GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן:
זה עובד ככה.
דוד משולם:
מה זה עובד ככה?
אמנון כהן:
תראה, עולה חדש, הוא כבר עשרים שנה בארץ, כותבים בעיתון: "עולה חדש כך וכך".
דוד משולם:
כל העולים החדשים.
דוד משולם:
זה חוסר צדק.
אמנון כהן:
חרדי אחד, אז במקום שיגידו: "אזרח מבני ברק".
אמנון כהן:
אומרים: "כל החרדים".
אמנון כהן:
זו המדינה שלנו.
שי פורת:
אני חייב להצטרף לדוד משולם בעניין הזה.
אמנון כהן:
לא, סליחה.
אמנון כהן:
אני מבקש שנכבד את הדיון.
אמנון כהן:
מר לוינסון ימשיך.
ירון לוינסון:
אני לא יודע מי האדונים פה.
אמנון כהן:
אתה, דוד משולם, תגיד לפרוטוקול את כל ההסתייגויות שלך וזה יהיה כתוב.
אמנון כהן:
מה אתה דואג?
ירון לוינסון:
אני, למען הסדר הטוב, לא מדבר באופן שמי ומדבר על חברות בלי שם.
אמנון כהן:
הוא מדבר בגדול.
אמנון כהן:
הדיון הוא לא ספציפי נגד חברה כזו או אחרת.
אמנון כהן:
זו תופעה קיימת.
ירון לוינסון:
כן.
ירון לוינסון:
התופעה קיימת ובסדר גודל גדול מאד.
ירון לוינסון:
כל הזמן יש תלונות.
ירון לוינסון:
יש בעיה גם שמבטלים, קשה לתפוס את הגוף שדרכו רוצים לבטל.
אמנון כהן:
זו נקודה חשובה.
ירון לוינסון:
אין בעיה.
ירון לוינסון:
רושמים להם תבטלו תוך X ימים, הם מתקשרים, או שזה תפוס שם הטלפון 24 שעות, או שאין שם כתובת.
ירון לוינסון:
רק תא דואר.
ירון לוינסון:
אני לא אזכיר את החברות.
אמנון כהן:
אני רוצה לדעת על אלה שביטלו, מה דינם.
ירון לוינסון:
הם מקבלים מכתבים מעורך דין או עורכת דין - מה שיש לי פה בדוגמא - שהם נדרשים, בגלל שהם ביטלו, לשלם כך וכך כסף ואם לא אז יפתחו בהליכים נגדם.
ירון לוינסון:
מכתב התראה.
ירון לוינסון:
הם נבהלים.
ירון לוינסון:
רובם משלמים.
ירון לוינסון:
מי שמתווכח יכול להיות שמצליח להוריד, אבל יש מכתבי התראה.
ירון לוינסון:
החברות האלה פונות לעורכי דין חיצוניים, שמנסים לגבות גם אחרי שבוטלה הוראת הקבע.
ירון לוינסון:
זו תופעה קיימת.
ירון לוינסון:
נושא נוסף שהזכרתי בהתחלה, זה שקשה מאד להשיג אותם בטלפון או בכתובת.
ירון לוינסון:
הם עלומי כתובות או עלומי טלפונים ולא פלא שנאמרה פה הערה שלא מקבלים תלונות.
אמנון כהן:
אתה יכול להקריא מקרה או שניים לפרוטוקול?
אמנון כהן:
במיוחד אם יש כאלה שביטלו ואז פנו אליהם עורכי דין ואיימו.
אמנון כהן:
כי אני מבין, שאם אני לא רוצה שירות מסוים, אז אני מבטל אותו.
אמנון כהן:
למה להקשות עלי?
ירון לוינסון:
"לכבוד X.
ירון לוינסון:
משרדנו מייצג את אחת החברות.
ירון לוינסון:
נמצאת ברשותנו הוראת קבע בחתימתכם.
ירון לוינסון:
הצטרפתם למועדון… שבבעלות מרשתי.
ירון לוינסון:
בחתימת
ירון לוינסון:
כם התחייבתם באמצעות הוראת קבע לשנה שלמה, כאשר המינימום הוא 150 יום תמורת תשלום סך של 115 ש"ח וכולי וכולי.
ירון לוינסון:
למרות האמור, הוראת הקבע לא אושרה ועוד לא שולמה… על כן הנך נדרש לשלם סך של 115 ש"ח עבור דמי החברות וכסך של 160 ש"ח בגין הוצאות מכתב זה, בסך הכל 275 ש"ח.
ירון לוינסון:
אי תשלום הסך האמור תוך שבעה ימים ממועד מכתב זה יאלצני לפנות לערכאות לשם מיצוי זכויות מרשתי" וכהנה וכהנה.
ירון לוינסון:
זה אחד שביטל.
אמנון כהן:
מי שמקבל מכתב כזה מעדיף לשלם ולא להסתבך.
ירון לוינסון:
בדיוק.
ירון לוינסון:
הרבה פעמים מעדיפים.
ירון לוינסון:
נבהלים.
ירון לוינסון:
עורך דין חתום.
ירון לוינסון:
אין סוף למכתבים כאלה.
ירון לוינסון:
אני גם לא יודע אם נאמר פה שכהם חותמים, כשתופסים אותם במקומות השונים, הם לא תמיד יודעים שהם חותמים על הוראת קבע.
