GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: לפני שנתחיל לשמוע את משרדי הממשלה ואת הנוכחים, לפני שניתן למשפחות להתבטא, ברצוני לומר שאנחנו נצטרך להיות סבלניים.
סופה לנדבר: זאת תהיה ישיבה לא פשוטה, ישיבה קשה, אבל עלינו להיות סבלניים.
סופה לנדבר: אנחנו ניתן לכל משפחה לדבר, להציג את עצמה, להציג מי נהרג ומה הבעיות בהן המשפחה נתקלת היום, חוץ מהאסון שקרה.
סופה לנדבר: אני מבקשת גם מנציגי משרדי הממשלה להציג את עצמם.
סופה לנדבר: אם לא תבינו את הדברים, תרימו את ידכם ואז אנחנו נצטרך לנהל את הישיבה בשתי שפות: עברית ורוסית.
סופה לנדבר: (הנוכחים מציגים את עצמם) לפני שנעבור למשפחות נבקש משגריר אוקראינה ומקונסול רוסיה להציג את עצמם.
סופה לנדבר: (הנציגים מציגים את עצמם) לפני שאני מתחילה את הישיבה, ואנחנו נשמע את המשפחות, ברצוני להודות לאלה שלפני הטיסה הקשה ביותר שעברה על המשפחות עסקו בלוגיסטיקה ובעזרה.
סופה לנדבר: מימיני יושב סגן השר יורי שטרן, שליווה את המשפחות והיה איתן גם בסוצ'י.
סופה לנדבר: ברצוני להודות למר הרצל גדז' ממשרד הפנים, שבשעת החירום הקשה ביותר פתח את לשכות המשרד בכל רחבי הארץ, גם במוצאי שבת, ועזר למשפחות שלא היה להן דרכון.
סופה לנדבר: אני רוצה, בשמי ובשם המשפחות, להגיד לו תודה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד תודה לסגן-אלוף דפנה הראל, קצינת פניות הציבור של צה"ל.
סופה לנדבר: ברצוני להודות לסגן-אלוף יוסי סולניק, ראש ענף ת"ש של אכ"א.
סופה לנדבר: אני רוצה להודות לאגודה למען החייל, שעזרה לא רק לחיילים שהיו צריכים לקבל אישור יציאה מהארץ אלא גם סייעה בדמי כיס.
סופה לנדבר: אני ממש אסירת תודה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד תודה לסגן ציפי גיל, קצינת אימוץ חיילים, שליוותה את המשפחות ואת החיילים בשדה התעופה.
סופה לנדבר: אני רוצה להודות למנכ"ל חברת "השטיח המעופף", שתרם את המטוס וביוזמתו נעשה הכל בשדה התעופה וגם בטיסה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד תודה מיוחדת למשרד לקליטת עליה על טיפול מהיר ואנושי ביותר, וגם על הטיפול בשדה התעופה מייד אחרי שקרה האסון.
סופה לנדבר: הגעתי לשדה התעופה יחד עם עובדי התאחדות יוצאי ברית-המועצות בלילה והמשרד לקליטת עליה היה ערוך, נתן רשימות ושיתף פעולה.
סופה לנדבר: תודה רבה לסוכנות היהודית על הטיפול.
סופה לנדבר: תודה רבה להתאחדות יוצאי מדינות חבר העמים, שיצרה קשר עם המשפחות כבר בשדה התעופה.
סופה לנדבר: למחרת בשישי-שבת משרדי ההתאחדות עבדו בלי הרף כדי לעזור בלוגיסטיקה של כל המשרדים שציינתי.
סופה לנדבר: תודה לכל האנשים שעזרו וטיפלו במשפחות.
סופה לנדבר: אני רוצה להודות לכל אלה שהגיעו לכאן ולכל אלה שבמשך 24 שעות ביממה, במשך כל הזמן הזה, טיפלו וממשיכים לטפל במשפחות האלה.
סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע את הבעיות של המשפחות.
סופה לנדבר: חלקן ידברו ברוסית.
סופה לנדבר: אם אנחנו נצטרך עזרה בתרגום גברת יוליה פרזמנט תעזור לתרגם.
סופה לנדבר: בבקשה, שכל משפחה תציג את עצמה.
שלומית קואולמן: כולם קיבלו רשימות של המשתתפים.
סופה לנדבר: תוכלו לקחת את הרשימות, שגברת שלומית קואולמן מנהלת הוועדה חילקה.
סופה לנדבר: אני צריכה להודות גם לה ולכל הצוות של הוועדה לפניות הציבור, שבמשך מספר ימים עבדו ימים כלילות בכל הלוגיסטיקה הזאת כדי שכל המשפחות יקבלו את תשומת הלב הראויה וכדי שאנחנו נוכל לעזור להן.
סופה לנדבר: נעבור למשפחות.
סופה לנדבר: הציגו את עצמכם, את שם הנספה ואימרו מה הבעיה שבה נתקלת היום המשפחה ומה אנחנו נוכל לעשות.
סופה לנדבר: (*** במהלך הישיבה הדברים שנאמרו ברוסית תורגמו על-ידי חברת הכנסת סופה לנדבר, גברת יוליה פרזמנט וגברת שלומית קואולמן)
קרן קמרי ארקנזי-כהן: משפחת קמרי: יצחק, קרן ועליזה.
קרן קמרי ארקנזי-כהן: איבדנו את עדי (מס' 56) בהתרסקות המטוס.
קרן קמרי ארקנזי-כהן: מקום מגורים: גוש דן, קריית אונו ותל-אביב.
