GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה זיו: היא אמנם קטועת רגל, כמו שנאמר פה, היא זכאית לדירה שמותאמת למי שמרותק לכיסא גלגלים.
מיכאל טבנצ'יק: יש לה אישור לקומת קרקע.
שלמה זיו: יש החלטה של ועדת חריגים, שאישרה זכאות להחלפת דירה בקומה נמוכה.
שלמה זיו: לצערנו בפרדס חנה, מי כמוכם יודע, אין בנייה חדשה ומה שיש בפרדס חנה לא מתאים.
שלמה זיו: הפתרון הכי מעשי והכי טוב שיכולה המדינה היום להעמיד לרשותה, זה המקבץ החדש.
שלמה זיו: מעליות חדשות, דירות עם פתחים רחבים שיכולים להשתמש גם עם כיסא גלגלים.
שלמה זיו: אנחנו יכולים לתת מה שהמדינה יכולה להעמיד לרשותכם.
ליה שמטוב: הציעו לכם במשרד הפנים פתרון כזה?
מיכאל טבנצ’יק: סליחה אדוני, על מקבץ הזה אני רציתי לדבר אתך, אמרת שאתה לא רוצה לדבר.
שלמה זיו: איתי לא דיברת, אני לא הייתי בוועדה שאתה היית.
שלמה זיו: באיזה ועדה היית?
מיכאל טבנצ’יק: כשנתנו דירות במקבץ הזה.
שלמה זיו: כשעשינו את החלוקה של הדירות?
מיכאל טבנצ’יק: כן.
שלמה זיו: זו לא היתה ועדה.
שלמה זיו: בסדר, כן, איתי דיברת ומה אני אמרתי?
שלמה זיו: אם אנחנו היינו באמצע, יש שם שמונים אנשים שיושבים ומחכים, אז בוודאי שאם אני צריך לתת לך, אני צריך לחכות לשמונים, אמרתי לחכות.
שלמה זיו: עכשיו, אם דיברת אתי בוועדה, ואתה היום רוצה להיכנס למקבץ, מחר אפשר למצוא פתרון.
מיכאל טבנצ’יק: במשך שנתיים, אני בעזרת השכנים, מעלה את אמא על הידיים.
מיכאל טבנצ’יק: ככה זה כל הזמן.
מיכאל טבנצ’יק: בזמן האחרון, זה היה לפני שבועיים, נתנו אפשרות לקבל דירה במקבץ הזה בחדרה.
מיכאל טבנצ’יק: הייתי במקבץ הזה.
מיכאל טבנצ’יק: דירת שני חדרים, כל כך קטנה שמי שנמצא בכיסא גלגלים, לא יכול להסתובב שם, בכלל.
מיכאל טבנצ’יק: אז אני לא אומר על רהיטים, או משהו.
מיכאל טבנצ’יק: מה שכל אחד חייב, מקרר, שולחן וזהו, וזהו.
מיכאל טבנצ’יק: ובגלל זה אני רציתי לדבר אתך.
ליה שמטוב: במקרה כזה משרד הבריאות מתערבים?
שלמה זיו: לא.
שלמה זיו: שוב, לצערי אמרנו, ההחלפות של פתרונות דיור הם באמצעות ועדת חריגים.
שלמה זיו: ועדת חריגים מתייחסת לכל המקרים על פי המסמכים שמביאים לוועדה.
שלמה זיו: בוועדת החריגים יושבת רופא/רופאה, עובדת סוציאלית ובוחנים כל מקרה ומקרה.
שלמה זיו: לצערי יש מאות מקרים, זה לא מקרה יחיד לפה או לפה.
שלמה זיו: במקרה הזה אין לנו בעיה.
שלמה זיו: המדינה מקימה ובונה מקבצי דיור לעולים והוסטלים שזה גם לוותיקים וגם לעולים.
שלמה זיו: זה הפתרון הכי טוב שיש.
שלמה זיו: זה שזה קטן, טוב, כל מה שאנחנו יכולים לתת, תמיד אולי זה לא בדיוק הפתרון שירצה את כל מי שרוצה.
שלמה זיו: אבל זה הדבר הכי טוב.
שלמה זיו: דירת שני חדרים, שהיא לכל הדעות דירה סטנדרטית, שני חדרים, אפשר להיכנס ולבקר במקומות האלה, פשוט אנשים נהנים שמה, שמים את כל הציוד הדרוש - - -,
ליה שמטוב: זה לבודדים או לזוגות?
שלמה זיו: יש לזוגות ויש ליחידים.
שלמה זיו: ליחידים, זה דירות יותר קטנות.
שלמה זיו: ליחידים זה חדר, מטבחון, שירותים, מקלחת.
שלמה זיו: מרווח, מסודר, חדש.
שלמה זיו: התחזוקה לא על חשבון הדייר, החברה שמפעילה את המקבץ מתחזקת, כך שזה פתרון שלדעתי במצב הזה הוא הכי טוב שאנחנו יכולים להעמיד לרשות המשפחה.
מיכאל טבנצ’יק: אדוני, תאמין לי שאני רק רוצה פתרון.
מיכאל טבנצ’יק: אני גר בכפר סבא, אני בן יחיד וגם אני עם נכות.
שלמה זיו: אדרבא, זה יותר קרוב לכפר סבא מאשר פרדס חנה.
מיכאל טבנצ’יק: ארבע פעמים בשבוע, אני בא לראות את אמא.