ירון לוינסון:
אומרים להם: תחתמו פה, תקבלו משהו וזה חלק בלתי נפרד מהחוזה.
ירון לוינסון:
פתאום מסתבר להם בדיעבד שהם חתמו על הוראת קבע.
ירון לוינסון:
לדעתי, זה לא עומד בשום מבחנים משפטיים ההוראה עצמה, אבל זה המצב הקיים ואין גוף שמטפל בנושא.
ירון לוינסון:
אולי הועדה הזאת תמצא לנכון להעלות את הנושא לפחות על סדר היום כי הנושא פרוץ.
ירון לוינסון:
החברות, חלקן, מנצלות את הנושא.
ירון לוינסון:
אגב, אנחנו עשינו בעבר סקר לגבי אחת החברות, מה כתוב בספרים שהם מבטיחים וכולי.
ירון לוינסון:
הסתבר שכל קשר בין מה שרשום בחוברת ההנחות לבין המציאות מקרי בהחלט.
ירון לוינסון:
זאת אומרת, גם ההבטחות – נגיד והיה הכל תקין – לא אזכיר את השמות, אבל לפחות 50%-60% מבתי העסק לא ידעו בכלל שהם קשורים עם אותה חברה.
ירון לוינסון:
זאת אומרת, ההטעיות הן לכל אורך הקו.
אמנון כהן:
עורכת דין תמר פינקוס, אני מעדיף שתדברי בסוף.
אמנון כהן:
אני רוצה לשמוע את החברות, לאחר מכן אותך, בסדר?
אמנון כהן:
אם יש לך משהו להגיד.
אמנון כהן:
מר משולם, התחלת.
אמנון כהן:
מר פורת, אתה לא מתנגד?
אמנון כהן:
לי לא משנה מי ראשון ומי שני.
אמנון כהן:
מר משולם, בבקשה.
דוד משולם:
רק רגע.
דוד משולם:
מחלקים את החומר שלי.
אמנון כהן:
ניתן לה כמה דקות.
אמנון כהן:
חלקי את החומר.
אמנון כהן:
מר לוינסון, את הצילום של המכתב לפרוטוקול אפשר יהיה לקבל?
ירון לוינסון:
בהחלט.
אמנון כהן:
אנחנו נצלם פה.
אמנון כהן:
יש פה גם את המכתב של אשר אוחנה.
אמנון כהן:
נצלם אותו.
דוד משולם:
מדברים פה על כרטיסי הנחות, מועדוני הנחות.
דוד משולם:
רציתי להסביר קודם כל לועדה, שתבין מה זה המוצר הזה.
דוד משולם:
כ 20 שנה קיימים בארץ כרטיסי הנחות.
דוד משולם:
הראשונים היו ארוחה בשניים ועוד.
דוד משולם:
זה דבר עולמי, זה דבר לגיטימי, בכל העולם.
דוד משולם:
אנחנו, כמו שאמרתי, נדבר בשם עצמנו.
דוד משולם:
אנחנו סובלים עיקריים מזה שיש בעיה בתחום הזה של כרטיסי הנחות.
דוד משולם:
אני אראה לכם שבילוי פלוס – ולכן לא צריך לעשות את ההכללה – היא אחת החברות הכי מקצועיות והכי מדויקות שהיו אי פעם בארץ ובעצם כך צריך לעבוד, כי אם נותנים שירות טוב ואם המכירה היא אמינה, אז בעצם לא נוצרת בעיה.
אמנון כהן:
איך הביטול?
דוד משולם:
אני מתייחס לכל.
דוד משולם:
זה גם רשום לכם בדף הזה.
אמנון כהן:
אז, אני אתן לך לומר, אבל תוסיף בבקשה כמה שאלות, גם אתה וגם עורך הדין שמייצג את החברות האחרות, שי פורת.
אמנון כהן:
אני רוצה פשוט שתתייחסו בהסבר שלכם, הייתי רוצה לדעת באיזה אזורים פועלת כל חברה שלכם, מבחינה גיאוגרפית, הייתי רוצה לדעת מי קהל היעד, כל אחד או דווקא הצעירים.
שי פורת:
התייחסתי לזה באחד הסעיפים, כמדומני.
אמנון כהן:
בסדר, אתה תגיד את זה.
אמנון כהן:
עוד משהו.
אמנון כהן:
האם יש לכם אנשים מוגדרים?
אמנון כהן:
הסוכנים האלה, האם הם אנשים מוגדרים?
אמנון כהן:
צעירים?
אמנון כהן:
האם הם מקבלים הכשרה מסוימת?
אמנון כהן:
איך הם מקבלים אחוזים, אני רוצה לדעת.
אמנון כהן:
בגלל זה אולי הם מחתימים בצורה אלימה, כי יש להם אחוזים גבוהים?
אמנון כהן:
אז את זה אני מבין.
אמנון כהן:
אז אולי צריך לתת להם הסברה אחרת.
אמנון כהן:
אלה הדברים שהייתי רוצה, במסגרת הדברים שלך, שתתייחס אליהם.
אמנון כהן:
גם לאזור ולכל השאר.
דוד משולם:
עוד דבר.