קרן קמרי ארקנזי-כהן: אין לנו בעיות מיוחדות.
קרן קמרי ארקנזי-כהן: השאלה העיקרית שלנו היא שאלת האחריות על האסון.
קרן קמרי ארקנזי-כהן: זה כרגע מה שעומד בראש מעיינינו.
יצחק קמרי: אני מבקש לחדד את ההערה של בתי.
יצחק קמרי: נמצאים פה הקונסול הרוסי והשגריר האוקראיני.
יצחק קמרי: אנחנו רוצים לדעת האם הם לוקחים אחריות למעשה הזה.
בוריס לאנסקי: אני הייתי חבר של מאשה בנדמן (מס' 7) במשך 3 שנים.
בוריס לאנסקי: אמא שלה נמצאת בנובוסיבירסק והיא לא הצליחה להגיע לכאן.
בוריס לאנסקי: השאלה הראשונה שלי מופנית לצבא.
בוריס לאנסקי: היא היתה עתודאית והייתי רוצה לדעת מה עושים במקרה כזה.
בוריס לאנסקי: דבר שני, אני רוצה לשאול את שגריר אוקראינה.
בוריס לאנסקי: אני רוצה לדעת לא רק מי לוקח אחריות אלא מה נעשה באוקראינה לגבי המשפט ולגבי העונשים שיוטלו על האשמים, מה הם עושים באשר למה שקרה?
בוריס לאנסקי: חוץ מזה אני לא יודע על בעיות נוספות.
מיכאל בזילוביץ: (מדבר ברוסית): איבדתי את אשתי, אם ילדי, ליובוב בזילוביץ (מס' 6).
מיכאל בזילוביץ: ברצוני לשאול את ממשלת אוקראינה אותה שאלה.
מיכאל בזילוביץ: אפילו לא היו התנצלויות.
גלב ברגינסקי: (מדבר ברוסית): הייתי חבר של אולגה ראוחוורגר (מס' 63).
גלב ברגינסקי: לא יכולנו להינשא על-פי חוקי מדינת ישראל אולם חיינו ביחד כבעל ואשה במשך מספר שנים.
גלב ברגינסקי: לא התחתנו בגלל בעיה במשרד הפנים.
גלב ברגינסקי: אין לי שאלות מיוחדות.
גלב ברגינסקי: אני מצטרף לכל מה שנאמר קודם לכן.
נטליה גריגורייביק: במטוס היו אמי, ראיסה לייז'נין (מס' 36) והבן שלי, בן 13, אלכס גריגורייביק (מס' 18).
נטליה גריגורייביק: מה אני יכולה להגיד?
סופה לנדבר: נשארת בארץ לבד?
נטליה גריגורייביק: (ברוסית): אני מצטרפת למי ששאל: מי אחראי לזה, לרצח הזה?
נטליה גריגורייביק: ירו בכולם.
נטליה גריגורייביק: ירו במשפחות שלנו.
נטליה גריגורייביק: מי נושא באחריות?
סופה לנדבר: (ברוסית): לבנו אתכם.
סופה לנדבר: אני יודעת שזה לא מנחם אתכם אבל אנחנו מנסים לסייע לכם.
סופה לנדבר: מלבד אוקראינה טיפלו בזה גם סגן השר יורי שטרן, חברת הכנסת מרינה סולודקין וחבר הכנסת מיכאל נודלמן.
סופה לנדבר: כולנו רוצים לעזור לכם.
סופה לנדבר: יש לכם טענות נגד אוקראינה, וזה מוצדק מאוד, אבל יחד עם זה יש בעיה נוספת.
סופה לנדבר: במקרה הזה נפלתם בין הכסאות, בגלל שלפי הקריטריונים אתם לא שייכים לחוק במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים לעזור ולכן שלחתי אתמול מכתב לראש הממשלה בעניין זה.
סופה לנדבר: אנחנו מנסים לקשור את הזנבות כדי להבין במה מדינת ישראל כן תוכל לעזור לאזרחי מדינת ישראל שקרה להם אסון.
סופה לנדבר: אמרי לנו באילו בעיות אתם נתקלים: שיכון, דיור, קליטה?
סופה לנדבר: כאשר שוחחנו בטלפון אמרו לנו שיש המון בעיות.
סופה לנדבר: זאת ההזדמנות להגיד.
נטליה גריגורייביק: (ברוסית): נשארתי לבד.
נטליה גריגורייביק: בעלי נפטר לפני 9 שנים וכעת נהרגו בני ואמי.
נטליה גריגורייביק: אני גרה בגבעתיים בשכירות.
נטליה גריגורייביק: בעולם יש לי רק עוד אח אחד.
איליה קרניצקי: עברו כבר שבועיים מאז שמצאנו את גופת אימנו, זינאידה טושינה (מס' 27), ועברו כבר שבועיים מאז שנערכה הלוויה בבית קברות.
איליה קרניצקי: עד עכשיו אנחנו לא יכולים לקבל את תעודת הפטירה.
איליה קרניצקי: היום היינו במשרד הפנים בגבעתיים ואמרו לנו שם שבמחשב אין שום ציון על כך שהאסון הזה קרה.
סופה לנדבר: אתם מבינים שהיעדר תעודת פטירה יוצר בעיה.
סופה לנדבר: בעצם הם צריכים לקבל סטטוס ובעקבות זה לקבל זכויות מהביטוח הלאומי, תשלומים, קצבאות וכן הלאה.
סופה לנדבר: אנחנו נתייחס לבעיה הזאת של תעודת הפטירה, שהיא בעיה שיש לכולם.
