GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון ציפורי: יהיה שלט קטן שעליו ייכתב: עוף, חלקי עוף, מי היצרן, מה תאריך הייצור, מה תאריך פג תוקף.
גדעון ציפורי: קבענו גם כמויות בתקן הזה שיהיה מותר להם להוציא לפני שימלאו מחדש.
גדעון ציפורי: ישנה בעיה נוספת שהעלתה אותה חני וזו בעיית מכירת מוצרי מזון קפואים בתפזורת לשירות עצמי, כאשר כאן המצב הוא עוד יותר גרוע.
גדעון ציפורי: אני מתכוון לשניצל עוף מצופה ולכל מיני מוצרי עוף בתפזורת, כולל גם קטניות למיניהן, וזה מתבצע בשירות עצמי.
גדעון ציפורי: מי שקונה שם, אני אומר שמגיע לו.
גדעון ציפורי: זו נקודה בה חייבים לטפל ולהטיל איסור מוחלט.
גדעון ציפורי: הפרקטיקה שקיימת היום במעדנייה, בסופרמרקט ובכל מקום מכירה כזה, היא שכאשר מקבלים מכלים של חמישה או עשרה קילוגרם של חומוס, חצילים וכולי הם ארוזים מראש ואז שופכים את זה לקערה וממנה מוכרים לצרכן.
גדעון ציפורי: מי שלא יודע, כשזה מתייבש למעלה, אני עוד לא פגשתי את מי שמוריד את השכבה העליונה אלא למחרת בבוקר מערבבים טוב וכל מה שהתייבש למעלה נכנס פנימה.
גדעון ציפורי: באו כמה בעלי עסק קצת יותר מודרניים ברשתות ואמרו שהם רוצים לעשות אצלם במעדנייה חדרון קטן, שם בבוקר הם ייקחו את החמישה קילוגרמים הללו, יארזו אותם בצלוחיות של 250 גרם או 500 גרם, יסמנו אותם, יכתבו עליהן סלטי זה וזה, נארז על-ידי סופרמרקט זה וזה ותאריך האריזה.
גדעון ציפורי: כלומר, הצרכן יקבל את התחושה של השירות, של העבודה העצמית.
גדעון ציפורי: בעיה נוספת זו הבעיה של הבשר המצונן.
גדעון ציפורי: מגיע היום בשר ארוז, בשר בקר מיושן באריזות ואקום – הרעיון של היישון הוא למטרת הבשלה ועל-מנת לעשות אותו רך יותר וטעים יותר – אבל כל עוד הבשר הזה נמצא באותה אריזת ואקום עם התאריך ועם שם היצרן, זה בסדר.
יעל שאוט-כהן: בעניין סימון תזונתי אני חושבת שאפשר להעתיק תקן 1145 של המזון הארוז מראש.
יעל שאוט-כהן: בהחלט לצרכן חשוב לדעת מה מרכיבי הסלט המוכן ומה הערך התזונתי שלו וזאת על-מנת לאפשר לו בעיקר להשוות בין המוצר הזה לבין המוצרים הארוזים המוכנים.
יעל שאוט-כהן: יש לאפשר למידע הזה להגיע לצרכן כי זה מידע חיוני.
יעל שאוט-כהן: בזמנו הוכנו תקנים ביחס למזון הזה אבל עד היום לא יצא כל תקן לאור.
אדית הנדל: חשוב מאוד לדעת שרשתות השיווק עובדות לפי החוק.
אדית הנדל: לגופו של עניין.
אדית הנדל: אנחנו מבקשים שאם הנושא הזה אמור להיות מיושב ומוסדר בתקנות, בדומה לוועדה שהייתה בנושא של ייצור בשר במחלקות בשר, נקיים גם כן ועדה מקצועית שתדון בכל האספקטים כולל בטכנולוגיות החדשות של שמירה על מזון, של שינוע מזון וכן הלאה.
אדית הנדל: זאת אומרת, אם באים להוציא תקנות, אי-אפשר להתייחס לתקנות של היצרן כי תהליך השיווק שונה מתהליך הייצור.
אדית הנדל: צריך תקנות מיוחדות לרשתות, אבל תקנות שחייבים קודם לשבת ולבדוק אותן לעומק, את כל האספקטים השונים.
אדית הנדל: הטענה שלנו שאם אתם רוצים את כל התקנות של הייצור, של היצרנים, של סימון וכן הלאה להטיל על הרשתות, כדאי לגייס איזשהו צוות מקצועי שידון בכל האספקטים השונים כי הרי תהליך הייצור שונה מתהליך השיווק.
אמנון כהן: שאלתי לדעת החברים שמייצגים גם רשתות שיווק גדולות כי לא רציתי שתהיה גזרה שהם לא יוכלו לעמוד בה.
אמנון כהן: כמובן שצריך לשבת עם אנשים בשטח ולמצוא נוסחה מתאימה שתיתן להם גם אפשרות לעבוד.
אמנון כהן: אני לא רוצה שכל הזמן נחפש אותם.
אמנון צ'רלין: אם הוא לקח את המכל עם החומוס, היצרן שייצר אותו סימן את הכל, לרבות תאריך.
אמנון צ'רלין: אם זה שמכר העביר מהאריזה המקורית לאריזה משל עצמו, זה גם כן ייצור.