דוד משולם:
אם יתברר פה בועדה, אם היא באמת תתרשם ותראה שהבאתי פה הוכחות ש"בילוי פלוס" פועל לדוגמא, אבקש לציין את זה לפרוטוקול ולמה?
דוד משולם:
אני דברתי גם עם מנהלת הועדה, שלומית קואלמן, ביום חמישי והיא אמרה לי את המשפט הזה: "את מי שצריך להזהיר יזהירו ואת מי שצריך לשבח ישבחו".
דוד משולם:
אז בהחלט, בואו נעמוד בזה.
ירון לוינסון:
בוא לא נזכיר שמות, אבל אפשר גם לא לשבח אתכם, אם לא מזכירים שמות.
דוד משולם:
אפשר לשבח אותנו.
דוד משולם:
יש לי התייחסות לכל דבר ספציפי.
דוד משולם:
דרך אגב, הסקר שאתם עשיתם היה על "מנוי בילוי", שיחה מיום 11.5.99 עם חני הסוקרת.
דוד משולם:
בתי עסק שנבחרו להופיע בספר הם לא בתי עסק שבדרך כלל נותנים הנחה.
דוד משולם:
אלה בתי עסק הכי טובים בעסק.
דוד משולם:
רוב האבובים, רוב הקייקים, בתי ספר פסיכומטריים, בתי ספר לנהיגה, הרבה תיאטראות בארץ.
דוד משולם:
אם זה משרדי כרטיסים, אם זה רוב העסקים מסביב לכנרת, הרבה מקומות באילת, צלילה, רחיפה, גלישה, שיט, סנפלינג.
דוד משולם:
המקומות הכי טובים בארץ.
דוד משולם:
הפארק הלאומי, פארק הירקון.
דוד משולם:
אין לנו שיפודיות, שווארמות, חנויות נעליים אנונימיות.
דוד משולם:
אלה מקומות הכי בולטים בארץ, שנותנים את ההנחה.
דוד משולם:
אנחנו לא בחרנו עסקים שאפשר ממילא לקבל שם הנחה.
דוד משולם:
אין אצלנו אולמי שמחות, חנויות לקרמיקה, חנויות שמוכרות מטבחים, כי שם ממילא מקבלים את ההנחה.
דוד משולם:
יש גם אנשים שעושים את המנוי בזכות דבר אחד.
דוד משולם:
בן אדם רוצה ללכת לקורס צלילה, הוא יחסוך פה 300 שקל בקורס צלילה.
דוד משולם:
עולה לו המנוי 30 שקל או 89 שקל לתשעה חודשים, הוא עושה, הולך לקורס, יכול להפסיק את המנוי.
דוד משולם:
זה כדאי.
דוד משולם:
בן אדם שהולך לפסיכומטרי יחסוך פה 600 שקל.
דוד משולם:
עשה מנוי, חסך 600 שקל, הוא יכול להפסיק את המנוי.
דוד משולם:
מכיוון שידועה לנו הבעיה, בשנים האחרונות, שבתי עסק גם נסגרים ולא רק נפתחים, אנחנו מוציאים שלוש מהדורות מעודכנות בשנה, ששולחים אותן למנויים.
דוד משולם:
לרשות הועדה יש פה שלוש מהדורות מעודכנות שאני משאיר לועדה, יש פה מכתב מבית הדפוס, אישור על שאנחנו מדפיסים שלוש מהדורות בשנה, שגם את זה אני משאיר לועדה ויש פה מכתב או אישור של קבלות מהדואר, שבחודש ספטמבר – אוקטובר האחרון לכל המנויים שלנו שלחנו ספרים מעודכנים, כדי שהם יהיו מעודכנים און ליין.
דוד משולם:
אין מועדון הנחות בארץ, כולל הגדולים שנותן את זה.
דוד משולם:
דרך אגב, מועדוני ההנחות הגדולים בארץ, אם זה מעניין את הוועדה, הם של חברות האשראי.
דוד משולם:
מועדון "חבר", למשל, נותן שירות למאה אלף לקוחות ואין אתו בעיות.
דוד משולם:
הוא מועדון הנחות לכל דבר.
דוד משולם:
הוא ספר וכרטיס, שנותן הנחה.
דוד משולם:
אנחנו עומדים בזה.
דוד משולם:
כל מנוי חדש שמצטרף - וזו לדעתי נקודה חשובה שפותרת את כל הבעיות - תמיד ניתנים לו יותר משבועיים כדי להתחרט ולהפסיק את המנוי בשיחת טלפון אלינו ואז אנחנו אומרים לו שישלח את המוצר אלינו, את הכרטסת.
תמר פנקוס:
מה זאת אומרת, אתם נותנים לו?
תמר פנקוס:
החוק נותן לו את זה.
תמר פנקוס:
אתם לא עושים לו טובות.
תמר פנקוס:
אם אתם לא עושים את זה אתם עבריינים.
תמר פנקוס:
אם אתם עושים את זה אז זה בסדר.
תמר פנקוס:
זה לא משהו שצריך לשאת כנס.
דוד משולם:
אני לא טוען שאנחנו עושים לו טובה.
דוד משולם:
אני שומר חוק, אני עובד לפי החוק וזה מה שאני אומר.
תמר פנקוס:
מצוין.
תמר פנקוס:
לא צריך לתת על זה שבח בפרוטוקול.
תמר פנקוס:
כולנו נדרשים לעשות את זה.
