GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גרנר: מבחינת החקיקה הקיימת עשינו סדר ברישוי עסקים כאשר יש גם הגדרה שמגדירה קניון, כמות עסקים, גודל המקום וכולי.
גרנר: נעבור לעניין האכיפה.
גרנר: באכיפה יש מספר סוגים.
גרנר: מישהו הצביע על הפקח של הרשות אבל הפקח של הרשות לא אחראי על תחום הניהול של העסק מבחינת הכיבוי אלא מבחינת חוק רישוי עסקים וחוקי עזר עירוניים.
גרנר: אם למשל חברת גז שמגיעה למקום, זה בכלל לא בתחום רישוי עסקים.
גרנר: אם כיבוי אש מגיע למסעדה ורואה שהמסעדה בקניון לא עומדת בתנאים שהוא קבע לה, הוא לרשות המקומית שהמסעדה מהווה סכנה ומבחינתו הוא לא מאשר חידוש רשיון שמתחדש בדרך כלל אחת לשלוש שנים.
גרנר: אז הרשות המקומית לא יכולה לתת לבעל העסק רשיון.
גרנר: אם משרד הבריאות קובע שכאן יש סכנה לבריאות הציבור, הרשות המקומית לא תיתן לאותו אדם רשיון.
גרנר: בחוק רישוי עסקים אין עניין של קנסות אלא אתה מזמן את בעל העסק לבית-המשפט ובית-המשפט קובע מה קורה.
גרנר: לראש הרשות יש אפשרות להוציא צווי סגירה.
גרנר: אלה הסנקציות שיכולות להתבצע לפי קביעת המחוקק.
גרנר: בדיון אחרון שהיינו בוועדה אמרנו שיש צורך לקבוע חקיקה בנושא של קנסות בנושא הפאבים.
גרנר: אתה התייחסת אך ורק לעניין של הפאבים ולא לקנסות בכלל שצריכים להיות על-מנת שתהיה חקיקה טובה יותר.
גרנר: דובר כאן על משרד הפנים בנושא של תכנון ובנייה.
גרנר: אני לא מייצג את המשרד בתחום זה, יש מינהל תכנון ובנייה, ולכן כדאי להפנות את הנקודות האלה אליהם כדי שהם יוכלו להתייחס.
אלברט עמר: עלה כאן עניין של אישור ואכלוס.
אלברט עמר: יש תקן שנקרא 1205.7.
אלברט עמר: התקן הזה מחייב את הרשות המקומית לקבל אישור של מעבדה מוסמכת לפני שהיא מאשרת אכלוס.
אלברט עמר: זה תקן שאני לא כל כך זוכר אם הוא גם כן חל על עסקים, אבל הוא מדבר על מגורים.
שלמה שש: בתחום של הגז עליו אני ממונה אחראיות הן חברות הגז.
שלמה שש: זאת לשון החוק היום.
שלמה שש: בתחום הקניונים לכאורה נמצאת הכתובת שהוא בעל הקניון ואכן מנהלי הקניונים אמרו כאן שהם אחראים, אבל חוקית לא הם אחראים אלא אחראיות חברות הגז אפילו עד קצה קצהו של המתקן של השווארמה שבא מעזה.
שלמה שש: כאן יש בעיה כלכלית והבעיה היא שהן צריכות לנתק צרכנים והן עושות זאת בחלק קטן של המקרים.
שלמה שש: אני רוצה לחזור לסוגיית האכיפה ותדירות הביקורת.
שלמה שש: כפי שאלברט עמר אמר אנחנו לא בודקים את מערכות הקצה.
שלמה שש: מערכות הקצה, בגלל האחריות שמוטלת על חברות הגז, הן אלה שצריכות לבדוק.
שלמה שש: הן לא יכולות לבדוק את זה כל יום ולכן החוק היום שאומר ביקורת אחת בחמש שנים, זו פשרה כלשהי בין ההיבט הכלכלי לבין ההיבט הבטיחותי,.
שלמה שש: אבל זה לא מספק וצריך לבחון האם באמת חברות הגז הן אלה שאחראיות על הצרכן הסופי.
שלמה שש: בעבר הוועדה לצרכנות התנגדה לזה.
שלמה שש: עמדת מינהל הדלק והגז הייתה שצריך להטיל את זה על הצרכן הסופי בדומה למה שקורה במדינות אחרות בעולם.
שלמה שש: כמו שמנתקים שקע חשמלי, כך תזמין טכנאי גז.
שלמה שש: אם לא נסתכל על זה, בחיים זה לא יעבוד.
שלמה שש: הבעיה שתישאר אותה כמות של מערכות בלתי בדוקות.
שלמה שש: אם זה יהיה באחריות החברות, הן הרי לא בודקות את הכל, תישאר אותה כמות שלא נבדקת והשאלה מי אנחנו רוצים שיהיו אחראים על אותה כמות איקס, האם החברות או האזרח.
שלמה שש: היום החוק אומר שהחברות אחראיות.
שלמה שש: כשאנחנו מוצאים חברות שלא עובדות לפי הנהלים אנחנו אמורים להגיש כתבי אישום.
שלמה שש: בשנה זו, עם אישור התקציב, אני מניח שנוכל לעשות זאת יותר כי אנחנו מגדילים את המערכת על-ידי שכירת יותר עורכי-דין וכדומה.