יחזקאל לביא: אני מבקש לתת תשובה כבר כעת.
סופה לנדבר: תתנו תשובה כללית בהמשך כי אותה בעיה קיימת אצל כולם.
סופה לנדבר: (ברוסית): אני מבקשת מכם להירגע.
סופה לנדבר: נמשיך בישיבה עד שתקבלו את כל התשובות שנחוצות לכם.
סופה לנדבר: תעודת פטירה נחוצה לכם לצורך קבלת הטבות כספיות.
סופה לנדבר: אנחנו יודעים שהבעיה קיימת אצל כולכם ועכשיו תקבלו תשובות.
יחזקאל לביא: זה לא אותה בעיה אצל כולם.
יחזקאל לביא: אם היתה לוויה בארץ, אז אין בעיה להוציא תעודת פטירה.
קריאה: גם אנו נתקלנו באותה בעיה, שאין לנו עדיין תעודת פטירה.
קריאה: היום היינו במשרד הפנים ולא קיבלנו תשובה.
איליה קרניצקי: כאשר היינו בסוצ'י אמרו לנו שהמדינה תממן את המצבה.
איליה קרניצקי: אנחנו גרים בשכירות, יש לנו שתי בנות הלומדות באוניברסיטה.
איליה קרניצקי: אין לנו כסף להקים מצבה.
איליה קרניצקי: אני לא יודע עם מי אני צריך לדבר.
סופה לנדבר: המשרדים רושמים את שאלותיכם והם יענו על כל השאלות בהמשך.
איליה קרניצקי: (ברוסית):
איליה קרניצקי: נשיא אוקראינה פגע במשפחות ואמר שזאת לא היתה טרגדיה, שטעויות כאלה קורות בכל העולם.
איליה קרניצקי: אני מצטרף לאלה שדיברו לפני ומבקש ודורש שנשיא אוקראינה יבקש סליחה מכל אחד אישית בגלל הפגיעה שלו במשפחות ובאנשים שנהרגו במטוס.
איליה קרניצקי: אני קורא לזה רצח.
איליה קרניצקי: זו דעתי האישית.
איליה קרניצקי: זה היה רצח מתוכנן.
איליה קרניצקי: במסדרון האווירי טסו 3 מטוסים במקביל וירו דווקא במטוס ישראלי.
איליה קרניצקי: אני חושב שזה היה בכוונה.
ולרי אזבל: אבא שלי, דימיטרי אזבל (מס' 1), היה על המטוס.
ולרי אזבל: אני מצטרף לכל מה שנאמר פה עד כה.
ולרי אזבל: יש לי שאלה למדינת ישראל.
ולרי אזבל: האם מדינת ישראל וממשלת ישראל מוכנה להתייצב לצידנו בשעה שאנחנו נצטרך את זה, אם נצטרך?
ולרי אזבל: זאת שאלתי לממשלת ישראל, לכנסת ולחברי הכנסת.
ולרי אזבל: אני מניח, איך שהדברים מתפתחים, שאנחנו נצטרך עזרה מהמדינה שלנו.
סופה לנדבר: במה אתם צריכים עזרה?
ולרי אזבל: בייצוג משפטי ובדברים נוספים.
ולרי אזבל: אני לא רוצה להרגיש שאנחנו תושבי קבע.
ולרי אזבל: אני רוצה להרגיש שאנחנו אזרחי ישראל לכל דבר, כל מי שנפגע פה, ואני מקווה שהיחס שהמדינה והכנסת יתנו לנו יהיה הולם.
ולרי אזבל: תודה.
אנה קוזלוב: (ברוסית): איבדנו בת וחתן, ילנה וניקולאי זטבורניצ'קי (מס' 24 25), ובכך איבדנו את התמיכה שלנו בחיים.
סופה לנדבר: כמה שנים אתם בארץ?
אנה קוזלוב: (ברוסית): אנחנו 5 שנים בארץ.
אנה קוזלוב: אני מצטרפת לכל מה שנאמר על הדרישות מממשלת אוקראינה.
אנה קוזלוב: מה עוד שהחתן הוא אוקראיני.
אנה קוזלוב: יש לנו בעיה מכיוון שלא קיבלנו תעודת פטירה.
אנה קוזלוב: אנחנו מבקשים סיוע משפטי לייצג את הזכויות שלנו כהורים.
אנה קוזלוב: אנחנו זוג מבוגר שמתגורר בשכירות ואנחנו מבקשים עזרה בסיוע סוציאלי או בסיוע בשכר דירה.
ולריה לבטסקי: (ברוסית): איבדתי את בעלי, גגואיק ארזוניאן (מס' 2), ונשארתי עם שני ילדים בארץ ועוד ילד שנשאר ברוסיה.
ולריה לבטסקי: אנחנו נמצאים 5 חודשים בארץ.
ולריה לבטסקי: אין לי שום מקור הכנסה ואני לא יודעת מה לעשות.
ולריה לבטסקי: אין לי עבודה ואני לא יודעת עברית.
ולריה לבטסקי: אני לא מכירה פה אנשים ואין מי שיוכל לעזור לי.
ולריה לבטסקי: סל הקליטה עומד להיגמר.
ולריה לבטסקי: בעלי היה סנדלר.
ולריה לבטסקי: אני גרה בחולון.
ולריה לבטסקי: אני מבקשת דיור סוציאלי.
טטיאנה גורמן: (ברוסית): איבדתי את בעלי, בוריס גורמן (מס' 17), ונשארתי עם 2 ילדים, מקסים בן 19 וכן ילד קטן בן 4.
