינרב: אף אחד לא צריך לקנות את זה מאתנו.
אייל וינרב: צריך להסביר פה משהו לגבי המבנה הזה שאת אומרת שהחיים שלהם הם בלתי נסבלים.
אייל וינרב: צריך להפריד בין האיכות של הסביבה לאיכות חיים בתוך המבנה.
אייל וינרב: כי המבנה הזה הוא מבנה ברמות הכי גבוהות.
סופה לנדבר: אם אתה תשים את הבניין בגן עדן זה דבר אחד ואם אתה תשים את הבניין הזה בגיהנום אז הוא יהיה גיהנום.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להפריד בגלל שאנשים חיים בתנאים לא תנאים.
אייל וינרב: אבל את צריכה להבין את כל התנאים, כי אנחנו קנינו את המבנה הזה כבר מתוכנן.
אייל וינרב: מתוכנן אחרי שאישרו את התכנון הזה בכל הוועדות.
אייל וינרב: אני במקרה מהנדס בניין שיודע את כל התהליכים, קנינו את זה כבר מאושר, עם חוזה.
אייל וינרב: אנחנו מילאנו את כל התנאים של החוזה, בנינו את הבניין.
חביב קצב: אבל אתה יודע למה צריך רשתות?
חביב קצב: בגלל המפגעים.
חביב קצב: לא צריך רשתות.
חביב קצב: בבית שלי אין לי רשת.
אייל וינרב: בקיצור, באמת צריך להבין, המתקן עצמו, מועדון, חדר כביסה, כל השטחים הציבוריים, הם ברמה הכי גבוהה.
סופה לנדבר: תשמע, יכול להיות שאתם עשיתם טעות בקנייה הזאת.
חביב קצב: הבעיה היא לא אצלם.
סופה לנדבר: הבניינים יפים אבל חיים שם בלתי נסבלים.
אייל וינרב: אנחנו גם מנסים לעזור לדיירים, ופנינו לעירייה שבאמת תטפל במפגעים של המפעלים והתעלה הזאת, וגם כתבנו מכתב וקיבלנו תשובה מהעירייה שדלק אחראית לסגור את התעלה הזאת.
סופה לנדבר: הכל בסדר שם בבניינים האלה?
אייל וינרב: לא, אנחנו יודעים שיש בעיה עם הסביבה.
סופה לנדבר: אתה יודע שקשה לאנשים מבוגרים כאשר אין אוורור?
אייל וינרב: איפה אין אוורור?
אייל וינרב: בואו תהיו ממוקדים.
אייל וינרב: אני גר בבניין שמונה עשרה קומות, גם אצלי בקומה אין חלונות.
אייל וינרב: זה תקן, תקן לבנייה.
אייל וינרב: אתם רוצים עכשיו לשנות את כל התקנים, לפרוץ חלונות?
אייל וינרב: אין כזה דבר.
חביב קצב: הבעיה ממוקדת במפגעים התברואתיים שנמצאים בסביבה שאכן אני חושב שהם בעייתיים מאוד מאוד.
סופה לנדבר: חביב, תשמע, אני יכולה, לפני שאני מסיימת, לקבוע שוועדת פניות ציבור תפנה לכנסת ותקבל אישור לחקירה פרלמנטרית מה קרה שם, איך אישרו ומי אישר.
סופה לנדבר: לא רוצה לעשות את זה.
סופה לנדבר: יש פה המון רשלנות, אבל האנשים האלה, מבוגרים, שעברו בחיים, ניצולי שואה, אנשים מבוגרים שכל כך הרבה אסונות עברו בחיים, לא מגיע להם מה שהם חיים היום.
סופה לנדבר: ואני מדברת בשפה הכי עדינה.
סופה לנדבר: לא רוצה לזרוק אשמה על אף אחד.
סופה לנדבר: אבל יש פה מצב נתון ואתה בדיוק יודע.
חביב קצב: אני לא מתווכח איתך.
חביב קצב: אני בא ואומר שהמקום הזה יש בו מפגעים תברואתיים מאוד בעייתיים שצריכים לחסל את זה.