שלמה שש: בנוסף לכך יש את ההיבטים של הקנסות המינהליים.
שלמה שש: אני מניח שנוכל להגביר את האכיפה ובסופו של דבר את הענישה.
שלמה שש: לגבי התקנים, נושא שגם הוא עלה כאן.
שלמה שש: כמו שעשינו בדלק כשאימצנו תקנים אירופאיים, צריך לעשות זאת גם כאן.
שלמה שש: אם אנחנו מגיעים לסביבת הקניונים, לדעתי זה אחד המקומות היותר בטוחים שאנחנו עוסקים בו והבתים הם הרבה יותר בעייתיים.
אמנון כהן: בגלל המצב בו נמצאת המדינה היום אני מאוד מודאג ולכן בראש וראשונה אני אפנה לראש-הממשלה ואביא בפניו את הבעיה הזאת.
אמנון כהן: אני הבנתי שראש-הממשלה מתכנן להקים ועדה כלכלית שהוא יעמוד בראשה ואני חושב שאולי יש להטיל על ועדת שרים שתבדוק את הנושא הזה לעומק.
אמנון כהן: כאמור, אני אנסח לראש-הממשלה מכתב על-פי רוח הדברים שעלו כאן כדי שבאמת יעשה סדר בדבר הזה בהשתתפות כל הגורמים.
אמנון כהן: היה צריך להיות גוף אחד שירכז את כל הדברים האלה והוא יהיה גוף שגם יפקח, גם יאכוף וגם יטיל את הסנקציות וידאג לביצוע הדברים.
אמנון כהן: נתקן את החוק הקיים שמדבר על מנהלי הקניונים או החברות שמפעילות את הקניונים ונוציא הנחיות כנהלים ברורים, נהלים שיהיו חייבים לפעול לפיהם וזאת כדי שיהיה ברור שאתם תהיו אלה שמטפלים בנושא הבטיחות והעברת המסר לבעלי עסקים חדשים וותיקים.
אמנון כהן: הבנתי שהתחלופה כל כך גדולה, אבל בעל עסק שמתחלף, הוא זה שצריך לדעת.
אמנון כהן: נאמר כאן שבמקום מסוים יש מפתח מסטר ואני מקבל את הגישה שלכם שאת הארונות צריך לסגור על-מנת שבזמן אמת הכל יהיה תקין ויעיל, אבל זה מחייב שמנהל הקניון או מנהל החברה שמנהלת את המקום תיתן מפתח מסטר לבעלי העסקים המקומיים כדי שכל אחד ידע איך להשתמש בזמן אמת.
אמנון כהן: נמצא דרך בתקנה איך לחייב את חברות הגז לשים מדבקות בנושא הוראת הבטיחות ליד ברזי הגז.
אמנון כהן: אם המדבקה נמחקה או הורדה, כשאתם באים לבדיקה, תדאגו שהיא תונח שנית.
אמנון כהן: אנחנו נוציא מכתב לחברות בנושא זה וגם למשרד האחראי על נושא זה.
אמנון כהן: נאמר שהביקורת נעשית פעם בחמש שנים וזה כפשרה.
אמנון כהן: אני לא יודע אם זאת פשרה אבל אני חושב שהביקורת הזאת צריכה להיעשות פעם בשנה וכן בעת תחלופת העסק.
אמנון כהן: זאת אומרת, פעם בשנה חייבת להיעשות הביקורת ואם במהלך השנה התחלף בעל העסק, צריכה להיעשות עוד בדיקה.
אמנון כהן: אנחנו נפנה למנכ"לית מכון התקנים על-מנת להרחיב או להוציא תקינה חדשה בנושא של הקניונים ולזרז את פעולת הוועדה שהוקמה או עומדת לקום בנושא הזה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים תקן רשמי שמחייב את כל הצדדים.
אמנון כהן: אני אבדוק את הנושא של חוק תכנון ובנייה כי הבנתי שאין איזושהי מחויבות בהגשת תוכניות.
אמנון כהן: כמו שמגישים תוכניות אינסטלציה, כך צריכות להיות מוגשות מלכתחילה תוכניות של גז וגם תוכניות בנושא אחסון הגז.
אמנון כהן: הנושא הזה צריך להיות ברור ומוגדר, ואם הוא לא יהיה, לא יקבלו את האישורים הדרושים.
אמנון כהן: זה צריך להיות גם בקניונים וגם במגורים רגילים.
אמנון כהן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור בנושא קשיים בהחזרי המשכנתאות ובעקבות כך הגעה להליכי מימוש הנכסים על ידי הבנקים למשכנתאות.
אמנון כהן: לאחרונה הגיע אלינו מבול של פניות בנושא וחשבנו לנכון לקיים דיון, ללמוד את הנושא לעומק ואם אפשר לשנות משהו במדיניות הקיימת על מנת לעזור לציבור הרחב, נשמח לעשות זאת, זה המקום שנרצה לשמוע את כולם.
אמנון כהן: נמצאים כאן נציגי הבנקים, נציגי משרדי הממשלה השונים וכמובן הפונים שמייצגים את האוכלוסייה שנקלעה לאותן בעיות.
אמנון כהן: ציבור רחב נקלע למצבים קשים ביותר, מצב שבו הוא מוצא עצמו יוצא מדירתו שחי בה שנים רבות בעקבות חוב לבנק וקושי בהחזר המשכנתא.