אמנון צ'רלין: אם זו אריזה מקורית, היצרן שייצר את האריזה הסיטונאית הזאת חייב לסמן גם את התאריך.
אמנון צ'רלין: אם הוא מעביר את זה למכל אחר, הוא למעשה ביצע אריזה מחדש.
אמנון צ'רלין: לפי ההגדרה של התקן, עצם ההעברה, במיוחד של מוצרים רגישים, מוערכת כפעולה של ייצור.
אמנון צ'רלין: אגב, במקרה של ירקות ופירות מוקפאים, זה הודגש בצורה חד-משמעית.
אמנון צ'רלין: אם אתה מדבר על סלט חומוס שרגיש מאוד מבחינת בקטריות – אגב, התקן הישראלי מאפשר ספירה עד מיליון לגרם – וידוע שאם אתה משאיר שאריות ומוסיף חומר חדש, השארית מהווה מניפולציה שמגדילה מאוד את הספירה של החיידקים, אז אדם שיש לו את הסטטוס של יצרן חייב שיהיה לו את הידע לדעת מה הוא עושה במקרה כזה.
אמנון כהן: אני מבקש לשמוע את נציג משרד הבריאות.
אמנון כהן: תגיד לי מה יש בקנה כי אולי יש דברים שאנחנו מדברים אבל אתם כבר עובדים עליהם.
אמנון כהן: יכול להיות שצריך לצרף לוועדה שלכם אנשים מהשטח.
בריאן קזין: הבעיה היא שהמוצר עומד זמן רב בתוך המכלים הפתוחים והמזון כבר מקולקל.
בריאן קזין: כאמור, התקן חל רק על מזון ארוז מראש.
בריאן קזין: בגדול אנחנו בדעה שהמצב בארץ במפעלי מזון פחות או יותר משביע רצון.
בריאן קזין: הבעיה שלנו היא באמת בתוך המסגרת של שיווק המזון ובמיוחד בתוך החנויות הקטנות אבל לא רק.
בריאן קזין: לכן הקמתי שתי ועדות במטרה להוסיף תקנות.
בריאן קזין: הקמתי ועדה עם כמעט כל הגורמים שקשורים לנושא, כולל לשכות המסחר, כולל רופאים וטרינריים, כולל משרד הבריאות.
בריאן קזין: אני רוצה לומר מה דעת משרד הבריאות.
בריאן קזין: כפי אמרתי, סימון.
בריאן קזין: אני חושב שלגבי המכירה במעדניות, חייב להיות מזון שנמכר אך ורק בתוך 24 שעות ולא יותר.
אמנון כהן: תפסת מוכר שלא עומד בכל הסטנדרטים ומוכר מצרך לא טוב, מה הקנס שמוטל עליו?
גדעון ציפורי: ברגע שמשרד הבריאות – ואני גם שמעתי את זה בהרצאה לפני שבוע מנציג של משרד הבריאות – טוען שאסור להשמיד מזון שפג תוקפו, זה שורש הבעיה.
גדעון ציפורי: הגישה צריכה להיות שאנחנו בתור אנשי מקצוע צריכים להגן על הציבור.
גדעון ציפורי: אם פג תוקפו של מזון, מבחינתי הוא לא ראוי למאכל אדם ויש לי את הסמכות ואני צריך להשמיד אותו.
גדעון ציפורי: אני אכן משמיד אותו, אבל משרד הבריאות לצערי הרב מייצג את הדעה שלא צריך להשמיד אותו.
אמנון צ'רלין: גם האיחוד האירופי שהוא איחוד מדינות די עשיר, יותר ממדינת ישראל, הבדיל בין שני מקרים.
אמנון צ'רלין: מקרים של מזון שהוא רגיש מאוד לקלקול מיקרוביאלי ושעלול להוות בעיה לבריאות הציבור, שם חייבים לסמן תאריך אחרון לשימוש ושם כתוב לשימוש עד כאשר השימוש אחרי תאריך זה אסור.
אמנון צ'רלין: אומרים לצרכן שלא ישתמש אחרי התאריך המסומן.
אמנון צ'רלין: זה כאשר יש בעיה של קלקול מיקרוביאלי שעלול לגרום לבעיה לבריאות הציבור.
אמנון צ'רלין: בשאר המקרים האיחוד האירופי, ובעקבות זה גם התקן הישראלי, מדבר על עדיף להשתמש לפני.
אמנון צ'רלין: במקרה הזה זה יותר בחזקת המלצה, כמו למשל ביסקוויטים.
אמנון צ'רלין: הרבה מאוד מוצרים, הסיכוי שהקלקול שיכול לחול בהם זה נניח שהביסקוויט יכול לספוג מים ולאבד את הפריכות שלו, הארומה שלו יכולה להתקלקל ואין בעיה בקטריאלית.
אמנון צ'רלין: במקרים כאלו כתוב שעדיף להשתמש עד תאריך וזאת המלצה.
אמנון צ'רלין: כלומר, מבחינת פג תוקף, יש שתי אפשרויות.
אמנון כהן: אני חושב שהנושא הזה מאוד חשוב ואני מודה לאלה שיזמו את הדיון.
אמנון כהן: המטרה הסופית שלנו היא לדאוג לצרכן הקטן שיושב בבית ולתת לו את המודעות ולחשוף את הבעיות.
אמנון כהן: אני גם מודה לעיתון שמאיר את עיני הציבור בנושאים האלה.