סופה לנדבר: אם המצב בזמן קצר לא יתוקן אני אקיים את הישיבה הבאה במקום, והכעס שיהפוך להיות לגיהנום לכל אחד שיושב פה בשולחן יהיה פשוט קטסטרופה.
סופה לנדבר: ואתה בדיוק יודע, כאשר אנחנו היינו בהוסטל באשדוד, אם לא הייתי מחזיקה את האנשים האלו אני לא יודעת מה היה קורה שם.
סופה לנדבר: אני הייתי בישיבה, ואני הגעתי מאשדוד לעכו, פיספסתי את היום שהיו לי כמה דברים אחרים.
סופה לנדבר: אבל אני אומרת שמה שאני ראיתי שם זה לא החיים הראויים לאנשים האלה.
סופה לנדבר: צריכים לתקן ומהר מאוד.
סופה לנדבר: ואני לא אחפש עכשיו את האשמים.
סופה לנדבר: רבותיי, יש שם מצב, חיים שם אנשים מבוגרים, יש להם המון בעיות בריאות.
סופה לנדבר: המצב הזה, אני אישית כיושבת ראש לא רוצה לסבול יותר.
סופה לנדבר: מי שצריך לסגור שיסגור, מי שצריך לתקן שיתקן.
סופה לנדבר: אני נותנת לזה חודש ימים.
סופה לנדבר: אם לא אני אדרוש ועדת חקירה ואני מאמינה שאני אקבל אותה.
סופה לנדבר: רבותיי, צהריים טובים, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
סופה לנדבר: אנו מקיימים את הישיבה בעקבות פנייה שהגיעה לוועדה, מצד נוסעים שנפגעו בגלל הסגירה של החברה שהיתה צריכה להסיע אותם, ועד כמה שאנחנו הבנו יש ארבע מאות נפגעים, אבל היום לפי מה שכתוב באחד מהעיתונים שהחשש על עשרות חברות תעופה שיקרסו בקרוב, יש פה אפילו כמה המלצות, מדריך למי שצריך לטוס בחברות האלה, לבטל, ומה לעשות ואם לטוס ואיך לשלם, עם ויזה או עם כרטיס אשראי, פשוט הסבר מלא, אבל האנשים האלו לא ידעו שיקרה להם מה שקרה, ובגלל זה חלק מהם היום, נציגים של אותם אנשים שנפגעו נמצאים היום כאן ואנחנו גם היינו בקשר עם משרד התחבורה ואנחנו בהמשך נדבר מה אנחנו צריכים לעשות, מי שצריך לטוס בעתיד.
סופה לנדבר: פנינו למשרד התחבורה , והם בעצם הפנו אותנו למי שצריך לטפל במקרה הפיצוי שהאנשים האלו צריכים לקבל.
סופה לנדבר: הם אמרו שבעצם לכל חברה שטסה ומנהלת טיסות ממדינת ישראל או קשורה, יש כסף וערבויות, ובעצם צריכים להפעיל אותן כדי להחזיר לאנשים את הכספים.
סופה לנדבר: אם זה נכון או לא נכון, אתם תסבירו לנו מה אנחנו עכשיו עושים ואיך אנחנו במהירות מפעילים את הכסף כדי לתת פיצוי לאנשים.
סופה לנדבר: בגלל שבשטח כבר יש אנשים שמפעילים את האנשים האלו דרך עורכי דין, ואני חושבת שכל גרוש שהאנשים האלה יצטרכו לשלם זה מיותר.
סופה לנדבר: תסבירו לנו משרד התחבורה מה קורה עם האנשים האלו, איך אנחנו מטפלים במהירות ומה אנחנו צריכים לעשות כדי לתת להם פיצוי.
גלעד שמיר: הערבות שיש מהמפעיל לא נתבקשה ולא חולטה על מנת להעשיר את קופת המדינה במאה חמישים אלף שקל.
גלעד שמיר: דרך אגב זה הסכום שיש למתן פיצוי, למי שמתעניין.