אמנון כהן: אנחנו יודעים שהמצב הכלכלי במדינת ישראל קשה, ישנו מיתון, אפילו אלה שבעבר היו "בטוחים" מבחינת שוק העבודה, העובדים במגזר ההיי-טק, גם לשם הגיע המיתון ופוטרו אלפי עובדים.
אמנון כהן: המצב הנוכחי גורם לחשש רציני ורתיעה בקרב הזוגות הצעירים והחיילים המשוחררים להיכנס להתחייבות ולרכוש דירה, וזו אחת הסיבות למיתון שנמצא בו ענף הבנייה.
אמנון כהן: הוועדה שמעה על מקרים קשים ביותר, המשכנתא שזכאים לה היום אינה משקפת את המציאות הקיימת, המשכנתא נשחקה וירדה בעשרות אחוזים משווי הדירה, דבר זה מצריך מרוכשי הדירות והזוגות הצעירים בעיקר להתחייב להלוואה נוספת, משלימה, הבנקים נדיבים מאוד, מוכנים לתת הלוואה עד 90% מערך הדירה, הציבור מתחייב אך לא צופה את העתיד.
אמנון כהן: סכום המשכנתא לזכאים עומד על 20% מערך הדירה ואם אין לך הון עצמי מסוים, אתה צריך להתחייב על מלוא הסכום בהלוואה משלימה.
אמנון כהן: כאלה שלא עומדים בהחזר המשכנתא, הבנק מעקל את הנכס על חשבון חוב שלא שולם מספר חודשים, חוב של 6,000 שקל יכול להפוך לחוב של 40 אלף שקל, סכום הכולל שכר טרחת עורכי דין.
אמנון כהן: כנראה שיש לעורכי הדין אינטרס "למשוך" את העניין לתקופת זמן ארוכה, מכיוון שככל שהזמן חולף, הסכום גדל וגדל.
אמנון כהן: ישנו אבסורד, שאדם יכול לשלם במשך עשר שנים משכנתא ואם במשך שנה אחת הוא מובטל - או מקרה שקרה, תאונת דרכים - אין הכנסה ופתאום הוא מוצא עצמו ללא דירה, מוציאים אותו החוצה, מוכרים את דירתו שלא בשווה ערך נוכחי, כאשר לאזרח לא נשאר דבר משווי הדירה לאחר תשלום שכר עורך דין, ריבית פיגורים וכו'.
אמנון כהן: כלומר, אדם שקנה דירה במיטב כספו, כולל הלוואות, נשאר ללא כלום רק עם חובות.
אמנון כהן: ב-1992 הייתה חקיקה של שמעון שטרית, חקיקה שמסדירה את שווי הדירה על ידי שמאי שמעריך את ערכה.
אמנון כהן: הבנקים מוכרים את הדירה בלי הערכת שמאי, על פי הפניות שנשלחו אליי הבנתי, שהבנקים מוכרים את הדירה לפעמים כמחצית משוויה, העיקר הוא לכסות את חוב הבנק ושכר טרחת עורך דין, לבנק לא חשוב מה נשאר לאותו אזרח שנקלע לקשיים חמורים.
אמנון כהן: על ההלוואה המשלימה אין גורם מפקח, אין קריטריונים, גם אין אחידות בין הבנקים, יכול להיות שבבנק מסוים הסכום יהיה אחד ובבנק שני יגיע לסכום אחר, כלומר אין אחידות.
אמנון כהן: הייתי מבקש לשמוע מנציגי בנק ישראל, הכיצד קורה דבר כזה?
אמנון כהן: ביקשנו לקבל נתונים מהבנקים השונים, חלקם נענו, שלחו נתונים וסיפרו לנו בכמה אנשים מדובר ובאיזה מצב הם נמצאים.
אמנון כהן: ישנם בנקים שלא היו מוכנים לתת נתונים, אמרו שהנתונים חסויים.
אמנון כהן: לא ביקשנו שמות אבל ביקשנו לדעת ברמה הכללית מה המצב, כמה אנשים לא משלמים, כמה אנשים הגיעו למצב של פשרה וכמה נמצאים ברחובות?
אמנון כהן: בנק טפחות למשל לא היה מוכן למסור מידע, כך גם בנק כרמל שלא טרח להגיע לישיבה היום, בנק לאומי למשכנתאות גם לא מסר נתונים.
אמנון כהן: אני חושב שזה חמור מאוד מצדם.
אמנון כהן: המצב בשוק הנדל"ן גם ככה קשה, אף אחד לא מעונין לרכוש דירה כי חוששים להיכנס למחויבות.
אמנון כהן: הציבור לא מכיר את ההליכים ולא יודע שישנה ועדה בינמשרדית.
אמנון כהן: הבעיה הרצינית היא ההלוואות המשלימות, שזה הכסף הגדול עבור הבנקים.
אמנון כהן: אנחנו רוצים ללמוד את הנושא, אולי להכפיף את הנושא תחת תקנה חדשה וזה יביא לפתרון הבעיה.
אמנון כהן: נמצאים לפנינו נתונים שהעבירו לנו הבנק הבינלאומי, בנק עצמאות, דיסקונט למשכנתאות ובנק ירושלים.