שלמה זיו: בסדר גמור, בשביל מה יש הורים וילדים?
שלמה זיו: כדי לתמוך אחד בשני.
ליה שמטוב: בסדר, תסכמו בבקשה ואני חושבת שזה פתרון מעולה.
מיכאל טבנצ’יק: זה לא פתרון, יש גם מכשירים שיכולים להשתמש.
ליה שמטוב: אבל גם מעלית, גם מקבצי דיור, גם הטיפול שם בתוך המקבץ.
אורה חריש: יש שם השגחה.
מיכאל טבנצ’יק: יש שם פתחים מספיק רחבים, כדי להעביר דירה לקומת קרקע.
אורה חריש: לא עדיף שתלך למקבץ בחדרה?
אורה חריש: לא עדיף בשבילה ובשבילך, גם אתה תהיה שקט שיש שם השגחה.
ליה שמטוב: יש דירות ריקות?
ליה שמטוב: אתם יודעים שיש שם מלאי דירות?
מיכאל טבנצ’יק: הרבה פעמים ביקשתי.
ליה שמטוב: אנחנו נבדוק, אנחנו נשאל עכשיו מה נותנים.
דורון כהן: אין דירות ריקות בפרדס חנה וחדרה, עד שמתפנה דירה.
מיכאל טבנצ’יק: אבל יש אישור.
דורון כהן: אישור בסדר, אבל עם האישור אפשר לחכות.
דורון כהן: היא זכאית ל-"דירת נ"ר".
דורון כהן: שבהגדרות זה למי שמרותק לכיסא גלגלים, קטוע ברגליים, אבל יש מקרים יותר קשים.
דורון כהן: אנחנו מנסים לעזור, בכל אמצעי ובכל דרך שיש לנו.
ליה שמטוב: אלה כל המקרים שהביאו.
ליה שמטוב: עכשיו, לפי הנתונים בעמיגור בכל זאת כתוב דירות פנויות 241, בעמידר 950, מה קורה עם הדירות האלה?
דורון כהן: זה במקומות שאנשים לא רוצים לגור, כמו במצפה רמון, ירוחם, קצת בבאר שבע בשכונות שמרוחקות, בית שאן, הפריפריה.
ליה שמטוב: מה אתם מציעים?
ליה שמטוב: אולי אתם תוציאו מכרזים למכירה במחיר נמוך יותר.
דורון כהן: מוציאים מכרזים לציבור, מפרסמים, מוכרים את הדירות.
דורון כהן: בהחלט, זה מה שעושים.
ליה שמטוב: אותו דבר גם בעמיגור ועמידר?
בצלאל סיוואני: בעמיגור אין מלאי דירות.
בצלאל סיוואני: בעמיגור זה מלאי שוטף שיתאכלס.
בצלאל סיוואני: מתפנות דירות, לוקח זמן לשפץ אותן ותוך חודשיים עד שלושה יתאכלסו.
ליה שמטוב: באלו אזורים?
בצלאל סינוואני: בכל הישובים שלנו, בכל חודש מתפנות דירות.
ליה שמטוב: אז מה אתם עושים במקרים האלה כש- 409 פונים ביקשו להחליף את הדירה, ורק 138 מתוכם קיבלו.
ליה שמטוב: איפה הם?
בצלאל סינוואני: לכל דירה שמתפנית, יש ועדת הקצאות.
בצלאל סינוואני: מביאים את הדירות לוועדות של משרד השיכון ומשרד הקליטה שהם קובעים את הזכאות של האנשים ומי שנקבע, מגיע אלינו ואנחנו מאכלסים אותו.
בצלאל סינוואני: משפצים את הדירה ומאכלסים אותה.
בצלאל סינוואני: וזה עובד, אין שום בעיה.
בצלאל סינוואני: כל המקרים שזכאים מקבלים פתרונות, תלוי במצאי הדירות שישנן בישוב.
בצלאל סינוואני: יש ישובים שיש דירות שמתפנות מדי חודש בחודשו, ויש ישובים שהם קצת פחות, אבל כולם מקבלים פתרון.
ליה שמטוב: מה עם מבצע דירות?
ליה שמטוב: מתכוונים לבנות משהו?
ליה שמטוב: עם הכסף של המבצע?
בצלאל סינוואני: אנחנו בונים בכל מקרה, בלי כל קשר למבצע.
בצלאל סינוואני: זאת אומרת, אנחנו עכשיו מסיימים 161 יחידות דיור בירושלים, בחודש הבא אנחנו נתחיל לאכלס אותן, בהוסטל בירושלים.
בצלאל סינוואני: ועוד 72 יחידות דיור בחולון, גם כן דיור מוגן.
בצלאל סינוואני: 25 יחידות דיור בבת ים, אנחנו בונים בלי כל קשר למבצע.
ליה שמטוב: ושכר דירה זה 8 אחוז?
שלמה זיו: 8 אחוז, עפ"י סל שירותים שמשרד העבודה והרווחה ומשרד השיכון קבעו.
ליה שמטוב: עכשיו, כל הכסף של המבצע של הדירות שמכרו, שהיה מבצע, ומה עם כל הכסף?
רונן כהן: אני אתן לך תשובה בעניין הזה.
רונן כהן: הנושא של כמה כסף נכנס למשרד השיכון, או לצורך בנייה עתידית וכמה חוזר לקופת האוצר עדיין לא סגור, ברגע שהנושא שהזה ייסגר, המבצע ייגמר, תינתן תוכנית של בנייה, כמובן זה כפוף להחלטות ממשלה.