אמנון כהן: אני מבקש ממשרד הבריאות שמסקנות שתי הוועדות שהקמתם, נושא של תקנה לאטליזים ונושא של רישוי מרכולים, יבואו לידי ביצוע כמה שיותר מהר.
אמנון כהן: אני מבקש ששר הבריאות יקדם את הנושא הזה.
אמנון כהן: במקביל אני יוזם הצעת חוק שתחייב סימון על אריזות חדשות או אריזות שמשווקים לצרכן, שתהיה מדבקה עליה יצוין לפחות תאריך פג תוקף, שם של המוצר הקנוי ושם היצרן.
אמנון כהן: אני חושב שיהיה קשה מאוד לכתוב את הרכיבים התזונתיים, אבל לפחות תאריך פג תוקף, יצרן ושם המוצר חייב להיות רשום.
אמנון כהן: זה אמור לגבי חנויות המכולת הקטנות והגדולות.
אמנון כהן: הצעת החוק שלי תדבר גם על דברי מאפה שנמכרים באמצעות משקל, שיביאו לידיעת הצרכן באיזה יום אפו את המוצר ותאריך תפוגה.
אמנון כהן: אני מבקש ממשרד הבריאות לזרז את הטיפול והתוקף באותו נושא של תזכיר חוק אתה דיברת עליו ושישקול בחיוב להאציל מסמכויותיו ולהעביר אותן לרופאים וטרינריים ברשויות מקומיות כדי שבאמת תהיה להם אפשרות לאכוף את הנושא הזה ולהטיל קנסות על-פי הקבוע בחוק.
אמנון כהן: אם אותו וטרינר מגיע, שתהיה לו הסמכות לטפל בבעיה כפי שהוא רואה לנכון על-פי מה שמוגדר בחוק.
אמנון כהן: אני חושב שזה דבר חשוב מאוד.
אמנון כהן: אני יודע שלמשרד הבריאות חסר כוח אדם, וכאן יש כוח אדם נוסף שכן יכול לעסוק בנושא הזה.
אמנון כהן: למכון התקנים.
אמנון כהן: בעקבות הישיבה שלנו היום אנחנו צריכים לחשוב שתקנה 1145 לא מדברת על הנושא עליו דיברנו ויש צורך להרחיב או לחוקק תקנת משנה עם סעיף כזה או אחר בנושא.
אמנון כהן: התקנה צריכה לדבר על נושא אריזות חדשות במשקל, כל נושא האריזות, אוכל קפוא או לא קפוא, מעדנייה, נקניקים, דברי מאכל וכולי.
אמנון כהן: אני אוציא מכתב למנכ"לית שלכם כדי שתטפל בנושא שלכם כי אני חושב שזה נושא מאוד חשוב.
אמנון כהן: אנחנו דנים בפניות שמתייחסות להפעלת פאבים ללא רשיונות מתאימים מהרשויות האחראיות לכך.
אמנון כהן: מדובר בתופעה של ריבוי פאבים, בעיקר באזור התעשייה בכל מיני ערים, כאשר לפעמים זה לתקופה קצרה על-מנת לעשות כסף רב באותה תקופה קצרה, וכולנו יודעים מי האוכלוסייה שמגיעה לפאבים האלה, בעיקר בסופי שבוע.
אמנון כהן: על-פי פנייה שקיבלנו מדוד עידן, שתכף יציג את הדברים, על-פי הסקר שערכה האגודה למניעת אלכוהוליזם בשלוש ערים גדולות – בתל-אביב, בחיפה ובירושלים – יש פה תופעה מאוד חמורה כי למעשה כל הנושא נופל בין רשויות האכיפה והחקיקה, כאשר אין גם שום הגדרה .
אמנון כהן: יתכן שאתכם ביחד, אחרי שנשמע היכן הפרצה, נצטרך לתקן תקנה כזו או אחרת.
אמנון כהן: למעשה בחוק רישוי עסקים יש דברים מוגדרים שאומרים שצריך לקבל אישור מהמשטרה, אישור מהמחלקה לרישוי עסקים, אישור כיבוי אש, ולמעשה אם אין את הרשיון זה, כל הדברים האלה לא נלקחים בחשבון.
אמנון כהן: לא קיים נושא יציאת מילוט, לא קיים נושא ההגעה למקום כאשר מדובר באזור תעשייה שמרוחק מהכביש הראשי ואז נאלצים ללכת מרחק גדול ברגל במקומות חשוכים מאוד, ורק אם חס וחלילה קורה מקרה של קטטה או יש מידע מודיעיני על הפצת סמים באותו מקום, אז נכנסות רשויות החוק כשלמעשה יש להן אפשרות לסגור את המקום מיידית למשך שלושים יום.
אמנון כהן: זאת אומרת, לא הכל מוגדר ולא הכל מתבצע כמו שצריך וכמו שמתבצע בעסקים אחרים.
אמנון כהן: לפעמים העסק עובד במשך תקופה ממושכת והרשויות המקומיות לא יודעת על קיומו אלא אם כן קורה משהו במקום הזה.
אמנון כהן: כשמגיעים לאותו מקום, אין פיקוח עירוני.
אמנון כהן: אני אתן את רשות הדיבור לפונה כדי שיציג את הדברים ולאחר מכן כל אחד מהיושבים כאן יוכל להתייחס לנושא.