אמנון כהן:
זאת אומרת, תוך שבועיים, אם אני מתחרט, אני מחזיר את המתנה?
דוד משולם:
אם הבן אדם אומר:
דוד משולם:
אני לא יכול להחזיר - לא את המתנה.
דוד משולם:
המתנה היא מתנה.
דוד משולם:
את הכרטיס - אומרים לו: אתה יכול גם ללכת לבנק ולבטל.
דוד משולם:
מעולם לא שלחנו מכתב ללקוח: "אתה חייב לנו כך וכך כסף", מעולם לא אמרנו לבן אדם שהוא חייב לנו כסף, מעולם לא היתה לנו בעיה עם לקוח.
דוד משולם:
קצת יותר משמונה שנים אנחנו עובדים.
דוד משולם:
אם חברה עובדת לא בסדר, סביר להניח שבשמונה שנים יהיו כמה עשרות תלונות ספציפית על אותה חברה.
דוד משולם:
אין.
דוד משולם:
אני אסביר לכם איך זה עובד אצלנו.
דוד משולם:
בן אדם עושה מנוי, מקבל כרטיס, מקבל ספר.
דוד משולם:
מהראשון עד השלושים, שלושים ואחת לחודש, הוא יכול לעשות את המנוי.
דוד משולם:
הוא יחויב רק ב 14 לחודש הבא.
דוד משולם:
כך שיש אנשים שעומדים לרשותם גם 45 יום להפסיק את המנוי.
דוד משולם:
הזמן הממוצע שעומד לרשות מנוי להפסיק מנוי הוא שלושים יום.
דוד משולם:
לרשות המנוי שלנו עומדת מחלקת מנויים, מאויישת חמישה ימים בשבוע, שלושה מספרי טלפון, יש קו חם שעובד 24 שעות ומפנה אותם לשעות שמחלקת מנויים עובדת, היא מאויישת תמיד בשניים או שלושה אנשים.
דוד משולם:
לא נתקלתי אף פעם בתלונה כלפי בילוי פלוס: "ניסינו להשיג אותם בטלפון ולא הלך" ואני אומר פה שאני חשוף לחמישה מוקדים שיכולים לבדוק אותנו.
דוד משולם:
אני גם אפתור לכם את הבעיה ואגיד לכם איפה הבעיה.
דוד משולם:
אני מבקש לא לתקוף את הענף כענף, ולמה?
אמנון כהן:
את הענף לא לתקוף?
דוד משולם:
בוודאי.
דוד משולם:
אני אגיד לכם למה.
דוד משולם:
אם אתם, למשל, רוצים להזהיר את הציבור וזכות הציבור לדעת, זה נכון, אני מסכים עם זה.
דוד משולם:
אבל אתם אומרים, תיזהרו ממועדוני הנחות.
דוד משולם:
למה אני, שאני עובד ישר, ישר וטוב ונותן הנחות הכי טובות בארץ ומעדכן את הלקוחות וגובה סכום ממש סביר - הכי זול לדעתי מכל מועדוני ההנחות, בתדירות של אחת לשלושה חודשים - למה שאני אפגע?
לבנה דנקר:
כמה?
דוד משולם:
89 שקלים לשלושה חודשים.
לבנה דנקר:
ואחרי זה?
לבנה דנקר:
אחרי שלושה חודשים?
דוד משולם:
אני שולח גם, כל שלושה חודשים, עדכונים ללקוחות.
שלומית קואלמן:
אז כל שלושה חודשים הוא מקבל ספר חדש?
דוד משולם:
ספר או עדכונים.
דוד משולם:
הנה הספרים.
שלומית קואלמן:
המחיר עולה בהתאם?
דוד משולם:
המחיר לא.
דוד משולם:
עשינו, למשל, מבצע, לפני חצי שנה, 76 שקלים.
דוד משולם:
לא נעלה את המחיר.
דוד משולם:
אני מבקש לא לתקוף את כל מועדוני ההנחות.
דוד משולם:
תצא כתבה בעיתון: תזהרו ממועדוני הנחות.
דוד משולם:
למה שבילוי פלוס "יאכל" אותה?
דוד משולם:
אני גם אפתור לכם את הבעיה.
דוד משולם:
אתם יודעים איפה הבעיה?
דוד משולם:
אני אסביר לכם.
דוד משולם:
יושב פה עורך דין שי פורת.
דוד משולם:
חלילה, אני לא תוקף אותם, אתם תשאלו אותו את השאלות.
דוד משולם:
סך הכל, כל הגופים שעושים את הבעיות זה שני אנשים בכל הארץ.
דוד משולם:
אחד זה שילת.
דוד משולם:
שילת זה מילניום, שילת זה הרועים, זו בעצם אותה חברה, אותה ישות.
דוד משולם:
בן אדם אחד, שתבואו ותגידו לו: תזהר.
דוד משולם:
החברה השניה היא דיסק קלאב, די קלאב, ד"ר די, קינג קארד, כל אלה.
דוד משולם:
אני תשע שנים בענף, אני מכיר את הענף טוב.
דוד משולם:
כמו שמנתח לב הוא תשע שנים מנתח לב מומחה, אני במועדוני הנחות הכי מומחה בארץ.
דוד משולם:
כל עושי הבעיות זה שני אנשים, בעצם.