גלעד שמיר: יחד עם זאת אנחנו עדיין לא יודעים אם אין מניעה משפטית זו או אחרת לחלק את הכסף לנושאים ו/או לניזוקים אחרים, אני מבין שיש אחרים שטוענים שהם ניזוקו כתוצאה מקריסת החברה, למשל סוכני נסיעות שלא קיבלו את החברה שלהם, למשל עובדים של המפעיל שאולי לא קיבלו את שכרם.
גלעד שמיר: כל צד ג' שרואה עצמו נפגע מהקריסה של "מידל-איסט איירליינס".
גלעד שמיר: למעשה כך זה גם הוגדר בתקנות, אותה ערבות אמורה לכסות את הנזק של כולם.
גלעד שמיר: אנחנו כפי שציינתי עוד לא שם, אנחנו מעוניינים קודם לקבל את עמדתו הסופית של כונס הנכסים הרשמי כדי לדעת שאותם כספים שכרגע מצויים בידינו לא אמורים להגיע לקופת הפירוק של החברה ומשם להיות מחולקים כפי שהכנ"ר ימצא לנכון לחלק אותם.
גלעד שמיר: ואם באמת תהיה לנו אפשרות ולא תהיה מניעה משפטית לחלק את הכספים נצטרך לגבש נוהל שיקבע למי הכספים מחולקים, על סמך איזה אסמכתאות ואיזה פרופורציה תינתן לכל אחד נדע רק כשנדע את היקף התביעות הכללי.
גלעד שמיר: מאה וחמישים אלף שקל זה הסכום שכרגע מצוי בידי משרד התחבורה, הערבות של המפעיל שחולתה.
גלעד שמיר: זה מה שהיה וזה מה שכונס.
גלעד שמיר: נשאלתי פה אם זו ערבות סטנדרטית כן או לא.
עדי שפריר: הערבות היא ערבות משתנה, לפי הקבוע בתקנות, לפי מספר מושבים וכו', אני יכולה להקריא את התקנה אם אתם מעוניינים.
עדי שפריר: ומי שאחראית על טיסות שכר עשתה את החישוב, והחברה נדרשה עבור אותן טיסות להפקיד ערבות בסכום הזה.
שלומית אבינח: בכמה נוסעים מדובר?
עדי שפריר: לפי הבקשה שהגיש לנו אותו מארגן, היה מדובר בטיסה שמתחלפת מדי שתי טיסות שלמעשה תמיד יש קיבולת אחת בחוץ, ולמעשה ככה חושבה הערבות.
עדי שפריר: מה שמסתבר למעשה שהכרטיסים שנמכרו לאנשים זה לא לשווה, זה גם ליותר.
עדי שפריר: ואז יוצא מצב שיש קיבולת גדולה יותר שנמצאת בו זמנית.
עדי שפריר: לכן כנראה שזאת הסיבה שעלתה השאלה למה ארבעים אלף דולר.
שלומית אבינח: עפ"י הערכת משרד התחבורה, כמה פניות היו מאנשים נפגעו?
גלעד שמיר: אנחנו עדיין ממפים.
גלעד שמיר: מה שכן לא ברור שזה רק נוסעים, כאלה שזכאים לכאורה לפיצוי.
גלעד שמיר: יכול להיות שיש גם אחרים.
סופה לנדבר: לא, אבל אתם יודעים, זה היו כמה טיסות שביטלו.
סופה לנדבר: בטיסות האלו היו צריכים להיות בסביבות ארבע מאות איש.
סופה לנדבר: אני יודעת שמשרד החוץ גם לקח איזה שהוא חלק, בגלל שהיו אנשים שנתקעו בלי כסף.
סופה לנדבר: מה עשיתם עם האנשים האלה?
סמדר צמח רצאבי: לא היו לנו פניות כאלה מאותם אנשים שנתקעו בלי כסף.
סמדר צמח רצאבי: פשוט ביקשו מאתנו מה אנחנו עושים, מספר כל כך גדול של אנשים, מה עושים.