אמנון כהן: אנחנו לא נגד שאנשים יעבדו, אבל אנחנו רוצים שיהיו הרשיונות והאישורים המתאימים, שתהיה בדיקה של הנכנסים לאותו מקום גם מבחינת כמות אנשים כי לפעמים מקום יכול לאכלס מאה איש אבל מאכלסים בו 400-300 איש וזאת כדי להגדיל את הרווחים.
אמנון כהן: נרצה ללמוד את הדברים ולהגיע לאיזושהי מסקנה כדי שהכל יהיה מוסדר.
דוד עידן: בשלושת השבועות האחרונים ערכנו סקר שמטרתו הייתה שונה ממטרת נושא הדיון כרגע, מטרה שבדקה מה קורה מבחינת האלכוהול לקטינים, שזה סקר גדול שאנחנו כרגע מקיימים.
דוד עידן: הסקר עוד לא הסתיים והמסקנות שלו יהיו בנושא אחר לגמרי.
דוד עידן: במהלך הסקר הזה בדקנו נכון לרגע זה כעשרים פאבים בירושלים ובתל-אביב ויש לנו עדיין מקומות נוספים שם אנחנו אמורים לערוך את הבדיקה.
דוד עידן: כתוצאת לוואי מאותה בדיקה גילינו שבכל המקומות שבהם היינו אין שום שלט שמלמד על כך שלעסק יש רשיון עסק תקין על-פי כל הנהלים.
דוד עידן: זה היה איזשהו תוצר לוואי ראשוני ואז בעצם החלטנו לבדוק את זה הלאה ולשם כך פנינו לרשות להגנת הצרכן, הייתי בקשר עם גברת חני מונין, ושאלתי אותה האם יש להם אינפורמציה על הנושא הזה.
דוד עידן: היא אמרה לי שכן, שכבר בעבר היא התחילה לעשות בדיקה מעמיקה של הנושא הזה אבל היא נתקלה בקשיים רבים.
דוד עידן: בזמנו היא דיברה גם עם מכבי אש בערים השונות, בירושלים, בתל-אביב, עם מחלקת רישוי עסקים בתל-אביב, ובעצם אמרו לה שיש בעיה מובנית בכל מה שקשור בנושא של פאבים.
דוד עידן: פאבים זה עסק שאורך החיים שלו הוא לא ארוך במיוחד, עסקים כאלו נפתחים לשנה-שנה וחצי ואחרי כן הם מחליפים בעלים ונסגרים.
דוד עידן: אז בעצם יש בעיה של ניהול מעקב אחר אותם פאבים כדי לראות שאכן הם פועלים על-פי כל הנהלים שהחוק מחייב, כגון לראות את המיקום שלהם, האם יש להם דרכי מילוט, האם צריך גלאי עשנים וכולי.
דוד עידן: כל הנושא של תנאי הרשאה או הפעילות לעסקים, זה מאוד ספציפי ממקום למקום וצריך לבדוק ולאשר כל מקום לגופו של עניין.
דוד עידן: חלק גדול מהפאבים ממוקמים בהאנגרים גדולים או במרתפים ובמקום כזה הסכנה של חוסר דרכי מילוט או צפיפות של אנשים היא גורם בעייתי מאוד ועלולה באופן ממשי לסכן חיי אדם במקרה חס וחלילה של אסון כזה או אחר.
שמואל פרסבורגר: אני מבקש דבר אחד, למצוא דרך איך לפקח על החוקים הקיימים.
שמואל פרסבורגר: צריך להוסיף הרבה מאוד חוקים נוספים.
שמואל פרסבורגר: אני מבקש מהיושב-ראש למצוא דרך איך לפקח על ביצוע החוקים ואיך לוודא שלא יתגלו פאבים מהם אי-אפשר לצאת כשקורה משהו.
שמואל פרסבורגר: יום אחד אם חס וחלילה יקרה אסון ויישרפו באותו מקום אנשים, יאמרו שאנחנו צודקים.
שמואל פרסבורגר: אני לא רוצה להיות צודק.
חני מונין: כבר לפני שנה רציתי לבדוק את הנושא.
חני מונין: לקחתי מספר שמות של בתי עסק שפועלים בתל-אביב, בחיפה ובכל מיני אזורים.
חני מונין: בתל-אביב לפחות פניתי למי שאחראי על רישוי עסקים בעירייה וביקשתי ממנו שייתן לי תשובה האם יש אישור או אין אישור.
חני מונין: הבנתי שהפרוצדורה היא מאוד מורכבת.
חני מונין: יש כאלה שיש להם אישור חלקי והם פועלים מכיוון שהם צריכים לשפר דברים קטנים יחסית כמו תוספת שירותים וכולי.
חני מונין: לפני מספר ימים דיברתי עם שירותי הכבאות, שם נמסר לי שאי-אפשר לתת אינפורמציה בנושא כי כל מקרה לגופו.
חני מונין: זאת אומרת, זה תלוי בגודל החדר, מי השכנים, אם זה נמצא ליד נגריה או לא, באיזה סביבה וכולי.
חני מונין: זאת אומרת, זה מאוד מאוד מורכב.
חני מונין: הבעיה מבחינתי היא שאני מבינה את המורכבות של הנושא אבל אנחנו כגוף של צרכנים היינו רוצים יכולת לבחון את הדברים.