רונן כהן: כרגע אין תקציב לצורך הנושא הזה.
ליה שמטוב: אין תקציב ומצד שני, הכסף נכנס לקופת המדינה.
רונן כהן: יש איזשהו סיכום עקרוני שאומר שחלק מהכסף שאנחנו מקבלים מהמבצעים, או מהמכירות, חלקו יועבר חזרה לפתרונות דיור וחלקו יחזור לקופת האוצר.
רונן כהן: הסכום, המכסה עדיין לא סגורים, בסוף המבצע הזה יעשו איזה שהוא סיכום של ההכנסות ואז תהיה חלוקה, כמובן שיוחלט בין משרד השיכון למשרד האוצר כמה כסף ייצא, ואז תצא תוכנית.
רונן כהן: הנושא הזה כל הזמן עומד על הפרק בסדר היום, ושר השיכון יודע שאנחנו במצוקה רצינית של מלאי דירות.
בצלאל סינוואני: אולי בנושא הזה עמיגור יכולה לבנות יחידות דיור גם באזור המרכז, כ-500 יחידות דיור, במיידי.
בצלאל סינוואני: יש לנו 60 אחוז תרומות מקרנות, חסרים לנו 40 אחוז שהמדינה היתה משתתפת אתנו עד עכשיו וככה אנחנו בונים את כל היחידות שבנינו.
בצלאל סינוואני: אני חושב שזה מקום, יש מצד אחד מצוקה, מצד שני גם יש תורמים ויש את התוכניות וחבל שהעסק הזה לא מתקדם.
אורה חריש: אני יכולה לענות.
אורה חריש: שר השיכון בודק בימים אלה את כל הנושא של בנייה של הוסטלים בשיתוף עם חברת עמיגור והסוכנות היהודית וזה עכשיו נמצא בבדיקה, כמו שאתם יודעים, השר נכנס רק עכשיו לתפקיד וזה דורש התארגנות.
אורה חריש: אבל הנושא הזה נבדק בלשכת השר.
ליה שמטוב: בסדר, למה רק הוסטלים?
רונן כהן: לא, מדובר על הבנייה בשיכון הציבורי בכלל.
רונן כהן: מדובר על בנייה תקציבית, גם להוסטלים גם לדירות ותיקים וגם לקליטה.
ליה שמטוב: הבניינים, איפה שרוב הרוכשים, והדירות של עמידר או עמיגור בקומות עליונות, מה קורה איתן?
ליה שמטוב: יש הרבה פניות של מחזיקי דירות על דליפת גגות, והם מקבלים תשובות בנוסח "אין לנו כסף", או שמופנים מעמידר למשרד השיכון, ממשרד השיכון לעמידר.
ליה שמטוב: מדובר בדירות במקומות שיש ביקוש, ובקומות אחרונות דירות ששייכות לעמידר, עמיגור.
בצלאל סינוואני: אני יכול לענות בשם עמיגור.
בצלאל סינוואני: בכל מקרה, אין דייר שיש לו דליפה מהגג שבסופו של דבר, גם אם זה בית שרוכשים, שעמיגור לא מתקנת, בסופו של דבר.
בצלאל סינוואני: כמובן שקודם כל מנסים לפנות לוועד הבית, שוועד הבית יתקן, כיוון שהאחריות על תיקון הגג, זה הרכוש המשותף.
בצלאל סינוואני: אבל אם ועד הבית איננו והוא לא מתפקד, עמיגור מתקנת כל גג של שוכר שלה.
ליה שמטוב: ומה עם עמידר?
דורון כהן: אותו דבר.
דורון כהן: אם יש מקרים ספציפיים.
דורון כהן: בעיקרון, יכולה להיות בעיה עם ועד הבית, אבל החברים הכי טובים בוועד הבית זה החברות המשכנות, זאת אומרת, הציבוריות.
דורון כהן: כשהדייר שגר בקומה העליונה הוא דייר שלנו, אז בהחלט אנחנו הולכים לקראת.
דורון כהן: גם אם ועד הבית לא מתפקד.
ליה שמטוב: עד היום מגיעות פניות ועכשיו קיץ, בחורף יש גשם ואי אפשר לתקן.
דורון כהן: תביאו את הפניות עכשיו, לא בחורף.
ליה שמטוב: נכון, היום קיץ ועדיין לא חורף, ואת המשפט "אה, עד החורף יש זמן" אנחנו קצת מכירים.
דורון כהן: אם יש פניות פרטניות, אנחנו נשמח לטפל בהן, אבל סתם לזרוק סיסמאות, אני לא חושב שזה רצוי.
ליה שמטוב: אז יש באמת פניות, ותשימו לב, כי במיוחד בערי הפריפריה, עם אוכלוסייה במצב סוציו אקונומי קשה, אז אין להם ועדי בתים וכולם יודעים מה קורה בבית משותף.
ליה שמטוב: יש לי עוד שאלה בקשר למבצע.
ליה שמטוב: שמעתי שהעברתם מהבנקים, זאת אומרת חברות זכו במכרז של- - -,
רונן כהן: אני אגיד כמה מלים על זה.
רונן כהן: כתוצאה מהרבה תלונות מאנשים בעניין הטיפול של הבנקים בזכאים, בין אם זה עולים חדשים או בין אם ותיקים, הגענו למסקנה שכנראה הבנקים לא כל כך אוהבים את הפעילות הזאת, זו לא פעילות טבעית ביותר לבנק.