טטיאנה גורמן: בעלי היה המפרנס של המשפחה.
טטיאנה גורמן: נשארה אימו בת 71.
טטיאנה גורמן: הוא עבד לבד ואני טיפלתי בילד הקטן.
טטיאנה גורמן: אין לי לא עבודה ולא כסף לשלם דמי שכירות.
טטיאנה גורמן: אנחנו גרים בראשון לציון.
טטיאנה גורמן: אני מקווה שמדינת ישראל לא תשאיר אותנו בצרה הזאת, באסון הזה.
טטיאנה גורמן: אני מבקשת סיוע בדירה מכיוון שאין לי כסף, לא למשכנתה ולא לשכירת דירה.
זיוה גוטפריד: (ברוסית): במטוס נספה אחי, ואלרי חייפץ (מס' 26).
זיוה גוטפריד: יש לנו אמא בארץ.
זיוה גוטפריד: אני מצטרפת לכל מה שנאמר עד כה.
זיוה גוטפריד: אחי לא היה תושב ישראל.
זיוה גוטפריד: הוא בא לבקר את אמנו, אותי אותו ואת בתו שלומדת פה.
זיוה גוטפריד: את הגופה לא מצאו.
זיוה גוטפריד: אמי נמצאת כאן בהלם והיא סובלת מאובדן זכרון.
סופה לנדבר: הבעיה שהיא מעלה היא כמעט כמו אצל כולם, אצל כל המשפחות שלא מצאו את גופות יקיריהם.
סופה לנדבר: הם רוצים שיהיה מקום שאליו הם יהיו יכולים לבוא, להדליק נר ולשים זר פרחים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו נצטרך לחשוב איך לעשות אתר הנצחה, מצבה או אנדרטה כדי שלמשפחות יהיה מקום להתייחד עם יקיריהן.
יורי שטרן: יש החלטת ממשלה על כך.
סופה לנדבר: בינתיים יש החלטת ממשלה אך עדיין אין שום דבר.
סופה לנדבר: (ברוסית): אנחנו נחליט בישיבה הזאת על אנדרטה.
סופה לנדבר: יש החלטת ממשלה בנושא הזה.
סופה לנדבר: סגן השר יורי שטרן יציג את הנושא על מנת שנבין היכן אנחנו נמצאים.
סופה לנדבר: נעקוב אחר כל הבעיות שניצבות בפניכם.
זיוה גוטפריד: (ברוסית): הוא היה בסטטוס של תייר.
זיוה גוטפריד: השאלה שלי היא לגבי אמא שלו, שגרה פה והיא אזרחית ישראל.
זיוה גוטפריד: האם יש לה זכויות?
זיוה גוטפריד: באיזה סטטוס היא נמצאת?
סופה לנדבר: זה מקרה שחוזר על עצמו.
סופה לנדבר: הוא היה תייר והאמא אזרחית מדינת ישראל.
סופה לנדבר: קרובי המשפחה שנמצאים שם כן קיבלו סטטוס ותעודות ואילו כאן במדינה הם לא קיבלו שום סטטוס ושום תעודה.
סופה לנדבר: בגלל זה היא שואלת מה הסטטוס שתקבל האמא ומה היא תקבל ממשרדים שונים.
עליזה קמרי: רציתי להוסיף משהו לגבי הנושא של אתר ההנצחה.
עליזה קמרי: אני מבקשת שנציגי המשפחות יקחו חלק בהחלטות ובהצעות איזה סוג של אתר הנצחה, איפה זה יהיה וכדומה.
עליזה קמרי: שאנחנו נהיה חלק מהתהליך הזה.
אנדריי קזנצב: במטוס הזה היתה אמי, מניה קזנובה (מס' 54), שלא היתה ישראלית.
אנדריי קזנצב: גם אני מצטרף לשאלה ששאלה עליזה קמרי.
אנדריי קזנצב: אני טסתי לרוסיה לשבוע כדי להיפגש עם קרובים ועכשיו אני צריך אישור למעסיק שלי כדי שיאפשר לי לחזור בחזרה.
ארקדי נמצוב: במטוס איבדתי את אשתי, מרינה נמצובה (מס' 43).
ארקדי נמצוב: אני ישראלי מזה 11 שנים.
ארקדי נמצוב: אני רוצה להתחיל באמירת תודה לכל האנשים שעזרו לי.
ארקדי נמצוב: אני מבקש להודות למשרד הדתות.
ארקדי נמצוב: עשינו 'שבעה' וקיבלתי אישור להקים אנדרטה בבית הקברות שבו קבור אבי ז"ל.
ארקדי נמצוב: דבר ראשון, נאמר פה שיש בקשת סליחה.
ארקדי נמצוב: אני רוצה לקבל את זה מנשיא אוקראינה בכתב.
ארקדי נמצוב: דבר שני, ידוע לי שב-26.10 בעיר סוצ'י צריך להיות דיון בבית משפט, שרק הוא יכול להגיד לאן הלכו הקרובים שלנו, וכמובן גם אשתי.
ארקדי נמצוב: ככל הידוע לי, כל הפריטים שנמצאו, תיקים וכן הלאה, נמצאים כבר באוקראינה.
ארקדי נמצוב: זאת אומרת שהרוסים כבר לא בשיתוף פעולה.
ארקדי נמצוב: כמו כן, לקחו בדיקות דם לצורך בדיקת DNA.
ארקדי נמצוב: אני רוצה לדעת האם האנשים שלנו לקחו בדיקות דם גם מהחלקים שמצאו בים או שזה נמצא רק ברוסיה.