דוד משולם:
דיסק קלאב, ודי קלאב וכל אלה זו אותה חברה.
שי פורת:
מי זה מנוי בילוי?
דוד משולם:
מנוי בילוי זו חברה שלא קיימת וזה לזכותו של המשרד שיושב פה.
דוד משולם:
זאת חברה שעבדה בשיטות שהוזכרו ואמרו להם: "תיזהרו, אתם לא יכולים לעבוד בשיטות כאלה".
דוד משולם:
אני בעד זה.
דוד משולם:
חייבים להראות ללקוח, יש הוראת קבע, כל לקוח מקבל העתק, יש לו שרות, יש מחלקת מנויים שעובדת ואני יכול להוכיח גם, בהשוואה למועדוני הנחות הכי מכובדים בארץ, שיש לי פה דפים שלהם, כמו חבר, שאני יותר מדויק מהם.
דוד משולם:
אני יותר אמין מבחינת מה שרשום בספר ואני עובד לעילא ולעילא.
אמנון כהן:
לא התייחסת לשאלות שלי.
דוד משולם:
אנחנו עובדים במרכזי ערים.
דוד משולם:
אנחנו לא עובדים בתחנה מרכזית, בגלל שחברות אחרות עובדות בתחנה מרכזית.
דוד משולם:
אני שלחתי מכתב ליונה, מנכ"ל התחנה המרכזית ונפגשתי אתו.
דוד משולם:
אמרתי לו: אני לא אצלך.
דוד משולם:
יש לי העתק של המכתב והוא לא יכחיש פגישה אתו.
דוד משולם:
אני לא עובד שם מזה כשלוש שנים, בגלל שהחברות האחרות עובדות שם.
דוד משולם:
לא נוח לי לעבוד לידם.
אמנון כהן:
באיזור המרכז אתם עובדים?
דוד משולם:
אנחנו עובדים בעיקר באיזור המרכז.
אמנון כהן:
מה השיטה שלכם?
דוד משולם:
אנחנו עובדים ליד דלפקים של ידיעות, מעריב, בנין דיור, כל המגזינים, מגזין אוטו.
דוד משולם:
מציעים לבן אדם להצטרף כמנוי.
דוד משולם:
יש לו תקופה ראשונה חינם.
דוד משולם:
הוא גם יכול להתקשר ולהפסיק את המנוי.
דוד משולם:
בכל מקום יש מדבקה, הוא יכול ללכת עם הכרטיס, לקבל הנחה.
דוד משולם:
במידה והוא לא מעוניין בהנחה הוא יכול ליצור אתנו קשר ולהפסיק את ההנחה.
אמנון כהן:
מה קורה אחר כך?
אמנון כהן:
אחרי שהוא מפסיק?
אמנון כהן:
אין עורך דין, מכתב?
דוד משולם:
לא, לעולם לא תמצאו מכתב שלנו, שום דבר.
אמנון כהן:
מי הסוכנים?
דוד משולם:
הסוכנים הם אנשים שעובדים – אנחנו פה כולנו בערך בגיל 40.
דוד משולם:
מישהו רואה פה את עצמו עומד בדלפק בקניון ומוכר כרטיס הנחות?
דוד משולם:
לא – אנשים בני 20,21, 24, 19.
דוד משולם:
אנשים צעירים.
אמנון כהן:
הרווח הוא אחוזים גבוהים?
דוד משולם:
לא, משכורות ממוצעות.
אמנון כהן:
משכורת או פר מנוי?
דוד משולם:
פר מנוי.
דוד משולם:
בדרך כלל זה מה שמקובל בתחום השיווק.
דוד משולם:
בכל תחום השיווק.
דוד משולם:
גם מי שמוכר מים מינרליים או משהו אחר.
אמנון כהן:
זה בסיס ואחוזים או רק אחוזים?
דוד משולם:
יש אפשרות לסוכן לבחור בסיס ואחוזים.
דוד משולם:
2500 שקלים אחוזים.
דוד משולם:
הוא יכול לבחור.
דוד משולם:
אבל זה יוצא לו פחות או יותר כמו אחוזים.
דוד משולם:
זה לא העניין.
דוד משולם:
שוב אני מבקש.
דוד משולם:
היתה איזו שאלה לעניין חיילים.
דוד משולם:
אנחנו לא עובדים בתחנה מרכזית.
דוד משולם:
אני חושב שזה לגיטימי, אם אתה עובד ישר, לעבוד בתחנה מרכזית.
דוד משולם:
אני לא רואה שזה לא לגיטימי, לדעתי האישית והפרטית.
דוד משולם:
אבל אנחנו לא עובדים בתחנה מרכזית.
דוד משולם:
אנחנו לא עובדים בלילות, אנחנו לא תופסים ביום חמישי בלילה איזה אוטובוס של טירונים שיורד, לא עובדים בימי שישי, עובדים במרכזי הערים וכמות החיילים שיש לנו היא של כמה מאות.
דוד משולם:
כמו החלק היחסי שלהם באוכלוסייה.
אמנון כהן:
תודה, דוד משולם.
אמנון כהן:
עו"ד שי פורת, בבקשה.