רונן כהן: הבנק מסתכל בעיקר על פעילות עסקית, וזה בא לידי ביטוי בכך שהרבה אנשים מקבלים הזמנה לפגישה, או שיטפלו בהם עוד שלושה שבועות.
ליה שמטוב: זה סיוע בשכר דירה או?
רונן כהן: אני אגיד רק כרגע, ברגע שהבנו את התמונה הזו ואנחנו רוצים להיטיב עם הזכאים, יצאנו במכרז של מתן שירותים של שכר דירה, כי בעצם נפת חדרה לא חייב לתת, אז הבנו שצריך חברות שיודעות לתת שירות והם בפריסה ארצית ויצאנו למכרז כשמתוך הבנקים שהיו עד היום נתנו משכנתאות, רק שתיים השתתפו בכלל במכרז, זה רק מוכיח עד כמה הבנקים לא אהבו את הפעילות הזו וזה כמובן השפיע על השירות ללקוח.
רונן כהן: באפריל התחלנו עם מתן השירותים באמצעות שלוש חברות שזכו, זו חברת עמידר, ותיקה ומנוסה ופרוסה, זו חברת מתן חן שזכתה גם כן במכרז הזה וחברת מגר.
רונן כהן: מאפריל בעצם נותנים את השירותים.
רונן כהן: השירותים שניתנים שם זה כמובן סיוע בשכר דירה ופניות לקבלת עול החלפת דירה או לקבלת דירה בשיכון הציבורי.
רונן כהן: מה שנשאר בעצם בבנקים זה רק משכנתאות.
רונן כהן: בעצם היום הזכיינים האלה הם בנק לכל דבר, הם מנפיקים את תעודות הזכאות, מה שבנק יכל לעשות הם יכולים לעשות, למעט הנושא של משכנתא.
ליה שמטוב: יופי.
ליה שמטוב: בכמה מרכזים?
רונן כהן: יש פריסה ארצית, היא פחות מאשר היה בעבר עם בנקים, היות ומדובר רק על פעילות של מתן סיוע בשכר דירה, לא נמצאה הצדקה שאם יש בעירה או מושבה שיש בה 50 או 100 או 200 זכאים, שבאים פעמיים בשנה ולא נמצאה הצדקה לפתוח דלפק.
רונן כהן: לכן במסגרת המכרז, אמנם צומצמו הסניפים, אבל בעקבות פניות רבות אנחנו, אחרי שהתהליך הזה ירוץ וכמובן שזה חבלי לידה לא קלים, חברות שלא עסקו בזה בעבר, אבל הן בהחלט מתגברות על זה ואנחנו רואים שיפור ניכר.
רונן כהן: אנחנו מקווים שנוכל לעשות איזה שהיא פרוגרמה שמרחיבה את מתן השירותים.
רונן כהן: זה חייב להיות מתואם, כמובן, עם שלושת הזכיינים, אבל כרגע אנחנו פרוסים בפריסה מצומצמת יותר ממה שהיה עם הבנקים.
ליה שמטוב: אתה כבר ענית קצת על התשובה.
רונן כהן: אמרתי, אכן יש הרבה פניות, ואנחנו מודעים.
ליה שמטוב: יש הרבה פניות, כי אנשים כדי להגיע לקבל את הסיוע וזה, הם צריכים היום לנסוע למקומות רחוקים יותר.
רונן כהן: אנחנו מודעים לבעיה הזו, זה לא דבר שמפתיע אותנו.
ליה שמטוב: אתם לקחתם את זה בחשבון?
רונן כהן: אנחנו לקחנו את זה בחשבון, על מנת שניתן יהיה ליצור תחרות אמיתית.
רונן כהן: התחרות היא לא היתה תחרות על מחירים, היא בעיקר היתה תחרות על אנשים, על השירות שהיא נותנת לאנשים, ולכן אנחנו מראש ידענו שבתנאי התחרות לא ניתן שיהיה בכל ישוב וישוב דלפק, שייתן את כל השירותים, ידענו שההתחלה תהיה כזו שהפריסה תהיה מצומצמת ובעתיד אנחנו נידרש להרחיב אותה.
ליה שמטוב: ויש לנו פה פניות, פשוט הן לא הגיעו לוועדה, אבל שקיבלו את האישור לעבור מדירה בקומה עליונה, לדירה בקומה יותר נמוכה באופקים, מבאר שבע, זאת אומרת באותו מקום.
ליה שמטוב: יש מקרה אחד, ראיתי,
רונן כהן: את חוזרת לנושא הקודם?
ליה שמטוב: כן, פשוט נזכרתי.
רונן כהן: אני אגיד לך באמירה כללית.
רונן כהן: קודם כל, כמה שזה נשמע מפתיע, אבל אופקים זה ישוב שאין בו כמעט מלאי דירות פנויות, הייתי אומר אין בו בכלל דירות פנויות, עם כל זה שזה אופקים, גם אופקים וגם נתיבות וגם שדרות זה ישוב שאין בו מלאי לעומת באר שבע.
אהרן פרברוב: הוא גר בדירת עמיגור באופקים, והוא רוצה להחליף את הדירה.
אהרן פרברוב: הבעיה שלו היא, שהקומה לא טובה והוא מבקש להחליף כי קשה לו לעלות לקומה שלישית.