סמדר צמח רצאבי: אנחנו כמובן שאין לנו את האמצעים, אין לנו את הכלים לסייע לאותם ישראלים, זה כמו שפתחת ואמרת בכתבה, הרי זה לא קורה רק בליטא, זה קורה בהרבה מקומות ואנחנו מקבלים הרבה פניות, אם זה מבוליביה ואם זה מהרבה מקומות אחרים, שטיסות מתבטלות.
סמדר צמח רצאבי: אנחנו לא יכולים לסייע, אין לנו את הכלים, אין לנו את האפשרות, אנחנו מסייעים במתן אינפורמציה.
סמדר צמח רצאבי: לכל אותם אלה שפנו, ופנו גם לנציגות בחדר מצב שלנו, אנחנו ריכזנו רשימות של כל סוכני הנסיעות, בליטא, בריגה, ונתנו דרכים חלופיות שבהן ניתן לנסוע, דרך ורשה, קרקוב, אנחנו ריכזנו את כל האינפורמציה.
סמדר צמח רצאבי: הסתייענו בכל סוכני הנסיעות, שהם באמת שיתפו פעולה, ויש לי פה את הרשימות, אותן רשימות שהפצנו ופרסמנו, וכל מי שפנה קיבל את אותה רשימה, גם ברוסית.
סמדר צמח רצאבי: זה מה שאנחנו יכולנו לעשות.
סמדר צמח רצאבי: אין לנו את הכלים מעבר לזה.
סופה לנדבר: מה אנחנו עושים עם האנשים האלו?
סופה לנדבר: ממה שהסבירו לנו בוועדת פניות ציבור, אותם ארבע מאות איש צריכים לפנות לאסתר ואתם תשקלו איך אתם מחזירים את הכסף לאנשים.
סופה לנדבר: כמה זמן זה ייקח?
גלעד שמיר: אנחנו ממתינים לעמדת הכנ"ר.
גלעד שמיר: להערכתי היא תתקבל השבוע, לא רוצה להתחייב אבל להערכתי היא תתקבל השבוע.
גלעד שמיר: ככל שלא נהיה מנועים נחלק את הכסף.
גלעד שמיר: אנחנו צריכים לדעת האם הכסף צריך להגיע לקופת הפירוק של החברה ולהיות מחולק על ידי הכנ"ר ולא על ידינו.
גלעד שמיר: בהנחה שהכסף הזה לא הולך לקופת הפירוק נצטרך לגבש איזה שהוא נוהל, כפי שצייתי.
גלעד שמיר: מן הסתם נפרסם מודעה בעיתון.
סופה לנדבר: למה הסכום כל כך נמוך?
סופה לנדבר: מאה חמישים אלף זה ממש חסר היגיון.
אלי ליפשיץ: גם מאה חמישים זה לא מספיק, זה שליש אולי מהסכום.
סלעית קולר: התקנות מאוד מאוד ברורות למה צריך הכסף ללכת.
סלעית קולר: זאת אומרת יכול להיות שיש סדרי עדיפויות ויכול להיות שהיה צריך לעשות קדימויות בתוך התקנות האלה.
סלעית קולר: לגבי למי זה הולך ואיך זה הולך.
סלעית קולר: אבל במפורש כתוב שם שהמדינה יכולה לחלט את הכסף, ואני מאוד מקווה שאתם לא תקבלו עמדה מכונס הנכסים שאומר משהו אחר, כי הכסף הזה נועד לדברים מאוד מאוד ספציפיים שכתובים בתוך התקנות, זה לא סתם המדינה מחזיקה את הכסף כמו שאמרו כאן מלכתחילה.
סלעית קולר: ובוודאי לא לנושים שחייבים להם כספים על דברים אחרים מעבר לזה.
סלעית קולר: נכון שנפגעים צדדים שלישיים זה יכול להיות כל העולם ואשתו, זאת אומרת זה נכון שיש עם זה בעיה בעובדה שלא קבעו סדרי קדימויות.
סלעית קולר: אבל בתקנות כתוב במפורש שהכספים נועדו בין היתר להחזיר את האנשים לארץ מוצאם או להביא אותם ליעדם.