ארקדי נמצוב: דבר שלישי, הרשו לי לפנות ישירות לכל משרד ממשלתי אם יהיה לי צורך בכך ולא לדבר עכשיו על הצרות.
ארקדי נמצוב: יש לי צרה אחת גדולה: הרגו את המשפחה שלי ואני לא יודע מה לעשות.
סטניסלב זלצר: (ברוסית): במטוס נהרגה אשתי לשעבר, אוקסנה זלצר (מס' 23).
סטניסלב זלצר: היא היתה גרושה והיא גרה עם מישהו אחר.
סטניסלב זלצר: לילד שנשאר צריכים לתת סטטוס בארץ ולפיכך צריך תעודת פטירה או מסמך כלשהו שיעזור לי במשרדים השונים אליהם אני צריך לפנות.
סטניסלב זלצר: יש בעיות נוספות שקשורות לגירושין ולמצב המשפחה.
סטניסלב זלצר: הבעיה העיקרית היא הצורך בתעודת פטירה.
סטניסלב זלצר: אוקסנה לא היתה יהודיה ואימה נשארה שם, במדינות חבר העמים.
סטניסלב זלצר: אח שלה נהרג לפני כמה שנים והאמא שלה נשארה לבד בעולם.
סטניסלב זלצר: אני מבקש שייתנו לה אזרחות או שיאפשרו לה להגיע לעתים קרובות למדינת ישראל ושיהיה בידה מסמך כלשהו של המדינה או ממשרד הפנים שיאפשר לה לשהות כאן.
אילן אלון: איבדתי את ארוסתי, אוקסנה זלצר (מס' 23), בתאונה הקטלנית הזאת.
אילן אלון: מאוד קשה לי להתבטא.
אילן אלון: אחרי האסון הנורא הזה נסעתי לרוסיה על מנת לנסות למצוא גופה, כדי שלפחות אוכל לעלות לקברה.
אילן אלון: ישראל בעצם היתה אמורה לעזור לממשלת אוקראינה בחיפושים אך הם לא רצו בכך.
אילן אלון: סביר להניח שאם ישראל היתה מתערבת, אולי היה סיכוי כלשהו למצוא את ארוסתי.
אילן אלון: חיינו כמשפחה לכל דבר עם בנה, שהוא בפועל היה כבני.
אילן אלון: בשבילי המצב הזה הוא טראומה נוראית וממש קשה לי להתמודד עם הבעיה הזאת.
אילן אלון: בעקרון, כל השאלות כבר נשאלו.
אילן אלון: תודה רבה.
זויה סושקין: אני חברה של אוקסנה זלצר (מס' 23).
זויה סושקין: אני גרה במשך 9 שנים באילת.
זויה סושקין: היינו חברות מאוד טובות.
זויה סושקין: אני יודעת שאילן אלון ואוקסנה זלצר גרו במשך שנה ו-4 חודשים ביחד.
זויה סושקין: היו ביניהם יחסים טובים מאוד והם אהבו זה את זו.
זויה סושקין: אילן אלון לא רוצה את הדירה ולא רוצה כלום אלא רק סיוע משפטי.
זויה סושקין: הוא היה לבד בים השחור וראה את הקטסטרופה.
זויה סושקין: מאוד קשה לו.
זויה סושקין: הוא רוצה רק סיוע משפטי.
זויה סושקין: אני מצטערת שאני צריכה לעזוב אתכם אך עלינו לנסוע לאילת.
סופה לנדבר: אנחנו מצטערים שאתם צריכים לעזוב אבל אנחנו נמשיך לשמור על קשר וננסה לסייע במה שנוכל.
סופה לנדבר: נסיעה טובה.
אלכס מיכלסון: במטוס היתה אשתי, אנה מיכלסון (מס' 40).
אלכס מיכלסון: דבר ראשון, גם אני רוצה לקבל תשובה מאוקראינה.
אלכס מיכלסון: דבר שני, מנובוסיבירסק הגיעה לכאן אמא של אשתי.
אלכס מיכלסון: היא תיירת.
אלכס מיכלסון: בגלל בעיות לב היא מאושפזת מאתמול בבית-חולים בילינסון.
אלכס מיכלסון: אמרו לי שם שהם לא יכולים לעזור מכיוון שהיא תיירת ואין לה ביטוח.
אלכס מיכלסון: אולי תוכלו לעזור לנו.
אלכס מיכלסון: בוודאי שאני אשלם.
סופה לנדבר: אשתך בעצם טסה לשם כדי להביא את אימה, בגלל שהאם עברה התקפת לב, עד כמה שאני זוכרת, והיא היתה צריכה להביא אותה לכאן.
סופה לנדבר: אשתך היתה אחות במקצועה.
אלכס מיכלסון: היא עבדה בבית-חולים בילינסון אבל בבית-החולים אמרו שהם לא יכולים לטפל באמא שלה מכיוון שאין לה ביטוח.
ברוך אייל: היא עוברת היום צנתור וההערכה של הרופאים היא שזה יהיה כרוך בניתוח לב.
נטליה שצ'רבקוב: איבדתי במטוס את אמי, סופיה פיודורוב (מס' 50), שטסה לבקר את בנה, שנמצא עכשיו פה.
נטליה שצ'רבקוב: הבעיה שלנו היא אותה בעיה כמו של כולם.
נטליה שצ'רבקוב: כעת יש לנו בעיה עם המצבה, שאני לא יכולה לשלם עליה.