חני מונין: כמו שמשרד הבריאות יכול לבדוק מזון, לשלוח למעבדה, גם אנחנו יכולים לעשות זאת ולראות אם הדברים אכן נעשים כמו שצריך, אבל במקרה הזה אין לנו שום יכולת כי אין לנו קריטריונים מאוד מדויקים.
חני מונין: אנחנו לא יכולים לדעת ולבחון בעצמנו האם יש עדיין בעיות בתחום או שבאמת הכל נאכף כמו שצריך.
חני מונין: אני פונה כאן לוועדה.
חני מונין: אני מאמינה שאפשר לצמצם את הקריטריונים, שעוד גוף נוסף יוכל יהיה לבדוק את מה שקורה שם.
יעל שאואט-כהן: קיים צו רישוי עסקים מ1973- בעניין עסקים טעוני רישוי.
אמנון כהן: אנחנו יושבים כאן כדי לסגור את הפרצה הקיימת הזאת.
אמנון כהן: אני מציע שכל אחד יעלה את המקרים בהם הוא נתקל.
יעל שאואט-כהן: בסעיף 20 לחוק יש אפשרות להוציא צו מניעה, צו סגירה או הפסקה לבית עסק שפועל ללא רשיון.
שמואל חכים: אני חושב שהנושא של הפאב מכוסה כמו כל מקום שמוכרים בו משקאות חריפים ולכן במקרה הזה הוא לא מחייב התייחסות נפרדת.
אמנון כהן: כאן הייתי רוצה לשמוע אולי את שירותי כיבוי הצלה, אולי את אנשי משרד הפנים שייתנו לנו תשובה איך אני יכול להביא לכך שהכל יעבוד באופן תקין.
גרנר: ברשות
גרנר: כם אני רוצה לומר לכם בקצרה מהו הליך הרישוי.
גרנר: מבחינת החקיקה הקיימת, איך מתבצע רישוי עסק לפאב.
גרנר: קודם כל, פאב, זה נכון, אנחנו אמרנו שאנחנו לא הולכים לפי שמות ספציפיים, פאב או משהו אחר, אלא על קבוצות.
גרנר: לדוגמה, קבוצה 4 מדברת על מזון, קבוצה 5 מדברת על מים ופסולת.
גרנר: אני מדבר על קבוצות בצו רישוי עסקים, ביניהם יש עניין של משקאות משכרים ובתי אוכל.
גרנר: יש כיסוי נרחב לכל הנושא של המשקאות המשכרים.
גרנר: לדוגמה, אם נלך לאותו פריט שציינה ידידה, 4.8, מדבר על משקאות משכרים, הגשתם לצורך צריכה במקום ההגשה.
גרנר: זאת אומרת, זו המשמעות של פאב.
גרנר: שם יש ארבעה גורמים שנותנים אישור.
גרנר: יש את הרשות המקומית שזה תכנון ובנייה וכיבוי אש, ואחרי כן יש את המשטרה ומשרד הבריאות.
גרנר: דיברו על עניין של אכיפה.
גרנר: אכן כן, יש פה בעיה של אכיפה שצריך לתת לה פתרון.
גרנר: כשאנחנו עשינו תיקון חקיקה 15 ביקשנו לתת אפשרות על-מנת להגביר את האכיפה, להכניס את העניין של האפשרות לתת קנסות.
גרנר: אני לא מדבר על ברירת קנס אלא על קנסות לאותם עסקים שפועלים ללא רשיון או בניגוד להיתר שקיבלו.
גרנר: אין בחוק הזה.
גרנר: חוק רישוי עסקים מדבר על זה שאם מצאת מקום שנעברה בו עבירה, אתה יכול לעשות לו צו סגירה או לפנות לבית-המשפט ולבקש סגירה.
גרנר: לפעמים יש בעלי עסקים שמעונינים להגיע לבתי-המשפט היות שההליך הוא הליך ארוך, ושנית, יכול להיות שהם יקבלו דחייה של זמן סגירה עד שהוא יסדיר את הרשיונות.
גרנר: לכן אני ממליץ כצעד להגברת האכיפה לעשות תיקון בחקיקה שיאפשר לפקחים, למשטרה ולמשרד הבריאות – לכל אלה שיש להם מבחינת חוק רישוי עסקים את הזכות לתת צווי סגירה - לתת קנסות.
אמנון כהן: היום אני מבין הרשות המקומית מרכזת את הבקשה והיא זו ששולחת לגורמים הרלוונטיים שצריכים לתת את האישורים ואם לא נתנו תוך 21 יום, יש לה סמכות לתת לבד.
חורחה גלזר: אם בן-אדם שתה ויצא שתוי, עלה למכונית ועשה תאונה, מי שאחראי זה לא רק אותו בן-אדם אלא מי שמכר לו את האלכוהול.
אמנון כהן: הרשויות המקומיות קורסות תחת הנטל לתת שירותים לאוכלוסייה המקומית בהרבה מאוד תחומים כמו חינוך, רווחה, בעיות של סמים, שיקום אסירים וכולי.
אמנון כהן: אני חושב שמשרד הפנים כמשרד הפנים צריך לתקצב את הדברים האלה ואז הרשויות יעשו את העבודה.
אמנון כהן: אני לא מציע לזרוק את הכל על הרשות המקומית ולומר לה שהיא חייבת בכך וכך וכך, ולמחרת לבוא עם תוכנית התייעלות ולומר לה לפטר עובדים.