אמנון כהן: לעומת זאת בנק משכן מסר לנו, שאין לו בעיות כאלה, הוא לא מבצע מימוש נכסים.
אמנון כהן: כמובן נתייחס בכל בנק לגופו של עניין, ישנם בנקים עם לקוחות שונים, ייתכן בנק שנותן משכנתאות לסך של אלף איש וישנו בנק שנותן ל-20 אלף לווים ומטבע הדברים הפונים שנקלעו למצב הקשה הזה הם רבים יותר.
אמנון כהן: לכן נטפל באופן נקודתי בכל בנק ובנק, שלא ייווצר רושם, שבנק גדול המתעסק בתחום המשכנתאות, פתאום יש לו נושים רבים שנמצאים במצב כזה, זה לא תמיד נכון, אומנם הבעיה קיימת, אבל צריך לבדוק את העניין לשורשו.
אמנון כהן: מקרים נוספים שעומדים לפתחנו, פונה שנקלע לקשיים בשנה מסוימת ועורך הדין דורש מהאזרח הקטן לשלם את כל החוב, כלומר, לא רק את הסכום הזעיר שלא שילם מספר חודשים, אלא מכיוון שהפר את החוזה – וזה מעוגן בחוזה כשחותמים על 800 דפים כאשר מקבלים משכנתא – ישנו סעיף שאפשר להפעילו על אותו אזרח, מכיוון שהפר את תנאי התשלום, הוא צריך לשלם את כל סכום המשכנתא שהוא לווה במשך 20 שנה.
אמנון כהן: כנראה שתופעה כזאת מגדילה לעורך הדין את האחוזים שלהם הוא זוכה.
אמנון כהן: ואז הלווה בצרה נוספת, הוא צריך לגייס 200 אלף שקל נוספים על מנת לשלם את החוב לבנק ולעורך דין.
אמנון כהן: הציבור הפנה את תשומת לבנו לבעיה נוספת, ברגע שהם לא מגיעים להסדר עם הבנק, לפעמים כותבים להם רק מכתב אחד כגון: תסור לבנק להסדר החוב, אם לא, העניין עובר לעורך דין.
אמנון כהן: ואז מה שקורה, גם אם הוא גר במרכז הארץ והבנק עובד עם עורך דין מצפון הארץ, האדם צריך לנסוע לצפון לפגישה עם העורך דין, מה שגורם לו הפסד ימי עבודה, טרחה, כלומר, אין רגישות כלפי הפונים.
אמנון כהן: כאשר הבנק מוציא את הנכס לכונס נכסים, לבעל הדירה אין סיכוי להגיע אתו להסדר למרות שהוא הצליח לגייס את הכסף, מוציאים אותו מהדירה החוצה, לבנק לא אכפת דבר, הוא רוצה למצות אתו את הדין, אין לו שום רגישות לנושא.
אמנון כהן: כמובן שאני לא מצדיק את אלה שלא משלמים, אבל אני בטוח שמדובר באנשים שנקלעו למצב קשה ולכן צריך לגלות כלפיהם רגישות רבה.
אמנון כהן: לא יעלה על הדעת שאדם משלם את המשכנתא במשך שנים, בתקופה מסוימת נקלע לקשיים ואז הבנק מוציא אותו מביתו.
אמנון כהן: אני חושב שצריך למצוא דרך מופשטת להגיע להסדר, אולי שתקום ועדה פנימית בתוך הבנק לבדוק את הבעיות של כל אחד ואחד לגופו של עניין, לבוא לקראת החייב, אולי אפילו לתת לו מרווח נשימה שלא ישלם תקופה מסוימת עד שיתאושש, ימצא עבודה, אולי להקטין לו את סכום ההחזר לתקופה מסוימת עד שיצליח לחזור לעצמו.
אמנון כהן: הבעיה היא, שלאחר תקופה מסוימת הבנק מעביר את כל הטיפול לעורך דין, הוא כבר לא צד בעניין, הוא לא מגלה רגישות והתחשבות כלפי החייב.
אמנון כהן: קיבלנו פניות רבות, יש לי כאן דוגמאות אינספור, למשל, גרושה פלוס ילד, חוב בסך 6,578 שקלים הגיע ל-30 אלף שקל, כולל שכר טרחת עורך דין.
אמנון כהן: מקרה נוסף, חוב בסך של 18 אלף שקל שגדל ל-45 אלף שקל.
אמנון כהן: או סכום של 10,000 שקלים הגיע ל-45 אלף שקל.
אמנון כהן: ישנו גם חוב של 100 שקל כולל שכר טרחת עורך דין, אני לא מבין איך אפשר לשלם סכומים כאלה.
אמנון כהן: בשנת 1994 המשכנתאות הממשלתיות היוו כ-38% מסך האשראי שנטלו רוכשי דירות, השאר התקבל מבנקים מסחריים.
אמנון כהן: בשנת 1999, משקלן ירד ל-26%, קרי ירידה מ-38% ל-26% בלבד.
אמנון כהן: כמובן שאת השאר צריך להשלים על ידי הלוואות משלימות ועל ידי עזרה מצד המשפחה.
אמנון כהן: אחר כך נשאלת השאלה, מדוע החיילים המשוחררים עוזבים את הארץ?
אמנון כהן: מכיוון שהם לא יכולים לעמוד בהתחייבויות.