נטליה שצ'רבקוב: אמרו שהמדינה צריכה לעזור לנו.
נטליה שצ'רבקוב: זה בעיה אחת.
נטליה שצ'רבקוב: אמי טיפלה בילדים שלי.
נטליה שצ'רבקוב: אני עכשיו בישראל עם שני ילדים ועם בעלי ועכשיו אני לא יכולה לעבוד בגלל הילדים.
נטליה שצ'רבקוב: גם גן ילדים הוא יקר.
נטליה שצ'רבקוב: הבת הצעירה שלי היא עוד לא בת 3 ואי אפשר לסדר לה גן ילדים.
נטליה שצ'רבקוב: לפני האסון עבדתי במפעל "ניסן" בשדרות.
נטליה שצ'רבקוב: בינתיים נכנסתי ללימודים בסדנה טכנולוגית אבל הם ימשכו חודש בלבד ואני לא יודעת מה יהיה אחר-כך.
נטליה שצ'רבקוב: אני מבקשת לשאול לגבי אחי.
נטליה שצ'רבקוב: הוא עכשיו כמו תייר.
נטליה שצ'רבקוב: הוא יהודי.
נטליה שצ'רבקוב: איך הוא יוכל לקבל אזרחות ישראלית?
נטליה שצ'רבקוב: נאמר לי שהוא יכול אבל היום במשרד הפנים באשקלון נאמר לי שאין דבר כזה, שהוא לא יכול כי הוא לא גר פה.
נטליה שצ'רבקוב: ככל הידוע לי, מי שהוא יהודי זכאי לקבל אזרחות ישראלית.
נטליה שצ'רבקוב: גם לנו יש בעיה עם תעודת הפטירה.
נטליה שצ'רבקוב: אני מבקשת שתאמרו לנו איזה מסמכים אנחנו צריכים פה בישראל.
נטליה שצ'רבקוב: יש לנו תעודת פטירה ברוסית וכבר שילמתי לעורך-דין עבור תרגום שלה לעברית אך עכשיו אומרים שזה לא תופס בישראל.
נטליה שצ'רבקוב: מה אנחנו צריכים בדיוק?
סופה לנדבר: (ברוסית): אנחנו נעסוק בעניין תעודות הפטירה.
סופה לנדבר: לאחר שנסיים, נסכם את כל השאלות ונפנה למשרדי הממשלה הרלוונטיים כדי לקבל תשובות
נטליה שצ'רבקוב: אני מבקשת עזרה במציאת גן ילדים עבור בתי ומציאת עבודה עבורי.
נטליה פנאיוטובה: (ברוסית): אני מתנדבת בסל"ע.
נטליה פנאיוטובה: דבר ראשון שחסר לנטליה שצ'רבקוב הוא המצבה.
נטליה פנאיוטובה: עד היום לא הזמנו מצבה.
נטליה פנאיוטובה: אמרו לנו שאם מחר אנחנו לא נזמין, הם לא יספיקו לעשות את זה עד ל'שלושים'.
נטליה פנאיוטובה: אבל במשרד לקליטת עליה אמרו שאנחנו לא צריכים להזמין.
נטליה פנאיוטובה: אם אנחנו נזמין, אנחנו לא נקבל אחר-כך כסף.
נטליה פנאיוטובה: היום אנחנו מבקשים לקבל תשובה: האם להזמין את המצבה מחר או לא להזמין?
נטליה פנאיוטובה: דבר שני הוא עבודה לנטליה.
נטליה פנאיוטובה: היא עכשיו לא עובדת.
נטליה פנאיוטובה: בעיר שדרות יש אבטלה.
נטליה פנאיוטובה: לאחרונה הציעו לה מקום עבודה בפרוייקט "אמדוקס" והיא צריכה לעבור קורס למתכנתים.
נטליה פנאיוטובה: (ברוסית): אולי מישהו יוכל לעזור כדי שהוא תוכל ללמוד בקורסים הללו.
נטליה פנאיוטובה: האם יש להם זכות לפיצויים?
נטליה פנאיוטובה: עד היום לא קיבלנו שום דבר.
סופה לנדבר: נטליה שצ'רבקוב הסבירה את עצמה טובה מאוד.
סופה לנדבר: אני מקווה שהבנתם את הבעיות של המשפחה הזאת וכשתשיבו תנסו להתייחס גם לבעיות שהיא הציגה כאן.
אולג צ'כובסקי: אני אזרח ישראלי.
אולג צ'כובסקי: אמי, גלינה צ'כובסקאיה (מס' 53), היתה פה תיירת.
אולג צ'כובסקי: אני לא יודע איזה סטטוס יש לי.
אולג צ'כובסקי: רציתי לבקש לעזור לי בזה.
אולג צ'כובסקי: רציתי גם לבקש שתעזרו לי לגבי תעודת פטירה שאני צריך לקבל, הבנתי עכשיו שמרוסיה ולא מפה.
אולג צ'כובסקי: מפה אני לא מקבל כלום.
אולג צ'כובסקי: אני מצטרף לכל מה שנאמר לגבי אוקראינה.
אולג צ'כובסקי: אני מבקש לקבל סיוע משפטי ומקווה למצוא את האמת.
אולג בורלקוב: במטוס היו בתי דריה ואשתי ליובוב בורלקוב (מס' 12 13).
אלאונורה סטפנוב: (ברוסית): אנחנו גרים במגדל העמק.
אלאונורה סטפנוב: איבדתי באסון את בתי ליובוב ואת נכדתי דריה (מס' 12 13).
אלאונורה סטפנוב: נשאר לי בן עם 100% נכות, בן 42.