ידידה אריה: לעומת זאת חזר ועלה כאן הנושא שבפאבים גם המקום משתנה וגם הבעלים משתנים.
ידידה אריה: אחד הדברים שכמה שלא תאכוף ותוציא את הרשות המקומית או תוציא גורמים אחרים לעשות את הנושא של האיתור הראשוני הוא בעייתי וקשה כי זה מעין עסק עונתי פחות או יותר.
ידידה אריה: מנסים לעשות כסף, לא הולך להם, וזה חוזר חלילה.
ידידה אריה: יתרה מכך, יש הרבה מצבים שאנחנו סוגרים את העסק, ועד לא מזמן יכולנו לסגור ולמנוע רק מאיש מסוים להפעיל את המקום הזה, אבל הוא מכר את זה או נתן או העביר בעלות למישהו אחר.
ידידה אריה: לאחרונה יש אפשרות לסגור את החצרים.
ידידה אריה: בשבועות, לפני כחצי שנה, סגרו חצרים של מועדון מאוד גדול ברחובות.
ידידה אריה: בנושא של האכיפה, אין ספק שזו הרשות המקומית.
ידידה אריה: היא נותנת את הרשיון או לא נותנת את הרשיון.
ידידה אריה: היא צריכה לאתר את האנשים האלה ויש לה פקחים מהפיקוח העירוני במקום שיש את הפיקוח העירוני.
ידידה אריה: מה שעלה כאן, הנושא של בטיחות, זה ממש הרשות המקומית.
ידידה אריה: יש לה סקטורים מסוימים שאמורים לטפל בזה.
ידידה אריה: בחוק, בסעיף 23 לחוק רישוי אנשים, ניתן למשטרה לסגור מינהלית את העסק הזה אם הייתה סכנה ממשית לשלום הציבור.
ידידה אריה: זה נעשה ומתבצע.
ידידה אריה: לצערנו יכול להיות למחרת בבוקר שאותו איש ילך לבית-המשפט ובית-המשפט במעמד צד אחד יבטל את הצו ויגיד או-קיי, תמשיך לעבוד, עוד 14 יום אני קובע דיון משפטי, והיו מקרים כאלה.
ארז שני: השר רמון בהחלט בעד סגירת כל עסק שהוא לא חוקי.
ארז שני: אנחנו פועלים בכיוון השר והשר רמון מאז נכנס לתפקידו כשר הפנים כינס ישיבה.
ארז שני: גם אותו דוח על ביצוע רישוי עסקים הוא דוח שהשר רמון העביר את הבקשה שלו במסגרת היותו יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה ובעקבות זה הדוח הזה יצא.
ארז שני: הדוח הזה הופץ לממונים על המחוזות שפנו לרשויות על-מנת לפעול.
ארז שני: אני כרגע מדבר בגדול ולאו דווקא על פאבים.
ארז שני: קודם נשמעה פה איזושהי טענה שיש עיכובים ובירוקרטיה.
ארז שני: אני רוצה לומר שיש כאן אלמנטים נוספים כאשר אלמנט נוסף הוא שיש בעלי עסקים שפשוט לא הולכים לבצע רישוי עסק משום שהם רוצים לחסוך כסף ורשיון עסק עולה כסף.
ארז שני: ביצוע הוראות של כיבוי אש עולה כסף ויש עסקים שרוצים לחסוך את הסכומים האלה.
ארז שני: אנחנו נמשיך במעקב ובפעילות.
אמנון כהן: אני רוצה לברך את כל המשתתפים בדיון הזה שאני חושב שהוא מאוד חשוב.
אמנון כהן: אני רוצה לבקש מדוקטור גלזר שישלח לי את הפרוייקט שהתקיים בפולין.
אמנון כהן: נבחן אותו וניתן אותו לגורמים המקצועיים כדי שיבדקו אותו ויתאימו אותו לצרכים של מדינת ישראל.
אמנון כהן: אני מבקש שייתנו את הדעת לנושא הזה בוועדה הבין-משרדית.
אמנון כהן: דרך הוועדה או אני עצמי אגיש הצעת חוק תיקון חוק על-מנת לאפשר לפקחים להטיל קנסות ולא ברירת קנס כפי שצוין כאן.
אמנון כהן: לא לעשות זאת דרך חוק עזר עירוני אלא בתקנה ובחוק.
אמנון כהן: אני מוסיף שזה יחול על פקודת מסים וגבייה.
אמנון כהן: אני אדאג שהכסף ייכנס לקופת העירייה על-מנת שמזה היא תוכל גם להחזיק את הפקחים שלה.
אמנון כהן: אנחנו נרצה לבדוק את החוק הקיים.
אמנון כהן: לשם כך נעביר אותו ליועצת המשפטית של הוועדה, גברת אנה שניידר, כדי שתבדוק אותו ותראה אם אכן עדיין קיימת איזושהי פרצה בחוק, אם צריך לתקן או להוסיף תקנה כזו או אחרת או מינוח כזה או אחר.
אמנון כהן: אם אכן זה יהיה כך, אנחנו נעשה זאת.
אמנון כהן: אני רוצה להודות לדוד עידן שיזם את הדיון היום וליושב-ראש האגודה הישראלית לאלכוהוליזם.