אמנון כהן:
אני יוצא מנקודת הנחה שלא כולם קראו את כל המסמכים, אז אם יש לך נקודות חשובות שאתה רוצה להקליט אותן לפרוטוקול - אמנם אנחנו נעלה את כל המסמכים לפרוטוקול - אם תרצה להדגיש כמה נושאים, בבקשה.
שי פורת:
ראשית, אני חייב להגיד שגם אני עשיתי מנוי, לא פעם.
שי פורת:
עשיתי פעם אחת ועברו עלי כמה חודשים שבהם התברר לי שאני בסופו של דבר לא משתמש בזה והפסקתי את המנוי.
שי פורת:
אחרי חמש שנים שכחתי מזה ועשיתי שוב, ושוב לא השתמשתי בזה ושוב הפסקתי את המנוי.
שי פורת:
אני תמיד נופל עוד פעם.
אמנון כהן:
טוב, יש לך כסף לשחק עם זה.
אמנון כהן:
אתה לא חייל.
אמנון כהן:
לא חייל שיוצא מבסיס ויש לו 250 שקל.
אמנון כהן:
תקח לו את ה 89 שקל לא נשאר לו כלום לבילוי עם החברה.
ירון לוינסון:
זה גם לא מצחיק כל כך, זה מאד עצוב, הנושא הזה.
ירון לוינסון:
אתה מציג את זה כאיזו בדיחה.
שי פורת:
מה שאני רוצה לומר זה דבר נורא פשוט.
שי פורת:
מדובר במוצר.
שי פורת:
כל עוד לא פועלים בשיטות של מירמה והונאה, צריך להתייחס אל זה כאל שיווק של מוצר.
תמר פנקוס:
גם בהטעיה לא כדאי.
תמר פנקוס:
אל תלך עד מירמה והונאה.
תמר פנקוס:
מירמה והונאה, אפשר לשים אותכם שם בבית סוהר.
שי פורת:
מה שאומר מר אוחנה, זה פשוט שיטות של מירמה והונאה.
תמר פנקוס:
לא, אלה שיטות של הטעייה.
שי פורת:
לא, לא.
שי פורת:
הוא אומר שהחתימו אותם בכזב, לכאורה כאילו הם מקבלים דיסק, ובפועל זו היתה הוראת קבע.
שי פורת:
זו הוצאה במירמה, על פי חוק העונשין.
אמנון כהן:
הוא אומר לו: תחתום על הדיסק שקיבלת ולמעשה, הוא חתם על הוראת קבע.
שי פורת:
זו הוצאה במירמה, שזו עבירה פלילית ואני מאד מאד מתפלא על מר אוחנה הנכבד, שהוא לא שלח את שני החיילים שלו למשטרה להגיש תלונה.
אמנון כהן:
אני אגיד לך.
אמנון כהן:
אוחנה זה בן אדם אחד.
אמנון כהן:
אנחנו מדברים על תופעה שקיימת.
ירון לוינסון:
יש פה גם תלונות של מר אבי פלסטר וגברת נהרי ואין סוף, כמה שאתה רוצה.
שי פורת:
אני לא הפרעתי לאף אחד מכם, כולל כאשר מישהו פה פתח לוע גדול.
שי פורת:
לא הפרעתי.
אמנון כהן:
הוא לא פתח שום דבר גדול.
אמנון כהן:
פה מדברים בכנסת.
אמנון כהן:
אין פה לוע לאף אחד.
שי פורת:
יחסית לחברי כנסת, אני מאד עדין.
אמנון כהן:
סליחה, פה לא דיבר אף חבר כנסת.
אמנון כהן:
אל תתיחס לכל חברי הכנסת, אני פה לבד.
אמנון כהן:
אתה עורך דין, כל הכבוד.
אמנון כהן:
אבל אני מבקש ממך, אל תחלק ציונים לחברי הכנסת, אל תתן ציונים לעורך דין אחר.
שי פורת:
חלילה.
אמנון כהן:
תתבטא בנקודות שלך, תבטא את מה שאתה רוצה להגיד בצורה מכובדת.
אמנון כהן:
בלי לוע ובלי לפגוע בחברי כנסת.
שי פורת:
אבל הוצאת דיבה היתה פה.
אמנון כהן:
בצדק.
אמנון כהן:
אני מצדיק את זה.
שי פורת:
ואולי תהיה תגובה.
שי פורת:
מה שיש לומר, זה דברים מאד פשוטים: מר אוחנה מתייחס להונאה.
שי פורת:
הונאה זו עבירה פלילית.
שי פורת:
מר אוחנה היה צריך לגשת למשטרה, אלא שמה שקרה בסופו של דבר זה, שמר אוחנה ובניו, לא רק שלא ניגשו למשטרה, אלא שבניו אפילו לא חתמו על התלונה בעצמם.
שי פורת:
אז אולי הם לא יודעים לקרוא ולכתוב, כי צריך לכתוב בשבילם?.
שי פורת:
אז אולי הם לא ידעו לקרוא את הטופס שחתמו עליו?
אמנון כהן:
אני מבקש ממך.
אמנון כהן:
אני מבקש ממך, עו"ד פורת.
אמנון כהן:
בן אדם חייל, בצבא, הוא בא פעם בשבוע.
אמנון כהן:
יש לו ראש לדברים האלה?
אמנון כהן:
ברצינות.
אמנון כהן:
תהיה רציני.
אמנון כהן:
תתייחס ברצינות לדברים האלה.