אלאונורה סטפנוב: הבת שלי לא נהרגה.
אלאונורה סטפנוב: הרגו אותה.
אלאונורה סטפנוב: אני אסירת תודה לעיריית מגדל העמק.
אלאונורה סטפנוב: עד כה לא ראיתי מממשלת ישראל שום סיוע אבל נעזרנו באנשים טובים בעיריה ובראש העיריה.
אלאונורה סטפנוב: אני מבקשת לנצל את ההזדמנות ולהגיד להם תודה.
אלאונורה סטפנוב: אני מבקשת סיוע.
אלאונורה סטפנוב: נשארנו אנשים מבוגרים.
אלאונורה סטפנוב: לבן שלנו יש מחלה קשה מאוד ואנחנו צריכים סיוע ממשרד הבינוי והשיכון בדיור ציבורי.
אלאונורה סטפנוב: אני מבקשת לדעת מאיפה אנחנו נקבל פיצויים: מאוקראינה, מרוסיה?
אלאונורה סטפנוב: אני מבקשת להודות למדינת ישראל אבל בעצם אני חושבת על אוקראינה ועל רוסיה.
אלאונורה סטפנוב: מי צריך לסייע לנו כדי שלא נהיה אנשים עניים?
אלאונורה סטפנוב: יש לי שאלה לקונסול רוסיה.
אלאונורה סטפנוב: אני מבקשת מהשגריר את מה שמגיע לנו.
אלאונורה סטפנוב: בעלי הוא בעל אותות של ברית-המועצות.
אלאונורה סטפנוב: יש לי בן חולה כשיצאנו מרוסיה לקחו מאיתנו את כל המסמכים שהיו ברשותנו ולפיכך אנחנו לא מקבלים כל פנסיה מרוסיה.
אלאונורה סטפנוב: פנינו מספר פעמים לשגרירות רוסיה.
אלאונורה סטפנוב: אני עדיין עומדת על הרגליים ואני חזקה.
אלאונורה סטפנוב: האם אזכה לקבל פנסיה מרוסיה?
אלאונורה סטפנוב: אני מודה למדינת ישראל.
אלאונורה סטפנוב: אדוני הקונסול, אני מבקשת שתמסור את דברי לאחראים.
אלאונורה סטפנוב: מר דמיטרו מרקוב, השגריר האוקראיני, אתם הרגתם את הקרובים שלנו.
אלאונורה סטפנוב: בכוונה הפילו את המטוס הישראלי.
אלאונורה סטפנוב: יש אנשים שגם אומרים את זה בגלוי.
סופה לנדבר: היא מבקשת מקונסול רוסיה את הפנסיה שמגיעה לה משלטונות רוסיה.
סופה לנדבר: (ברוסית): לא צריך להאשים אף אחד.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים לעזור לכם והלב שלנו אתכם.
סופה לנדבר: מטעם הממשלה נסעו אתכם לסוצ'י נציגי המשרד לקליטת עליה וסגן השר יורי שטרן.
סופה לנדבר: הוועדה הוקמה וכעת תשמעו את כל התשובות.
סופה לנדבר: (בעברית): כאשר קרה לכם מה שקרה בסוצ'י והיו בעיות, וסגן השר יורי שטרן טיפל בהן, גם אני התקשרתי ללשכת ראש הממשלה.
סופה לנדבר: הוא היה אז בקבינט הבטחון אך מייד כשהוא יצא משם הוא התקשר והתחיל לסייע במה שניתן היה לעזור.
סופה לנדבר: אני אומרת שעד כמה שאנחנו מבינים את הצער ואת הכאב, אבל יש אנשים שרצו ורוצים לסייע והם עוזרים.
סופה לנדבר: אני בשם המשפחות אסירת תודה על כך.
אולג בורלקוב: יש לי שאלה לנציגי בנק "עידוד".
אולג בורלקוב: האם אפשר לסייע למשפחה עולה לקבל הלוואה דרך הסוכנות לרכישת דירה?
אולג בורלקוב: אני רוצה לדבר קצת אל האנשים מאוקראינה.
סופה לנדבר: רק מה שקשור לכנסת.
סופה לנדבר: אני מבקשת לא לעשות הצגות לשגריר אוקראינה.
סופה לנדבר: אנחנו מבינים שהוא הגיע כדי לייצג את המדינה.
סופה לנדבר: עם כל ההבנה לכאב ולצער, אנחנו חושבים שזה לא המקום לעשות הצגות לשגריר אוקראינה ולשגרירות רוסיה.
אולג בורלקוב: תודה לאנשים מאוקראינה שנמצאים פה.
אולג בורלקוב: אני תוהה למה לא נמצא פה ראש הממשלה קוצ'מה?
אולג בורלקוב: יש מדינה ואנחנו מבינים מה המהות של מדינה.
אולג בורלקוב: יש ראש ממשלה ואנחנו מבינים מה המהות של ראש ממשלה.
אולג בורלקוב: באוקראינה, לצערנו, אנחנו לא רואים את המדינה.
אולג בורלקוב: אנחנו לא רואים שם את ראש הממשלה.
אולג בורלקוב: האם זה אפגניסטן?
אולג בורלקוב: האם זה בן-לאדן מספר שתיים?
אולג בורלקוב: זאת השאלה.
אולג בורלקוב: יש התייחסות למושג "מדינה", שיש בה מוסדות ממשלתיים.
אולג בורלקוב: אנחנו לא רואים שאנחנו פועלים עם ממשלת אוקראינה.