אמנון כהן: אני מקווה שבסוף הדיון נצא מכאן עם איזה שהיא בשורה או החלטה שתהיה לרווחת האזרחים במדינה.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, ראשית, אני רוצה להודות לך על העלאת הנושא החשוב הזה, היום הוא חשוב מתמיד בגלל האבטלה במשק.
סופה לנדבר: רציתי לבקש מנציגי הבנקים להתייחס לעניין החזר המשכנתאות, למשל, אם היום אדם מתכוון לרכוש דירה, לא משנה אם זה עולה או ותיק, נאמר שערך דירה בת שלושה חדרים הוא 120 אלף דולר, איך הוא מרכיב את המשכנתא, לאיזה סכום הוא מגיע?
סופה לנדבר: היו זמנים שבנקים היו נותנים משכנתא בשווי של 95% מערך הדירה, מה קורה היום?
סופה לנדבר: כמו כן, מה גובה ההחזר עבור 120 אלף דולר משכנתא?
סופה לנדבר: לפני כמה שנים, ההחזרים הגיעו ל-3,000 ו-5,000 שקל בחודש.
סופה לנדבר: אדם שהמשכורת הממוצעת שלו היא 4,000 שקל, סביר להניח שהוא לא יכול לעמוד בהחזרים כאלה.
סופה לנדבר: הבנקים נתנו את המשכנתאות כאשר מראש ידעו שהם לא יעמדו בהחזרים.
סופה לנדבר: הוועדה לפניות הציבור דיברה על משפחות שלקחו את המשכנתא בגיל מאוחר, בגיל 50 והיום הגיעו לגיל פנסיה.
סופה לנדבר: הוועדה העלתה את העניין, שיש משפחות רבות שהגיעו לפנסיה ולא יכולות לעמוד בהחזר המשכנתא.
סופה לנדבר: מה קורה עם אוכלוסייה כזאת?
סופה לנדבר: נדמה לי שהיו כ-500 פניות כאלה, חלקם פנו לבנקים, אך בינתיים המצב נשאר כמו שהיה קודם, אותן משפחות עם אותם קשיים.
סופה לנדבר: אני מבקשת את התייחסות הבנקים לנושא, הרי קיבלתם את התלונה שלנו בעניין, אני מבקשת לדעת כמה אנשים נמצאים במצב כזה ומה עשיתם בנדון, לאיזה מסלול העברתם אותם?
סופה לנדבר: אני מבקשת לשאול את משרד השיכון, האם יש מסלול כלשהו עבור אדם שנמצא בקשיים מסוימים כמו למשל חוסר עבודה, מחלה, איזה הטבות הוא יכול לקבל, האם יכולים להעביר אותו להחזר משכנתא זמני, למסלול מסוים שיוכל לעמוד בו על מנת שלא ייכנס לחובות שדיבר עליהם יושב ראש הוועדה.
גנדי ריגר: אתמול פגשתי זוג פנסיונרים שרכשו דירה יחד עם בתם, הם מחזירים משכנתא וגם הבת מחזירה משכנתא.
גנדי ריגר: היום הבת לא עובדת, להם אין כסף, מדמי הפנסיה שלהם הם משלמים את כל המשכנתא ולא נשאר להם כסף ללחם.
גנדי ריגר: הם לא יכולים לקבל עזרה מהמדינה מכיוון שיש להם דירה בבעלותם, אבל כסף ללחם לא נשאר להם.
גנדי ריגר: אנחנו יודעים שזה לא מקרה יחיד, ישנם עולים חדשים רבים, שקנו דירה משותפת יחד עם הילדים, והגיעו למצב קשה כמו המקרה הנ"ל.
גנדי ריגר: כיצד אפשר לעזור להם?
בני מזגיני: אני יושב ראש העמותה לנפגעי המשכנתאות.
בני מזגיני: עמותת מלכ"ר משנת 1995, ללא כוונות רווח, מונה כיום 22 אלף איש מכל רחבי המדינה.
אמנון כהן: כולם נפגעי משכנתא?
בני מזגיני: כולם ללא יוצא מן הכלל נפגעי משכנתא, כמובן שלא כולם הגיעו לשלב המימוש.
בני מזגיני: בעקבות ההערה שלך אני רוצה להציג שתי עובדות.
בני מזגיני: רוב הבנקים מודעים לעובדה שישנה ועדה בינמשרדית המורכבת ממשרד האוצר, משרד השיכון ונציגי הבנקים.
בני מזגיני: בסמכות הוועדה לפרוס את חוב הפיגורים, להפחית מהחוב ואפילו למחוק את הפיגור, תלוי בנסיבות, היו דברים מעולם.
בני מזגיני: הבעיה היא, שהבנקים לא מביאים לידיעת הלווים את העובדה שקיימת ועדה כזאת, אלא מוציאים מכתב התראה, היה והלווה לא מתייחס למכתב – ויש לו סיבות טובות לא להתייחס כי אם הוא חייב כסף, אין לו מאיפה לשלם, אין לו כסף – הבנקים מודיעים לו שהם מעבירים את הטיפול לידי עורך דין.
בני מזגיני: מהרגע שהטיפול עבר לידי עורך דין מתחיל מחול השדים סביב הנושא.
בני מזגיני: ישנם אלפי דוגמאות של חייבים, אני רוצה לתת דוגמה אחת - - -
אמנון כהן: ישנה משכנתא שמגיעה לזכאים על ידי המדינה וישנה הלוואה משלימה.