ליה שמטוב: הוא קיבל אישור החלפה?
אהרן פרברוב: דוחים את הבקשה שלו, בנימוק שמטפלים בנושא כבר שנה וחצי.
שלמה זיו: הבקשה נדחתה, או שהחלפת הדירה כרגע לא מבוצעת?
שלמה זיו: האם יש החלטה של ועדת חריגים?
אהרן פרברוב: הוא קיבל תשובה שזה בטיפול ושימתין.
אהרן פרברוב: יש החלטת הוועדה, אבל לפי תאריך עלייתו הוא חייב - - -,
שלמה זיו: בדברים האלה, מה שקובע לפחות לגבי העולים שבהם אנחנו מטפלים, זה תאריך העלייה.
שלמה זיו: אין לנו יכולת לדלג על פני ותיקים, אלא אם באמת על בסיס אישורים רפואיים, ודוחות של עובדים סוציאליים שיש מקום להקפיץ מבחינת התאריך על פני אחרים, כי תמיד נפגע באלה שעדיין ממתינים לפניו.
ליה שמטוב: יש נתון של דירות באופקים?
שלמה זיו: לא, לצערנו כל מלאי הדירות בקומות נמוכות שאליהן אנחנו אמורים להוריד את האנשים שבקומות העליונות, הוא פשוט הולך ומידלדל.
שלמה זיו: אין, מעט מאוד מתפנות דירות בקומות נמוכות.
ליה שמטוב: אתה כולל בכלל דירות בקומות נמוכות?
שלמה זיו: מעט מאוד, בקומות נמוכות מעט מאוד, וזה ממש עד שמתפנית דירה, יש עוד הרבה שממתינים.
ליה שמטוב: יש הוסטלים?
שלמה זיו: יש הוסטל קטן אחד של חמישים יחידות.
ליה שמטוב: יש לכם, אבל יש עוד הוסטל עם 166 דירות, של חברה אחרת.
שלמה זיו: גם לגבי אכלוס בהוסטלים, ואנשי משרד השיכון נמצאים פה, יש את הנהלים מי יכול לקבל.
רונן כהן: לפני כן אני רוצה להגיד, שהעובדה שאדם מחזיק בידו אישור על החלפת דירה, או על קבלת דירה בקומת קרקע, אין זה מהווה אישור שהוא מקבל את זה מיידית.
רונן כהן: התהליך הוא שהוא נכנס לדוח הממתינים או לדוח הקדימויות, ברשימת הממתינים, ושם יש קריטריונים מי קודם למי.
שלמה זיו: אמרתי, שלגבי עולים זה תאריך עלייה.
רונן כהן: לעולים זה תאריך העלייה, כמובן מהיום שבו הוא מחכה ברשימה.
ליה שמטוב: אבל עולה כזה יכול לקבל הוסטל?
רונן כהן: לפני ההוסטל.
רונן כהן: למעשה אם אדם נמצא ברשימת הממתינים, כדי שיקדימו אותו, על פני, זאת אומרת, זה לא שמדובר בדירה ריקה.
רונן כהן: בוודאי שזה לא נעשה בשיחת טלפון עם נציג של משרד השיכון ומשרד הקליטה, זה נעשה באמצעות ועדה שבעצם זו ועדה שבוחנת האם יש הצדקה להקדימו בתור ולהעדפתו על אחרים.
רונן כהן: יש קריטריונים.
רונן כהן: הייתי אומר שהנימוקים או הסיבות הבריאותיות בדרך כלל נותנים להם עדיפות.
רונן כהן: זאת אומרת, אם והיה, (ותקן אם אותי אם אני טועה, שלמה) ואדם יש לו תאריך עליה מוקדם יותר, אבל זה שבא אחריו יש לו מצוקה בריאותית חמורה יותר, יש לו עדיפות.
רונן כהן: זו החלטה של רופא והיא מוקנית על פי כללים ובעניין הזה אין בעיה.
רונן כהן: ותדעו לכם שזו ההחלטה הכי קשה, לפחות שלנו, זה הקדמה בתור.
רונן כהן: כי בעצם לנגד עינינו עומדת משפחה אחרת שממתינה ויכול להיות שממתינה יותר שנים.
רונן כהן: זה אחד.
רונן כהן: דבר שני לגבי הוסטלים.
רונן כהן: גם לגבי הוסטלים יש רשימת ממתינים ויש לה את אותם קריטריונים.
רונן כהן: כאשר להוסטל יש עוד נתון אחד נוסף שהוא חשוב וזה שגם אם ועדה של משרד הקליטה, או משרד השיכון, קובעת שזכאותו עקרונית מאושרת, הוא חייב לעמוד, הוא צריך לעבור ועדת התאמה של ההוסטל, אותו הוסטל, בעצם ההוסטל הזה, בודק את היכולת שלו בעצם לחיות בהוסטל, לתפקד בהוסטל.
רונן כהן: בוודאי לא מדובר על מעמד, לא מדובר על שיקולים שהם מעבר ליכולת שלו אישית, זה לא אם הוא מתאים לאוכלוסייה, או לא מתאים לאוכלוסייה, זה באמת היכולת שלו האישית להיכנס.
רונן כהן: וזה תנאי אחד נוסף.
רונן כהן: המושג "בטיפול" נשמע לי מעורפל מדי, אני חייב לומר.
רונן כהן: אני חושב שאין אדם שלא צריך לקבל תשובה חד משמעית.