אמנון כהן:
אל תמרח.
שי פורת:
כפי שאתה רואה, חוות הדעת שאתה רואה לפניך, שהיא פרי של שני לילות עבודה…
אמנון כהן:
של מה?
שי פורת:
שלי.
שי פורת:
היא לא בדיוק "חפיפית".
אמנון כהן:
בסדר.
אמנון כהן:
אנחנו עוד נשמע.
אמנון כהן:
תן לי תשובות קונקרטיות.
אמנון כהן:
מי שלח, כשרצו לבטל, מי שלח מכתבים בנוסל של "אתה תשלם ואם לא תעמוד למשפט".
אמנון כהן:
קורה אצלכם בחברות דברים כאלה?
אמנון כהן:
כן או לא? זה מה שאנחנו רוצים לדעת.
שי פורת:
אני יכול להצהיר – אני אענה לך ישירות על השאלה שלך – אני יכול להצהיר, לפחות לגבי הרועים ולגבי שילת שמעולם לא נשלח מכתב דרישה, לא של עורך דין ולא אחר, כלפי מנוי שביטל את המנוי שלו.
אמנון כהן:
מאיזה חברות כן נשלח?
שי פורת:
אין לי מושג.
אמנון כהן:
אני מבקש לדעת מירון לוינסון, מאיזה חברות נשלח.
אמנון כהן:
אם זה נוגע לחברות שהוא מייצג אותן.
ירון לוינסון:
הדוגמא שיש לי פה היא במקרה דיסק קלאב.
אמנון כהן:
אז זה הוא.
אמנון כהן:
זה אתה.
שי פורת:
אמרתי שבדקתי – זה מוקלט, אני מבין – עם הרועים ועם שילת.
שי פורת:
עם די קלאב לא בדקתי.
אמנון כהן:
אבל אתה מייצג גם את די קלאב.
אמנון כהן:
אתה מייצג אותם.
שי פורת:
אבל לא בדקתי אצלם את השאלה הזאת.
אמנון כהן:
מה אתה רוצה להגיד?
אמנון כהן:
הרי אמרת שאתה מייצג אותם.
אמנון כהן:
אתה יומיים עשית שיעורי בית, אתה אומר שאתה מייצג את כל החברות האלה, עכשיו אתה אומר: די קלאב לא, כי אתה יודע שמשם שלחו את המכתבים.
יצחק קמחי:
המכתב שלך גם מופנה אליהם, בעקבות חוות הדעת.
יצחק קמחי:
אל הרועים ואל די קלאב.
שי פורת:
אבל לא בדקתי אתם את הנקודה הזאת.
שי פורת:
אז מה אם אני מייצג אותם?
שי פורת:
לא בדקתי אתם את הנקודה הזאת.
אמנון כהן:
בסדר, משרד המסחר והתעשייה, אני מבקש, אני כבר לא יכול לשמוע אותו, אבל אני מבקש להוציא הוראה מפה היום שמשרד המסחר והתעשייה יסגור את הרשיונות שלהם.
אמנון כהן:
בדין.
אמנון כהן:
כל דרך אפשרית, חקיקה, כל מה שצריך.
אמנון כהן:
מספיק לרמות את האנשים.
תמר פנקוס:
אם אדוני ירשה לי, אני רוצה להשאיר לסוף את מה שאנחנו כן יכולים ומה אנחנו לא יכולים.
אמנון כהן:
אנחנו נתיחס.
אמנון כהן:
בואו נראה אם יש לו עוד משהו.
אמנון כהן:
בינתיים הוא מורח אותנו.
שי פורת:
צר לי על ההתייחסות ואני מבקש לומר בצורה חד משמעית: היכן שבדקתי - הרועים ושילת - מעולם לא נשלח מכתב לאדם שביטל את המנוי שלו.
שי פורת:
לא על ידי עורך דין ולא בכלל.
שי פורת:
יתרה מזאת, שוב, לגבי היכן שבדקתי - הרועים ושילת - החיוב הראשון מבוצע לאחר למעלה מחודש וחצי, כאשר החודש הראשון של המנוי הוא חינם, בכלל.
שי פורת:
גם לאחר כחודש וחצי חודשיים, כשמבוצע החיוב הראשון, על פי הוראות בנק ישראל, במהלך עשרת הימים שאחרי החיוב, עדיין אפשר לבטל אותו.
שי פורת:
כלומר, לכל מצטרף חדש יש כחודשיים, שבהם הוא יכול להשתמש בחוברת, הוא יכול להשתמש במתנה ועדיין הוא יכול לבטל את המנוי שלו.
שי פורת:
החוק קובע ארבעה עשר יום.
שי פורת:
כלומר, לפחות הרועים ושילת - ואני מצטער שלא עשיתי בדיקה מעמיקה עם די קלאב - מעניקות לכל מצטרף תקופת זמן שהיא פי ארבעה מתקופת הזמן שקבועה בחוק לגבי ביטול המנוי שלו.
שי פורת:
אני חוזר ואומר: ללא קנס, ללא דרישה, ללא איום, צלצל ותבטל.
אמנון כהן:
מילניום קלאב, גם אותם אתה מייצג?
שי פורת:
מילניום קלאב, מילניום קינג קארד, הוא שם המותג של הכרטיס של הרועים ושל שילת.