אמנון כהן: אני רוצה שתסביר למי אתה מתכוון?
אמנון כהן: על פי הפניות שהגיעו אליי, הבנתי שהנושא הגדול והפרוץ הוא לגבי אלה שלקחו הלוואות משלימות.
בני מזגיני: כל מה שקשור להלוואה משלימה או כספי בנק, אנחנו פונים לבנק ומנסים בכל דרך לפתור את הבעיה.
אמנון כהן: זה תלוי רק ברצון טוב, אין דרך אחרת?
בני מזגיני: אני מתייחס כרגע רק למקרים של זכאי משרד הבינוי והשיכון שזכאים לכל דבר, מדובר במשפחות חד הוריות, זוגות צעירים, עולים חדשים, משפחות מרובות ילדים, זכאי המדינה שקיבלו משכנתא מכספי המדינה, אלא המקרים שאני מתייחס אליהם.
בני מזגיני: אני רוצה להסביר איך מתפתח כל התהליך, אני מחזיק לפניי תביעה בסדר דין מקוצר, 2,000 שקל חוב פיגורים.
בני מזגיני: בסדר דין מקוצר מגישים כתב תביעה, לאחר מכן העניין עובר לטיפולו של עורך דין, ישנם עורכי דין שקובעים סך של 22%-23% ריבית פיגורים, אני קורא לזה מקצה שיפורים של עורך דין – לעומת זאת, בנק משכן למשל מגלה רגישות רבה בעניין, חוב הפיגורים בבנק משכן פלוס הצמדה הוא בשיעור של 17%.
בני מזגיני: – הלווה לא מבין בזה, הוא חושב שזה באמת החוב שלו, בינתיים אותם 2,000 שקלים הופכים לחוב של 30 אלף שקל.
בני מזגיני: הסיפור לא נגמר בזה.
בני מזגיני: מה עושה עורך הדין?
בני מזגיני: פותח תיק נוסף, והפעם פירעון מוקדם של המשכנתא.
בני מזגיני: כלומר, שני תיקים מתנהלים בעת ובעונה אחת, תיק הוצאה לפועל, התביעה בסדר דין מקוצר שזכתה לפסק דין.
בני מזגיני: התיק הזה נשאר ותופח.
בני מזגיני: ובמקביל, ישנו תיק משכון, כאשר כל המשכנתא נפרעת לפירעון מוקדם.
אמנון כהן: בכל המקרים זה עובד כך?
בני מזגיני: ברוב המקרים, יש לי כאן דוגמאות מפה ועד הודעה חדשה.
בני מזגיני: אני לא רוצה להתקיף, אבל יש לי כאן עובדות, אין עובדות חזקות יותר מהמסמכים של הבנקים עצמם ושל עורכי הדין.
בני מזגיני: לדוגמה: חוב פיגורים בסך של 14 אלף שקל בבנק טפחות, האדם משלם ממיטב כספו וכמה הוא צריך לשלם?
בני מזגיני: 39 אלף שקל מזומן לעורך הדין כולל שכר טרחה.
בני מזגיני: מה עושה העורך דין?
בני מזגיני: מפעיל כונס נכסים על התיק השני, שטר משכון.
בני מזגיני: אומר לו, סגרתי לך תיק אחד, תהיה מבסוט, אבל עכשיו פרעתי לך את המשכנתא.
אמנון כהן: מה עכשיו, הוא צריך לשלם את כל המשכנתא?
בני מזגיני: כן, זה נקרא פירעון מוקדם.
בני מזגיני: בזמנו, כאשר אני לקחתי משכנתא בשנת 1990, גם אני עברתי את הסיפור הזה, אבל הצלחתי להגיע לוועדה בינמשרדית, אני לא מתבייש לומר, אני שייך לבנק משכן אשר סייע לי מאוד והגענו לפריסה של משרד השיכון.
בני מזגיני: אני רוצה לציין, שדברים רבים השתנו מאז שנת 1990 ועד היום.
בני מזגיני: אז הפריסה הייתה שחוזרים אתך להלוואה המקורית, פורסים לך חזרה לאותם תנאים, כולל שכר טרחה של העורך דין, קרי, "בולעים" אותו פנימה ואתה לא חייב כלום, מתחיל דף חדש.
בני מזגיני: לעומת זאת, היום הבנקים לא מביאים לידיעת הלווה את קיום הוועדה, הבנקים לא מיידעים את הלווה שבאפשרותו לפרוס את החוב.
אמנון כהן: מה מונע מהם לגלות זאת?
בני מזגיני: מייד אסביר.
בני מזגיני: ישנם מקרים רבים, שאנשים מוצאים טעויות, אם זה בעמלות, בריביות ובשכר טרחה.
בני מזגיני: אדם בא לבנק ומבקש לדעת איך מתנהלת ההלוואה.
בני מזגיני: הבנק אומר לו, מצטער, לך לעורך הדין.
בני מזגיני: מה זאת אומרת?
בני מזגיני: תמורת עמלה הבנק מחויב לתת פרטים על כל דף ודף, זו חובתו של הבנק אך הבנק לא עושה זאת.