סלעית קולר: אני אומרת, יכול להיות שמחר בבוקר צריך לשנות את כל התקנות האלה, זה בדיוק מה שיכול להיות שצריך לעשות.
סלעית קולר: אבל ברמת העקרון לכאורה היה אמור להיות פה מספיק כסף כדי להבטיח בדיוק את זה.
סלעית קולר: כי גם גובה הערבות נקבע לפי אם לא עוברים על החוק אז אמורים לתת בדיוק נתונים מדוייקים לכמה אנשים אמורים לטוס, לכמה ימים הם אמורים לטוס ועל פי זה היו צריכים לעשות את החישוב.
סלעית קולר: אם הם מכרו כרטיסים ליותר משבוע כנראה או שהפיקוח לא ידע על זה או שמשרד התחבורה, ואני שוב אומרת, צריך לבדוק פה את התהליכים.
סלעית קולר: מה שמטריד אותנו במועצה לצרכנות זה שפה יש לנו ארבע מאות נפגעים אבל כמויות הנפגעים הפוטנציאליות בכל טיסות השכר נכון להיום הן הרבה מעבר לאותם ארבע מאות נפגעים שאתם טוענים שיש.
סלעית קולר: ולכן זה מקרה בוחן טוב לבוא ולעשות רביזיה על כל התקנות האלה כרגע.
סלעית קולר: איך זה יכול להיות שאושרו ערבויות, רק של מאה חמישים אלף שקל בסיטואציה הזאת?
סלעית קולר: צריך לבדוק את זה.
סלעית קולר: אני לא באה ואומרת שמישהו פה בכוונה עצם את העיניים ואמר אני עושה סחבק למישהו ואני נחמד אליו.
סלעית קולר: אני פשוט אומרת שיכול להיות שהנהלים לא מתאימים.
סלעית קולר: זה דבר אחד שצריך לבדוק.
סלעית קולר: צריך לבדוק גם נוהל קבוע, לא שנחכה לכונס הנכסים שיגיד לי את העמדה אלא מלכתחילה היה צריך להיות נוהל.
סלעית קולר: כשקיבלנו את ההודעה מהאנשים שהתקשרו מחו"ל וביקשו מאתנו לטפל, פנינו ונאמר לנו שהולך להיות מנגנון שקוף להשבת כספים, נאמר לנו להפנות את האנשים באמת לגב' אסתי שטיינר.
סלעית קולר: אני לא ראיתי על זה פרסום בעיתון, אני לא ראיתי מנגנון, אני אומרת שוב, אני אומרת שחבל שמחכים לעכשיו כדי לבנות את זה ולא בנו את זה קודם.
סלעית קולר: ברור שחשבו על זה קודם כי אחרת לא היו ממציאים ערבויות.
סלעית קולר: אחרת אנחנו היינו נמצאים היום פה בסיטואציה הזו, וכל החברות שאת מדברת עליהן כרגע זה יותר מפחיד, הן חברות סדירות שאין להן אפילו ערבויות, אז זה אפילו עוד יותר בעייתי.
סלעית קולר: אבל אנחנו מדברים פה על הסיטואציה הזאת, איך זה יכול להיות שזה רק מאה חמישים אלף שקל, זה משהו שצריך לבדוק אותו.
סופה לנדבר: למה היה להם אישור למכור רק לשבוע, והם עברו את האישור?
אסתר שטיינר: למעשה בלי שום קשר, כל התקנות הן כאלה שצריכים לעבור עליהן ויעברו עליהן שוב.
אסתר שטיינר: מה שכתוב גם על פי התקנה זה לפי מחיר הטיסה כפול מספר המושבים.
אסתר שטיינר: בהגשת הבקשה שהגישו הם הגישו שתי טיסות, למעשה אבל טיסות שבכל פעם בכל שבוע למעשה היה צריך להיות קיבולת אחת של נוסעים בחוץ.
אסתר שטיינר: כאשר התוקף, הנושאים אמורים להיות בחוץ לא יותר משבוע ימים.
אסתר שטיינר: ולכן החישוב של הערבות הוא של קיבולת אחת של מטוס של ארבעים אלף דולר.