רונן כהן: אם הוא נמצא בתוך הממתינים, אז צריכים להגיד לו "אתה בתוך הממתינים, כרגע במקום 8".
רונן כהן: המושג "בטיפול" אומר שהוא הגיש מסמכים וכן הלאה וטרם התקבלה החלטה.
שלמה זיו: הוא קיבל אישור עקרוני.
רונן כהן: האישור הוא אישור עקרוני.
ליה שמטוב: באיזה תאריך אושר?
שלמה זיו: זו החלטה של ועדה.
שלמה זיו: הבקשה לדיור ציבורי נדונה בוועדת דיור חריגים שהתקיימה בשישי ביולי, 2005.
שלמה זיו: כלומר, בערך פחות או יותר שנה.
שלמה זיו: ועל בסיס הנתונים שמצטברים יש אנשים שממתינים גם שנתיים וגם שלוש, מאותה החלטה.
ליה שמטוב: מה תוקף האישור?
שלמה זיו: אין בעיה של מגבלה, כלומר התוקף הוא לכל הזמן.
שלמה זיו: מה שמשתנה לפעמים זה המצב הרפואי, כי אם היה אדם שהבקשה הוגשה היה בריא והיה מתאים לכל פתרון דיור, והנה היום מציעים לו דיור במקבץ או בהוסטל, והוא פתאום לא יכול יותר לשרת את עצמו ולתפקד, אז צריך למצוא לו פתרון בדיור הציבורי, ולפעמים אנחנו, לצערנו, מגיעים גם במצב שכבר צריכים להגיע למסגרות סיעודיות, שזה כבר לא תחום הטיפול שלנו, אלא של שרותי הרווחה והבריאות.
שלמה זיו: אבל אנחנו בהחלט מתייחסים לבקשות מהרגע שהן אושרו ופשוט עובדים על פי הרשימות של הממתינים שאושרו.
רונן כהן: יש לי שאלה.
רונן כהן: אני מבין שהוא ממתין להוסטל, נכון?
שלמה זיו: בקשה לדיור ציבורי.
רונן כהן: אז אני חוזר לנקודה הזו.
רונן כהן: אני אומר שוב, ההתייחסות היא למלאי הדירות.
רונן כהן: מלאי הדירות באופקים מוגבל ביותר, אין דירות מוכנות, אין דירות ריקות גם אם מדובר בהחלפת דירה, אני אומר לכם שלדיירי השיכון הציבורי - - -,
ליה שמטוב: מה מלאי הדירות שאתם מטפלים באופקים?
בצלאל סינוואני: יש לנו, אבל הדירות שמתפנות נתפסות באותו חודש.
בצלאל סינוואני: לגבי הקדימויות, אנחנו מעבירים את הדירות למשרד הקליטה ולמשרד השיכון, להם יש רשימת קדימויות והם מקצים את הדירות.
ליה שמטוב: אבל אם יותר קל לקבל הוסטל, והיום בונים הוסטלים, למה אי אפשר לקחת ולראות את האפשרות?
שלמה זיו: אם בונים היום, הרי לא מכניסים אותו היום, התהליך של בנייה וקבלה לוקח זמן.
רונן כהן: אם יורשה לי שאלה פרקטית.
רונן כהן: האם האדון מעוניין בהוסטל?
אהרון פרברוב: כן, הוא רוצה, מתאים לו באופקים.
רונן כהן: אמרתם להוסטל, לכן אני שואל: האם הוא היה בוועדת התאמה?
אהרון פרברוב: הוועדה שלחה אותו למקום הספציפי הזה, לדיור המוגן שסירב לקבל אותם.
רונן כהן: הנה הצעה מעשית.
רונן כהן: אם האדם מעוניין בהוסטל, גם יבדקו את הטיפול בנושא של הוסטל.
רונן כהן: אני אומר שמלאי הדירות של השיכון הציבורי, דיור רגיל, מוגבל, הוסטל אני מבין שיש יותר היצע.
רונן כהן: הוא ייבדק, אם הוא לא היה בוועדת התאמה, יכניסו אותו לוועדת התאמה.
רונן כהן: אם היה, אולי הוא לא מבין אם זה היה ועדת התאמה או לא היה ועדת התאמה, אנחנו נבדוק.
רונן כהן: אם הוא לא היה בוועדת התאמה, יכניסו אותו לוועדת התאמה, אם הוא יימצא מתאים, הוא ייכנס להוסטל.
אהרון פרברוב: היא עצמאית, אין לה מטפלת.
אהרון פרברוב: אמנם היא מרגישה לא טוב, אבל אין לאשתו מטפלת.
רונן כהן: זה בסדר?
ליה שמטוב: בסדר, אני חושבת להעביר את זה.
רונן כהן: אנחנו נבדוק את זה.
רונן כהן: עזרא, אתה תבדוק את המקרה הפרטני?
רונן כהן: האם היה בוועדת התאמה, בסדר?
רונן כהן: של הוסטל באופקים, הוסטל שלכם.
תרגום של אהרן פרברוב: הוא מעדיף לקבל הוסטל בבאר שבע.
ליה שמטוב: עזרא, אתה יכול לדבר קצת על החברה?
עזרא תורן: אני מחברת פרזות.
עזרא תורן: אני בעצם עניתי לשאלות שנשאלנו, שהיתה מה המלאי של הדירות שאנחנו מחזיקים כיום, מספר יחידות הדיור שאנחנו מחזיקים זה 1,041 דירות באזור ירושלים.