בני מזגיני: יתרה מכך, כאשר מגיעים לעורך הדין, הוא חותם אתך באונס ובעושק על הסכם שהוא אומר לך מראש, אתה חותם מרצונך החופשי, הוא גם מציין, אין לך יותר תביעות נגד הבנק.
בני מזגיני: כלומר, אתה יודע שהוא לא יעמוד בהסכם הזה, זה ברור כשמש, כי נניח שכבר פרסו לו את החוב, משרד השיכון בא לקראתו ופרס את החוב, נשארה לו יתרת חוב אצל העורך דין.
בני מזגיני: ישנה התניה, אם אתה לא מסיים את החוב לעורך דין, אתה לא מקבל פריסת חובות.
בני מזגיני: בינתיים עובר פרק זמן של שישה חודשים נוספים.
בני מזגיני: החובות נעים בין 6,000 שקל למקסימום של 18 אלף שקל, והבנקים עבור סכום שכזה מממשים את הנכס, במקרה זה את הדירה.
בני מזגיני: אני לא מבין מה הבנקים יעשו עם כל הדירות האלה?
בני מזגיני: אני חושש שתקום במדינה הזאת אוכלוסייה שתהיה מונופוליסטית, תקנה את הדירות הללו ואנחנו נהיה משועבדים.
בני מזגיני: זה מה שייקרה.
בני מזגיני: עורכי הדין מנצלים את המצוקה שבה נמצא החייב, מנצלים את חוסר ההבנה.
בני מזגיני: נדירים עורכי הדין שמגלים הבנה.
בני מזגיני: ליושב ראש ההוצאה לפועל אין סמכות לעיכוב הליכים, עורך הדין מציב תנאי: אני עובד עם הבנק, אתה לקחת הלוואה, אתה חייב להחזיר.
בני מזגיני: אין ספק שאני מחויב להחזיר את ההלוואה, אבל בנסיבות הקיימות מישהו גרם במידה מסוימת למצב הזה.
בני מזגיני: הלווה לא רצה להגיע למצב שהגיע אליו, לא פילל ליום שבו יחלה בסרטן, יהיה נכה או יפוטר מהעבודה.
בני מזגיני: בכל בית ובית ישנו משבר ואנשים מגיעים לקשיים, אפשר להפיק סרט תורכי מהמשפחות הללו.
בני מזגיני: לאחרונה גם משרד השיכון החל להערים קשיים.
בני מזגיני: בהתחלה משרד השיכון התחשב, בא לקראת החייב, נתן לו צ'אנס.
בני מזגיני: מה היום עושה משרד השיכון?
בני מזגיני: הוא אומר, אני פורס את חוב הפיגורים אבל לא תקבל הקלה במשכנתא, אתה יכול להחזירה בדרכים אחרות.
בני מזגיני: מהן הדרכים האחרות, לעמוד בכביש?
בני מזגיני: הייתה הצעת חוק של חבר הכנסת מאיר פרוש, שאומרת, חוב פיגורים של 20 אלף שקל, רשאי עורך הדין לקבל שכר דירה בשווי של 10%.
בני מזגיני: כאשר החוב מעל 20 אלף שקל הוא יכול לגבות 8%.
בני מזגיני: עורכי הדין מצאו פתרון לכך, מה הפתרון?
בני מזגיני: לממש את כל המשכנתא, זה משתלם להם, 80% מ-250 אלף שקל, יוצא לעורך דין שלל רב.
בני מזגיני: יתרה מכך, מתבצע גם פינוי, כל פינוי עולה 6,000 שקל, גם אם הוא לא מבוצע.
בני מזגיני: פתיחת תיק אגרה: 6,000 שקל.
בני מזגיני: סכומים שאתה לא יודע כיצד הם מנופחים.
בני מזגיני: אני חושב שנכון יהיה לחשוב על חקיקה שמגבילה את שכר טרחת העורך דין, כמו למשל בעת מכירת דירה - עורך הדין מקבל 1%, צריך להגביל זאת גם כאן, זה אולי יביא את הבנקים שלא להתלהב מלמכור את הדירות.
בני מזגיני: אני לא חושב שעורך דין צריך לקבל סכומים כל כך גבוהים ולעשוק את האזרח הקטן.
בני מזגיני: משטרת ישראל שצריכה לשמש דוגמה לציבור, היא עושה עבירה אחר עבירה, יש לי אסמכתאות לכך.
בני מזגיני: כאשר מקבלים צו פינוי מהדירה לתאריך מסוים, מגיעים אנשי ההוצאה לפועל, אין להם סמכות לשימוש בכוח ואז הם מזמינים את משטרת ישראל לעשות זאת.
בני מזגיני: אני רוצה לומר לך, משטרת ישראל חייבת לקבל צו מההוצאה לפועל על שימוש בכוח.
בני מזגיני: הם מפנים בלי כוח.
בני מזגיני: אני אומר לכולם, כששוטר מגיע ללא הצו הזה, תסרבו לו, זרקו אותו מהמדרגות.
בני מזגיני: בנוסף לצו הפינוי חייב לבוא צו פינוי שמאשר למשטרת ישראל להשתמש בכוח.
בני מזגיני: המשטרה לא יכולה לסייע לכונס מבלי שיש בידה את הצו הזה.
בני מזגיני: למען האיזון וההגינות אמר המחוקק, בנושא של כונס נכסים, יגיע שמאי שיעריך את הדירה.