אסתר שטיינר: היום אנחנו גם כן הפקנו לקחים וכבר קיבלנו הוראה של ראש המינהל.
סופה לנדבר: אבל חלק מהאנשים היו שם כמה חודשים.
גרש צבי ביידרמן: מי נוסע לשבוע ימים, לפחות חודשיים, חודש וחצי.
גרש צבי ביידרמן: זה מקום להבראה, טיפולים.
אסתר שטיינר: אנחנו לא מתווכחים, כלומר החישוב הוא למעשה, ופה זו הפקת לקחים שלנו שהחישוב הוא למעשה כמובן לא מתאים לגודל הנזק, לכמות הנוסעים למעשה שנמצאת פה בחוץ.
סופה לנדבר: אז מי אחראי על זה במשרד התחבורה שבעצם עברו על כך שהסכום של הערבות הוא היה פיקוח של משרד, מי אחראי על כך?
סופה לנדבר: תתנו לי כתובת, מי במשרד התחבורה אחראי על כך שהאנשים האלה במדינת ישראל מוכרים כרטיסים, כולנו ידענו, אני גם הייתי במקום הזה לא פעם אחת, מי שנוסע לשם לשבוע ימים לא נוסע.
סופה לנדבר: זה מקום תיירות מרפא שנוסעים לשם, מקום נפלא, משהו יוצא מן הכלל.
סופה לנדבר: מקום מאוד מאוד יפה.
סופה לנדבר: זה על יד וילנה, שעתיים נסיעה, יש שם מים מינרלים שמשפיעים על המון דברים בפנים בתוך הגוף, ויש שם כל מיני טיפולים, אתה חוזר משם חדש.
סופה לנדבר: וגם מחירים נורמליים.
אסתר שטיינר: למעשה על פי התקנה, וזה החישוב שנעשה, מתוך מה שקורה פה אנחנו גם למדים מזה שכנראה החישוב הוא לא נכון, הדבר הזה אני יודעת שיטופל.
סופה לנדבר: איך זה יטופל?
אסתר שטיינר: שינוי תקנות.
סופה לנדבר: ובנזק שנגרם לאנשים, מי יטפל בזה?
עדי שפריר: אפשר רגע אחד לנסות לעשות סדר בדברים, המצב החוקי שיש היום במדינת ישראל, בהתייחס לנושא של טיסות שכר ומצב שבו נוסעים נמצאים מחוץ לישראל בלי דרך חזרה ארצה בעצם מוסדר בתקנה 10 לתקנות רישוי שירותי תעופה טיסות שכר.
עדי שפריר: התקנה קובעת בצורה מפורשת איך לגבות.
עדי שפריר: זאת אומרת יש פה איזו שהיא נוסחה של מספר מושבים, מחשבים.
סופה לנדבר: בסדר, אבל אני לא מבינה דברים שאתם צריכים להציג לי עכשיו.
סופה לנדבר: אני מבינה רק שהיה כאן נזק, אני לא מדברת עכשיו על עוגמת נפש, אני פשוט מדברת על כך שאנשים בסוף נופש, חופש, נשארו בלי כסף, היו צריכים בדרכים לא דרכים להשיג את הכספים, אני כבר לא מדברת על זה שלא נשאר או נשאר לחלק סכום פעוט שהם היו צריכים לשלם עבור מלון, עבור כל הדברים שהם היו צריכים להישאר שם.
סופה לנדבר: אני מדברת על כרטיסים.
סופה לנדבר: יש קשישים ורוב האנשים מאוד מבוגרים שהם מקבלים קצבת זקנה מביטוח לאומי שנמצאים שם או היו שם.
סופה לנדבר: הם לקחו כרטיסים בחזרה, שמונה מאות דולר רק על כרטיס נסיעה וחזרה.
סופה לנדבר: מי עכשיו אחראי במדינת ישראל כדי שהם יקבלו את הכסף בחזרה.
עדי שפריר: אני לא מבטיחה שכולם יקבלו את הכסף בחזרה, כי יש סכום מסויים שאותו חילקנו.