עזרא תורן: אנחנו חברה משכנת של ירושלים, אנחנו פועלים רק בתחום העיר ירושלים.
עזרא תורן: מה הייתם רוצים לשמוע בנוגע לחברה שלנו?
ליה שמטוב: לפי הנתונים, רואים שאין לכם דירות פנויות.
עזרא תורן: הדירות שלנו, פשוט דירות פנויות בירושלים זה ממש קטסטרופה ואני אומר את זה במלה הכי עדינה שיכולה להיות.
ליה שמטוב: אם הדיירים שהם פונים להחלפת הדירה, אתם מציעים להם פתרון במקומות אחרים?
עזרא תורן: לא, בעצם לכל הזכאים שאושרו לדיור בירושלים, אנחנו לא יכולים להציע משהו אחר, כי אין אלטרנטיבות.
ליה שמטוב: אבל לא לזכאים, לדיירים שהם כבר מתגוררים בדיור ציבורי.
עזרא תורן: בדרך כלל הבקשות שלהם הן בקשות בגלל מצוקה רפואית, מצוקה חברתית וצפיפות דיור.
עזרא תורן: עכשיו, על מנת לתת להם פתרונות, צריך שיהיה לך מצאי דירות.
ליה שמטוב: כן, מצד אחד מאשרים - - -,
עזרא תורן: אנחנו מאשרים, בתנאי שיהיה לנו מה לתת להם.
רונן כהן: אם יורשה לי, אני אומר ככה.
רונן כהן: יש לנו פה פרזות, יש לנו חלמיש ויש עמידר, ויש את עמיגור.
רונן כהן: הם לא פועלים כל חברה עם המדיניות שלה, יש את המדיניות של משרד הקליטה, יש את המדיניות של משרד השיכון.
רונן כהן: הם פועלים מתוקף החלטות של משרד השיכון ומשרד הקליטה.
רונן כהן: הם החברה שמנהלת או מבצעת את ההחלטות.
רונן כהן: אין הבדל בין ירושלים למקום אחר, במקום שבו יש מלאי דירות, המדיניות היא גמישה יותר, התחלופה גבוהה יותר, מתן הפתרונות הוא גבוה יותר.
רונן כהן: בירושלים ובמרכז הארץ, אין מלאי דירות.
רונן כהן: יש בערך 80 ממתינים עד 90 ממתינים לדירה.
רונן כהן: מתוכן דירות מעטות שהן בקומת קרקע, אז אדם, ברגע שמאשרים לו את החלפת הדירה, אמרתי קודם, זה לא משנה באיזה חברה הוא נמצא, החברה מקבלת מאיתנו את דוח הקדימויות, לא החברה קובעת את דוח הקדימויות, לא החברה קובעת מתי מציעים.
רונן כהן: מה שהיא עושה זה, שברגע שיש לה דוח קדימויות, היא לוקחת את הרשימה ופונה לראשון בדוח הקדימויות ולאדם יש את הזכות לקבל שתי הצעות, לפי הדירות.
רונן כהן: ניקח את המקרה של עזרא, אם אני אקבל איזה שהוא דוח שלנו, של משרד השיכון, הוא פונה לראשון ברשימה ומציע לו את הדירה הראשונה שמתפנה, דירה תקינה, דירה מתאימה.
רונן כהן: היא לא יכולה להציע לו דירה כמו שהוא מספר לנו, שמישהו זכאי לקומת קרקע ומקבל הצעה בקומה שלישית.
רונן כהן: יש מה שנקרא הצעה תקינה.
רונן כהן: הוא מקבל הצעה, הוא זכאי לסרב מסיבות השמורות עמו, אנחנו לא נכנסים לזה, הוא מסרב לה, ואז בפעם הבאה שמתפנה דירה, מציעים לו אותה.
רונן כהן: והיה אם הוא מסרב לשנייה, מוציאים אותו מתור הממתינים, כי אנחנו לא יכולים לעד, אנשים גם מקבלים סיוע ציבורי, אז אנחנו רוצים לתת את הפתרונות האלה גם לאחרים.
רונן כהן: זה מה שקורה בירושלים.
אלי שחר: אני רוצה להמחיש, שאין בעיה לעבור מישוב לישוב.
אלי שחר: אם הוא רוצה לעבור לרמת גן ויאשרו לו לעבור לרמת גן, הוא יעבור לרשימת הממתינים ברמת גן.
ליה שמטוב: השאלה אם מציעים את זה במשרד הקליטה.
אלי שחר: זה לא אנחנו מציעים, האיש צריך לבקש.
אלי שחר: אם את גרה בבני ברק ורוצה לעבור לגור ליד האמא, או שהאמא רוצה לגור ליד הבן, אנחנו מביאים את זה לוועדה, ומעלים את הנושא ואם מאשרים, הוא ממתין שם בתור הממתינים.
ליה שמטוב: כן, זה נכון, אבל בתוך ירושלים, יש פה עשרים פניות ואישרו מעשרים 13, ואין פתרון.
רונן כהן: אני אומר לך שיש בערך 80 שממתינים, לא רק עשרים.
ליה שמטוב: כן, אבל אין פתרון.
ליה שמטוב: מישהו מציע להם 'אולי אתם רוצים לבאר שבע, אולי אתם רוצים לאופקים'.
שלמה זיו: אני יכול לדבר בשם העולים.