אמנון כהן: אנחנו דנים בפניות ציבור בנושא טיפולי קוסמטיקה על-ידי קוסמטיקאיות בלתי מקצועיות ומורשות.
אמנון כהן: בראשית דבריי אני רוצה לציין שאני סמוך ובטוח שיש קוסמטיקאיות מקצועיות וטובות שעושות עבודתן במשך שנים רבות לטובת הפונים אליהן, אבל כמו בכל דבר יש כאלה שמנצלות את הפרצה בחוק ונפתחים כל מיני מכונים שאי-אפשר לפקח עליהם, ועליהם אנחנו רוצים להתמקד היום.
אמנון כהן: נרצה לשמוע את העוסקים בדבר.
אמנון כהן: נבדוק בסוף הדיון אם אין מספיק מערכות אכיפה בנושא הזה.
אמנון כהן: למעשה הפנייה אלינו נשלחה על-ידי נערה שבגיל 18 קרה לה משהו ועד היום היא סובלת.
אמנון כהן: הנערה התביישה להגיע כי לא רצתה להיחשף ואני בטוח שהיא לא היחידה.
אמנון כהן: אני בטוח שיש גם בחורים שסובלים מהתופעה כאשר לפעמים רוצים לתקן משהו קטן אבל נחשפים לדברים מאוד עמוקים שמלווים אותם שנים רבות.
אמנון כהן: אנחנו כמובן רוצים להגן על אותם אזרחים ושכל אחד יקבל את הטיפול על-ידי גורם מקצועי.
אמנון כהן: לא כולם מודעים ויודעים מי מקצועי ומי לא מקצועי ולא כל אחד בודק.
אמנון כהן: נכון שבתופעה הזאת אפשר להאשים את הפונים, אבל כבית מחוקקים אנחנו צריכים לתת את הדעת איך אנחנו מונעים את הדברים שקורים.
אמנון כהן: על-פי בדיקה שעשינו יש בארץ היום כשלושים בתי-ספר להכשרת קוסמטיקאיות, רובם בפיקוח משרד העבודה והרווחה ורק שניים לא נמצאים בפיקוח ואני תמה למה אותם בתי-ספר לא נסגרים וממשיכים לפעול ללא פיקוח של משרד העבודה והרווחה.
אמנון כהן: הלימודים לא זולים ועולה כסף רב ללמוד שם, וזאת אולי מכיוון שקשה למצוא תעסוקה במקצוע הזה, למרות שהמקצוע הוא קורץ והרבה מאוד אנשים רוצים ללמוד אותו.
אמנון כהן: כמובן אין לנו בעיה שילמדו, אבל שילמדו את הנושא טוב כי מדובר בגורל אנשים.
אמנון כהן: לפי מסמך שקיבלנו מדובר ב700- בוגרות ובוגרים כל שנה וזה אומר שמדובר בענף שעובד יפה ומשגשג.
אמנון כהן: כמובן ברגע שיש אדם אחד שנפגע, אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו סוגרים את הנושא עד סופו על-מנת שלא יהיה אותו מקרה של האדם הבודד הזה.
אמנון כהן: כפי שציינתי, יכול להיות שיש מכונים מקצועיים שפועלים ברמה מאוד גבוהה ואפילו ברמה בינלאומית וכאן אין לנו טענות, אבל אנחנו מתייחסים למכונים שפועלים ללא רשיון.
אמנון כהן: אני חושב שהמחוקק גם לא נתן את הדעת ולא מחייב אף אחד ברשיון.
אמנון כהן: מי שרוצה לפתוח מכון, פותח ואין אף אחד שיטיל איזושהי סנקציה או קנס בגין חוסר הרשיון.
אמנון כהן: בנוסף לכך, אחרי שבודקים אף אחד לא לוקח אחריות.
אמנון כהן: משרד הבריאות אומר שהוא בודק נושא מסוים, משרד העבודה והרווחה בודק נושא אחר, אבל למעשה שום דבר לא נבדק ואין כלים לבדיקה.
אמנון כהן: אני לא בא להאשים אף משרד ממשלתי כזה או אחר אבל אני חושב שמן הראוי שיהיו במשרדים האלה אנשי מקצוע שיפקחו את עינינו ויאמרו לנו מהי הדרך לתת להם את הכלים הנכונים, על-ידי תקנה או חקיקה.
אמנון כהן: אנחנו מוכנים לעשות כל מה שצריך.
אמנון כהן: כפי שציינתי כל אחד פותח לעצמו את הממלכה שלו על-ידי פרסום במקומון, שמועה שעוברת מפה לאוזן כאשר כל אחת מספרת איפה טיפלה, יש מקומות שיש להם תעודה, יש מקומות שאין להם תעודה ממשרד העבודה והרווחה ואף אחד גם לא בודק אלא מספיק שחברה המליצה ואצלה הטיפול עבר בשלום.
אמנון כהן: לא תמיד מדובר באותן בעיות כי יכול להיות שהטיפול שניתן מתאים לאדם אחד אבל לא מתאים לשני.
אמנון כהן: כשאדם קונה לעצמו תכשירים כאלו ואחרים, הוא קונה את התכשיר הטוב ביותר וזאת לאחר בדיקה, אבל כשהוא בא לקוסמטיקאית היא רוצה לחסוך בחומר היקר ולכן היא משתמשת בחומרים לא כל כך מוכרים.