עדי שפריר: מדובר על סכום של מאה חמישים אלף שקל.
עדי שפריר: לאור כמות הפניות שמגיעה כיום לרשות לתעופה אזרחית אני עדיין לא יכולה להשיב האם כל אחד יקבל במדוייק את כל הסכומים שהוא הוציא.
עדי שפריר: יכול מאוד להיות שצריך יהיה בעקבות זה באמת לשנות את התקנה.
סופה לנדבר: אפשר לומר בשפה מאוד עדינה, יש פה רשלנות של מישהו במשרד התחבורה.
עדי שפריר: יכול להיות, ויכול להיות שזה לא תפקידה של המדינה באותה מידה.
סופה לנדבר: מה זאת אומרת, זה טיסות ממדינת ישראל, אם אתם גובים את הזכות של ערבויות אתם גובים אותם על סמך משהו.
אורי מקלב: משתקפים פה שלושה דברים: אין לנו בקרה, ואנחנו לא יודעים כמה משתמשים בסכום הערבות.
אורי מקלב: דהיינו אם הערבות נקבעה על טיסת שכר אחת על ארבע מאות איש מתברר היום שזה יכול להיות לא רק ארבע מאות ולא רק שמונה מאות אלא הרבה יותר.
אורי מקלב: אם זה מקום ששם נוסעים לכמה חודשים יכול להיות שתשלום אחד של ערבות על סך מאה חמישים אלף ₪ נכנסו כמה וכמה פעמים.
אורי מקלב: יכול להיות שבעצם הפונים והנפגעים הם הרבה הרבה יותר מארבע מאות.
אורי מקלב: אני שומע כאן שאין איזה אוסף, אף אחד גם לא יודע היום כמה נפגעו.
אורי מקלב: יש גם כאלה שעוד לא ביקשו את זה.
אורי מקלב: אנחנו גם נברר היום שבאמת אין מעקב על מה המשמעות של כל טיסת שכר.
אורי מקלב: יש טיסת שכר, אומרים שבוע, לא בודקים מה היעדים.
אורי מקלב: השאלה אם אנחנו במשרד התחבורה יכולים לרדת לרזולוציה יותר קטנה, אני מניח שלכל טיסת שכר לארצות הברית הערבות היא יותר גבוהה.
אורי מקלב: יש הבדל אם נוסעים לאירופה או נוסעים למקומות אחרים.
אורי מקלב: האם בהחלט יש איזה שינוי, לשים על כל מקום איזה מחירון, למקום הזה ככה, למקום הזה ככה, שיהיו דברים יותר ברורים.
אורי מקלב: יכול להיות שהנוסעים הם לא הנושים היחידים.
אורי מקלב: יכול להיות שרוצים להשתמש בכסף שבעצם בא להגן על הנוסע ואנחנו רוצים להשתמש לטובת עובדי החברה, שהם גם נפגעים, ולטובת נושים אחרים, יכול להיות ספקי אוכל או ספקים של משהו אחר.
אורי מקלב: אני חושב שהיה צריך להיות אולי הפוך, שגם הנוסעים צריכים להיות חלק מהנושים.
אורי מקלב: אני שואל בעצם שאלה, האם הנוסעים האלה נהפכים לחלק מהנושים.
אורי מקלב: לא שהם צריכים להתחלק בכספים האלה לנושים אחרים, אלא האם הם נהפכים, האם יש נכסים לחברה ויש חובות לחברה, וכולם יודעים, הכנ"ר צריך היום לכנס את כל החובות, האם הוא מכניס גם את ההפסדים ואת הנזקים של הנוסעים גם בתוך חלק מהקופה, שזה חלק יכול להיות הבדל גדול מאוד.
אורי מקלב: אם זה רק ארבע מאות נוסעים אז הפיצוי הוא פחות מארבע מאות שקל, שאני מניח שזה פיצויון, זה לא פיצוי.
אורי מקלב: מה התקנות, לא בטיסות שכר, אלא בחברת נסיעות של חברת תעופה שהיא פושטת רגל, יש גם מנגנון?
עדי שפריר: אין מנגנון של ערבויות.