שלמה זיו: בדרך כלל, יותר קל להעביר מאזורי המרכז לפריפריה.
שלמה זיו: אנחנו מציעים את כל פתרונות הדיור שיש לנו במקומות היותר מרוחקים.
שלמה זיו: אין מצבים שאנשים מהפריפריה עוברים למרכז,
שלמה זיו: מהסיבה שאין מחסור שם.
שלמה זיו: עכשיו אלה שבמרכז שרוצים לעבור לפריפריה, אנחנו עושים את זה בשמחה, כי פותרים להם חלק מהבעיות ויש לנו את האפשרות לעזור להם.
ליה שמטוב: זה נכון, אבל אם אתם מציעים את זה.
שלמה זיו: ודאי שאנחנו מציעים.
שלמה זיו: אנחנו מציעים, ולכן אמרנו שאנחנו מציעים פתרונות דיור.
שלמה זיו: היום יש לנו מקבץ חדש יפהפה, אבל זה רחוק למי שגר בירושלים.
שלמה זיו: יש לנו מקבצי דיור בעכו, יש לנו בקרית ארבע, בחדרה הזכרתי שהתחלנו את האכלוס בשבוע שעבר.
שלמה זיו: כלומר, במרכז הארץ מטבע הדברים שיש פחות פתרונות דיור ויש יותר ממתינים, ולכן יותר קל לפתור את בעיות האנשים שנמצאים דווקא באזורי הפריפריה.
שלמה זיו: אני לא אומר שפותרים גם שם את כל הבעיות, כי מי שרוצה בקומה נמוכה ואין, אז הוא ממתין, כמו כל היתר.
ליה שמטוב: נסכם את הישיבה.
ליה שמטוב: אנחנו מבקשים לתת את כל התשובות על השאלות שעלו, לתת את הפתרונות למשפחות שהגיעו היום לוועדה.
ליה שמטוב: הוועדה גם רוצה לבקש מכם וממשרד השיכון, לזרז את אכלוס הדירות הפנויות, כי כשרואים את הנתונים, 950 דירות ריקות, מצד אחד 950 זה מלאי דירות, מצד שני, אומרים שאין דירות ריקות.
ליה שמטוב: אם אפשר שוב לבדוק את הנושא הדירות עם רוב הרוכשים, וגם צריך לבדוק את נושא השיפוצים.
סופה לנדבר: בוקר טוב, אני פותחת את הישיבה, ואני אבקש שכל אחד יציג את עצמו.
סופה לנדבר: הנושא היום הוא בעצם משרד השיכון ומשרד הקליטה, או מי אחראי על הדיור המוגן, שמחשיבים וגובים מהאנשים, בנוסף ל- 8% דמי ביטוח לאומי, גם את הכספים שהם מקבלים מגרמניה כרנטה ופנסיה, וכספים נוספים מעבר למה שמשלמים אנשים אחרים.
סופה לנדבר: אנחנו ביקשנו מיניב להציג בפנינו את הנושא, בבקשה.
יניב רונן: אנחנו מדברים על נושא ההוסטלים לקשישים, או כמו שהוא נקרא בשמו הרשמי "בתי דיור גיל הזהב".
יניב רונן: בתי דיור גיל הזהב נבנים על ידי חברות משכנות, עמידר, עמיגור, פרזות, חלמיש, שקמונה ודומיהם ברחבי הארץ.
יניב רונן: ומשתכנים בהם קשישים חסרי דיור.
יניב רונן: כל המערכת הזאת של דיור ציבורי לקשישים מתנהלת מכוח מדיניות של משרדי השיכון והקליטה, כי אין חקיקה ראשית בעצם בנושא.
יניב רונן: הזכאות לדיור בהוסטל היא עבור קשישים שאין להם דיור משלהם ושמתקיימים מקצבאות של הביטוח הלאומי, קצבת זקנה או אבטחת הכנסה.
יניב רונן: אם לקשיש יש הכנסה נוספת הוא צריך להצהיר על זה לפני שהוא מתקבל להוסטל, ובהתאם לזה מחושב התשלום שלו, כשהקריטריון לתשלום, כפי שנקבע במשרד השיכון, הוא 8% מהכנסתו של אדם, ואם יש הכנסה נוספת לוקחים את כלל ההכנסות ומחשבים את התשלום.
יניב רונן: יש לציין בעניין הזה, ולכן התכנסה גם הוועדה, שגם פיצויים מגרמניה ופנסיות ממדינות חבר העמים לשעבר מחושבות כהכנסה נוספת, אם כי יש הכנסות נוספות.
יניב רונן: אם מסתכלים על מקצת מהנתונים שקיבלנו מהחברות המשכנות, ולא הצלחנו לקבל מכולם, אז הדיירים שיש להם הכנסות נוספות הם בסביבות החמישה עשר אחוז מכלל הדיירים בהוסטלים בכלל, אבל התשלומים שלהם מהווים בין עשרים לשלושים אחוז מהתשלומים.
יניב רונן: כלומר באופן טבעי מי שיש לו הכנסה נוספת משלם יותר, וזה מתבטא גם באחוזים.
יניב רונן: לגבי הדיירים שהם ניצולי שואה, זה נמסר לנו ממשרד הקליטה, יש כיום, נכון לאמצע 2005 יש בערך חמש מאות חמישים קשישים ברחבי ההוסטלים בארץ שמקבלים פיצויים מגרמניה.