אמנון כהן: המטופל לא יכול לבדוק מה החומרים בהם משתמשת אותה קוסמטיקאית כי לפעמים החומר נמצא בכלים כלליים.
אמנון כהן: הטיפול הוא לא זול והוא עולה בין 200 ל350- שקלים, תלוי מה אופי וסוג הטיפול שניתן.
אמנון כהן: כשאנחנו עוברים על הדברים, למשל כשמדובר בכתמי שמש אנחנו מגלים שהאדם עובר טיפולים די רציניים ומסובכים.
אמנון כהן: מדובר בניתוחים פלסטיים, בהסרת שיער, בהלבנת שיניים, בהרזיה, בחיטוב הגוף כאשר הכל מתבצע כעסקת חבילה.
אמנון כהן: לעתים מדובר בקוסמטיקאית שעברה קורס במשך שנה אבל לא קיבלה הכשרה, וגם אין חוק שיאמר שלפחות חצי שנה היא צריכה לעבור התמחות אצל מישהו מקצועי ותתמחה בנושא מסוים.
אמנון כהן: אני חושב שהמצב כאן הוא גרוע ביותר כי הקוסמטיקאיות מטפלות באפילציה ולמעשה כל מי שעוסקת בנושא זה פועלת בניגוד לרשיון שקיבלה והציבור כמובן לא מודע לכך.
אמנון כהן: מבחינת משרד העבודה והרווחה אין אף קוסמטיקאית בארץ שרשאית לעסוק באפילציה אבל רובן, אחרי שיש להן קצת ניסיון עוסקות בזה כי כנראה בזה קיים הכסף הגדול.
אמנון כהן: יש איגוד קוסמטיקאיות ונציגי האיגוד יציגו את האינפורמציה.
אמנון כהן: לדבריהם יש 7,000 קוסמטיקאיות מורשות על-ידי משרד העבודה והרווחה והם אומרים שכל פעם כשפונים אליהם, הציבור שנפגע מטיפול או לא קיבל טיפול ראוי, בתשעים אחוז מהמקרים הפונה בעצמו לא היה בסדר כי הוא לא טיפל נכון בחומר שהוא קיבל.
אמנון כהן: זאת אומרת, תמיד אין בעיות עם הקוסמטיקאיות שפועלות כשורה ועושות עבודתן כפי שצריך ואולי יש רק עשרה אחוז שלא פועלות נכון.
אמנון כהן: כמובן המחירים הם גבוהים, אין פיקוח וכל אחד גובה כמה שרוצה וחושב לנכון וזאת ללא שיש גוף שמפקח על המחירים.
אמנון כהן: גם האיגוד לא מטפל בנושא הזה וגם משרדי הממשלה לא יכולים לפקח.
אמנון כהן: אני חושב שצריך לבדוק את הדברים האלה כי אולי אנשים זקוקים למשחות שעולות כסף רב והתשלום הגבוה הזה הוא ללא כל הצדקה.
אמנון כהן: גילינו שהחברות שמייצרות או מייבאות את התכשירים האלה מוכרות אותם לכל מי שרוצה לקנות.
אמנון כהן: יש חברות שמקפידות למכור לאלה שיש להן רשיון קוסמטיקאית, אבל יש חברות שמוכרות לכל מי שמבקש וכל הנושא הזה פרוץ.
אמנון כהן: כל מי שרוצה לקנות, קונה ועושה את הטיפול כפי שהוא חושב ורוצה לעשותו.
אמנון כהן: גם בנושא הזה אנחנו צריכים לחשוב ביחד ולראות איזה הצעות נעלה כדי למגר את התופעה הזאת, לחייב למכור את התכשירים רק לאנשים בעלי רשיון, שרק אנשים בעלי רשיון יעבדו בתחום, ולהגדיר בהגדרות באותיות גדולות מה סוג ההכשרה שהם קיבלו.
אמנון כהן: כאמור, באיגוד הקוסמטיקאיות רשומות 7,000 חברות אבל אני בטוח שבשוק יש מספר גדול יותר של קוסמטיקאיות שעובדות גם ללא רשיון.
אמנון כהן: על-פי ממצאי האיגוד רוב הפונים אליכם בתלונות על טיפול לא נכון, על-פי בדיקה שלכם, בתשעים אחוז מהמקרים הייתה בעיה בפונה עצמו ולא בקוסמטיקאית.
אמנון כהן: כאמור, הספקים שמספקים את החומרים, יש כאלה שמקפידים למכור את החומרים לקוסמטיקאיות מורשות עם רשיון, אבל יש כאלה שלא מקפידים ומוכרים לכל דורש.
אמנון כהן: להם לא חשוב אם הטיפול שניתן הוא טוב או לא, אבל לנו חשוב שהציבור לא יינזק.
חני מונין: היום קוסמטיקאיות מטפלות בלייזר, מטפלות בכל מיני חומרים בעלי חומצה גבוהה וקרמים שאני אישית לא מבינה בזה הרבה אבל המומחים יכולים להעיד שלפעמים אלה טיפולים די פולשניים.
חני מונין: הנושא בארץ כיום הוא מאוד פרוץ.
חני מונין: קוסמטיקאיות לא מחויבות ברישוי וכל אחת יכולה ללמוד או לא ללמוד, לפתוח עסק ולהתחיל לעבוד.