בני מזגיני: השמאי מעריך את הדירה בין 120 אלף דולר ל-140 אלף דולר.
בני מזגיני: עורך הדין מחויב להביא לראש ההוצאה לפועל שלוש הצעות כשהוא קודם כל פונה ללווה עצמו, זו חובתו, לפנות ללווה עצמו לקנות את הדירה.
בני מזגיני: היה והוא לא יכול, עורך הדין חייב להביא שלוש הצעות שהגבוהה מביניהן תתקבל.
בני מזגיני: מדהים מה שקורה, פתאום דירה בשווי של 100 אלף דולר נמכרת ב-50 אלף דולר.
בני מזגיני: לא מדובר במקרה אחד ולא בשניים, מתברר, שהקונה הוא החבר של עורך הדין, הדוד של עורך הדין ואולי הסבא שלו, ישנן קומבינות ללא סוף.
בני מזגיני: מי שנופל קורבן ומי שנופל בין הכיסאות זה הלווה.
בני מזגיני: אף אחד לא מגלה כלפיו רגישות, אין הבנה ואין התחשבות במצב.
בני מזגיני: אם פתאום הוא ירוויח בטוטו מיליון דולר, איך הוא יכנס לבנק?
בני מזגיני: יביאו לו סוכריות, יפרסו לו שטיחים, הכל בסדר, אך ביום שהוא במינוס בבנק, אותה הפקידה שחייכה לו תאמר לו, יש עורך דין, אני לא מדברת אתך.
בני מזגיני: אני רוצה לציין נקודה נוספת בגין הקונפליקט שיש בין משרד השיכון למפקח על הבנקים.
בני מזגיני: המפקח על הבנקים הוציא הוראה מפורשת, בעקבות הוועדה הקודמת שהייתה בראשותך ובעקבות העלייה הברוכה, אמרנו, אנחנו גם רוצים שוויון.
בני מזגיני: ב-30 ביולי 2000 הוציא המפקח על הבנקים הנחיה מפורשת – אפילו הורה לכל הבנקים לתלות זאת על לוח המודעות, והם לא עושים כך – לפני שלב המימוש לאפשר ללווים לפנות לוועדה הציבורית.
בני מזגיני: הבנקים לא עושים זאת, ישנם בנקים שמפרשים זאת בגדר המלצה.
בני מזגיני: משרד השיכון אומר לעומת זאת, זה חייב להיות בר ביצוע, הבנקים חייבים לבצע זאת.
בני מזגיני: משרד השיכון אומר, אם הבנק לא מבצע זאת, תגיש תלונה.
בני מזגיני: אני מציף את המפקח על הבנקים בתלונות, יש התייחסות לתלונה, אבל תמיד הבנק צודק, אף פעם לא נתקלתי במכתב תשובה שהבנק לא בסדר.
בני מזגיני: החשב הכללי אומר שהריבית המקסימלית על פי חוק היא מסוימת וקבועה, אבל הבנקים לא מיישמים זאת.
בני מזגיני: אני אומר לך, יש מקרים של חוסר אחריות והתעללות.
בני מזגיני: אם כל חייב היה מקבל כבר במכתב הראשון של הבנק הודעה על הוועדה הבינמשרדית, אני בטוח שכל אחד מהם היה רץ לוועדה על מנת להגיע להסדר ולפרוס את החוב.
בני מזגיני: הרי הוא צריך לפרוס את החוב באמצעות אותו בנק שהוא לוקח את המשכנתא, אז אולי אפשר לעקוף את הבנק, אם החייב יוכל לפנות ישירות למשרד השיכון תיפתר הבעיה של הבנק.
בני מזגיני: אם הבנק משחק משחקים עם החייב, אולי אפשר שהאדם הפשוט ייפנה ישירות למשרד השיכון.
בני מזגיני: לאחרונה משרד השיכון מאריך את קיום הוועדה, כלומר, אתה מבקש היום ועדה ואתה מקבל אותה בעוד חצי שנה וזה כבר לא רלבנטי, הבית כבר נמכר ועבר לבעלות מישהו אחר.
בני מזגיני: לסיכום, אני רוצה לתמצת את הנקודות שהעליתי: לחייב את הבנקים, אם בחקיקה או בהנחיות מפורשות, שהבנקים יביאו לידיעת הלווים על קיום הוועדה הבינמשרדית ולכל אחד יש זכות יסוד לפנות אליה.
בני מזגיני: על הבנקים תחול חובה לתת פירוט על התנהלות החשבון.
בני מזגיני: כל אזרח שיירצה לקבל פרטים על החשבון, תמורת עמלה מחויב הבנק לתת לו את הפרטים.
בני מזגיני: לצמצם את החלטות הוועדה הבינמשרדית למינימום זמן, כלומר, לקצר את הזמן, הזמן יקר והוא גורלי מאוד.
בני מזגיני: הוועדה צריכה לגלות גמישות והבנה כלפי האזרחים, מדובר בדיני נפשות, למה בעצם קמה הוועדה?
בני מזגיני: היא קמה על מנת לתת פתרונות למצוקות הנ"ל, הוועדה לא צריכה למצוא חן בעיני הבנקים או בעיני משרד האוצר.
בני מזגיני: איך אפשר לומר לילד, שאנחנו ברחוב בגלל שלא שילמנו משכנתא.