אולג בורלקוב: זה לא מדינה.
אולג בורלקוב: זה לא נשיא, אם הוא מתנהג כך.
אולג בורלקוב: אנחנו לא נשתוק.
אולג בורלקוב: זאת ההגנה היחידה שלנו ואנחנו לא נשתוק ונפנה לכולם.
אולג בורלקוב: אם נצטרך, נופיע בטלוויזיות בחוץ-לארץ ובעיקר באירופה.
אולג בורלקוב: אז יהיו פנים למדינת ישראל, כמו שיש פנים לארצות-הברית.
אולג בורלקוב: אני חושב שאין פנים למדינת אוקראינה.
סופה לנדבר: בשעה 18:30 נצטרך לסיים את הישיבה.
סופה לנדבר: אני רוצה שכל אחד ידבר ויציג את הבעיות.
פבל אפשטיין: באסון המטוס איבדתי את אשתי, טטיאנה זולוטקו (מס' 21).
פבל אפשטיין: אין לי תעודת פטירה ולפיכך אין לי סטטוס.
פבל אפשטיין: אני גר בבת-ים.
פבל אפשטיין: יש לי בעיה עם משכנתה.
סופה לנדבר: מר ישראל שוורץ, אנחנו נבקש לא לשנות להם את הסטטוס.
סופה לנדבר: אני מבקשת לשאול אותך מה ניתן לעשות.
סופה לנדבר: נניח שיש משפחות שמקבלות משכנתה והן היו מקבלות משכנתה או סיוע בשכירות כמשפחה.
סופה לנדבר: הבעיה היא שעכשיו הסטטוס שלהם שונה בעקבות המצב.
סופה לנדבר: אני וצה שהממשלה תתייחס אליהם כפי שהתייחסו אליהם לפני האסון.
ישראל שוורץ: יש ביטוח על המשכנתה.
ישראל שוורץ: חייב להיות ביטוח.
סופה לנדבר: אני מבקשת שכאשר הם יסיימו אתם תתייחסו לכלל המקרים ותגידו מה הזכויות של האנשים האלה.
סופה לנדבר: הם לא יודעים מה הזכויות שלהם ובגלל זה בעצם ערכנו את הישיבה הזאת.
סופה לנדבר: יכול להיות שאנחנו נצטרך לעשות עוד כמה ישיבות.
קריאה: (ברוסית): האם רכשת דירה?
פבל אפשטיין: (ברוסית): כן.
פבל אפשטיין: אני כעת אלמן.
פבל אפשטיין: האם אכנס לסטטוס כמו אם חד-הורית?
1063: כן.
1063: אין אפליה בין גברים לנשים.
אולגה קמחה: אמא שלי, שרה חי קמחה (מס' 57), היתה במטוס.
אולגה קמחה: למזלנו מצאו את גופתה, היא הובאה לארץ ונקברה אך עדיין אני לא יכולה לקבל תעודת פטירה.
אולגה קמחה: הייתי היום במשרד הפנים, שלחו אותי ממקום למקום ואמרו שזה עדיין לא מעודכן במחשב ושלא העבירו מידע ממשרד החוץ.
אולגה קמחה: זה נראה לי תמוה כי הרי מצאו את הגופה, זיהו אותה ונתנו את כל הטפסים מאבו כביר.
אולגה קמחה: אני לא יודעת מדוע אנחנו צריכים לחכות לתעודת הפטירה.
אולגה קמחה: אבא שלי הוא בן 81 ויש לו בעיות נפשיות ומנטליות.
אולגה קמחה: אני צריכה לקבל את תעודת הפטירה כדי לסדר כמה דברים, לפחות בבנק.
אולגה קמחה: הייתי בביטוח הלאומי וגם שם קיבלתי תשובה מעניינת.
אולגה קמחה: אמרו שלא מגיע לו שום דבר, גם לא כסף למצבה.
אולגה קמחה: מאידך היו בביתנו כמה עובדים סוציאליים, מסל"ע, מהשכונה וגם מהמשרד לקליטת עליה, והם אמרו שכן מגיע לו, לפחות מענק אֶבֶל וכסף למצבה.
אולגה קמחה: בביטוח הלאומי קיבלתי תשובה שלא כדאי להיכנס אליהם בכלל.
אולגה קמחה: אנחנו במצב נפשי קשה וקשה לנו אפילו לדבר כעת.
אולגה קמחה: קיבלתי תשובה שלא מגיע לו שום דבר חוץ מסכום כסף קטן, כ-2,000 שקל.
אולגה קמחה: אבל במקומות אחרים נאמר לי שכאלמן מגיעות לו זכויות והוא צריך לקבל משהו.
אולגה קמחה: הוא היה גרוש.
אולגה קמחה: הם קיבלו קצבת זיקנה כמו זוג מבוגרים.
אולגה קמחה: אני מבקשת לקבל תשובה ברורה ונכונה כמה מגיע לו, בגלל שהוא עדיין חי ואני צריכה לטפל בו.
אולגה קמחה: כולם צריכים לקבל פיצויים מכיוון שחברת הנסיעות היתה מבוטחת.
אולגה קמחה: אני יודעת שזה סיפור ארוך.
אולגה קמחה: אני רוצה לדעת האם כדאי שתהיה תביעה של כל המשפחות יחד או שכל אחד יתבע בנפרד בדרכו שלו.
קריאה: (ברוסית): יש לנו טענות כלפי ממשלת אוקראינה וגם כלפי מדינת ישראל.
יאנה סטפנוב: (ברוסית): איך אתם יכולים לבוא בטענות.