שי פורת:
זו לא חברה.
שלומית קואלמן:
אז איך אתה מסביר ששבוע לא הצלחתי להשיג אותם?
שלומית קואלמן:
אני, ככנסת.
שי פורת:
אני אתם בקשר מסודר.
ירון לוינסון:
זה לא מפתיע.
שלומית קואלמן:
אפשר לקחת עכשיו ולנסות את הטלפונים.
שי פורת:
רבותי, אני קיבלתי מהם מספר טלפון, חייגתי אליו ומיד קיבלתי אותם.
שי פורת:
אין בעיה.
תמר פנקוס:
מפני שאותך הם צריכים והם נותנים לך מספר טלפון אחר.
ירון לוינסון:
סליחה, אתה מייצג את שילת.
ירון לוינסון:
כן?
ירון לוינסון:
יש לי חוזה שלהם לדוגמא, איך אמרת לגבי הביטול?
ירון לוינסון:
ניקח פה את סעיף חמש או שש.
ירון לוינסון:
אתה יודע מה כתוב פה?
שי פורת:
אני מכיר את החוזה.
ירון לוינסון:
שלמרות האמור לעיל הביטול יעשה רק לאחר שלושה חודשים.
ירון לוינסון:
רק לאחר שלושה חודשים.
שי פורת:
נכון.
ירון לוינסון:
אז מה אתה אומר לנו?
אמנון כהן:
אז מה אתה אומר לי 14 יום?
ירון לוינסון:
תראה מה כתוב פה.
ירון לוינסון:
על מה הם מחתימים.
ירון לוינסון:
תקרא שחור על גבי לבן.
אמנון כהן:
תקרא אותו.
שי פורת:
את המסמך הזה אני צירפתי לך.
שי פורת:
הוא בפניך.
אמנון כהן:
אין לי זמן לקרוא את זה כרגע.
ירון לוינסון:
כתוב ככה: התקנון של הרועים, שילת, מילניום וכו': סעיף 5: חבר במועדון רשאי להפסיק את חברותו, וזאת על ידי מתן הודעה בכתב להנהלת המועדון ובתנאי שיחזיר את כרטיס החבר.
ירון לוינסון:
בסעיף אחרי זה: למרות האמור בסעיף 5 הביטול יעשה רק לאחר שלושה חודשי חברות ראשונים ולאחר מכן בחודש התשלום הבא.
ירון לוינסון:
זה ה 14 יום.
אמנון כהן:
איפה ה 14 יום?
שי פורת:
רבותי, או שאנחנו נהיה מרוכזים, או שאנחנו נהיה מרוכזים בלצעוק על שי פורת.
אמנון כהן:
כולנו מרוכזים.
אמנון כהן:
לא פותחים לוע על אף אחד.
שי פורת:
אז שוב.
שי פורת:
החיוב הראשון מתבצע בפועל לאחר כחודש וחצי חודשיים.
אמנון כהן:
אבל אני לא יכול לבטל אחרי חודש וחצי חודשיים.
שי פורת:
אתה יכול לבטל.
ירון לוינסון:
אבל פה כתוב שלא.
שי פורת:
אתה מוכן להקשיב, או שאתה רוצה להתווכח.
ירון לוינסון:
אני מקשיב.
אמנון כהן:
זה מתחבר לי.
אמנון כהן:
אם ביטלת במהלך שלושה חודשים, אז למעשה ה 215 שקל שאתה משלם, זה עבור זה ועבור זה ועבור זה.
ירון לוינסון:
יפה.
אמנון כהן:
לכן אני אומר שהוא סתם רוצה למרוח.
שי פורת:
אף אחד מעולם לא ניצל את הסעיף הזה בתקנון.
אמנון כהן:
אבל הנה המכתב.
שי פורת:
אנחנו לא מדברים על המכתב, אדוני, לכן אני מבקש להתרכז.
שי פורת:
אני קורא לאדוני את התקנון.
שי פורת:
המכתב לא קשור להרועים ולא קשור לשילת.
ירון לוינסון:
זה דיסק קלאב.
שי פורת:
אז אני אומר לך, שאני לא בדקתי עם די קלאב.
שי פורת:
אני אומר אלף פעם ואתם תתווכחו אלף פעם.
שי פורת:
אני לא בדקתי עם די קלאב.
אמנון כהן:
אז אתה לא מייצג אותם?
שי פורת:
אני מייצג אותם במובן של חוות הדעת המשפטית שאני נתתי.
אמנון כהן:
אז תן חוות דעת משפטית.
שי פורת:
חוות הדעת המשפטית מונחת לפני אדוני.
אמנון כהן:
על די קלאב?
שי פורת:
היא כוללת גם אותם, חוות הדעת המשפטית.
שי פורת:
היא כוללת את כולם.
שי פורת:
חוקי מדינת ישראל חלים על הכל.
אמנון כהן:
אבל יש פה סעיפים שאתם מכניסים.
שי פורת:
זו כבר לא חוות דעת משפטית, זו חוות דעת עובדתית.
שי פורת:
לכן אני אומר: מה שכתוב בתקנון - כתוב.
שי פורת:
התקנון נמצא בפני אדוני בתיק שמסרתי לאדוני.
שי פורת:
נמצא.
שי פורת:
בפועל לא הרועים ולא שילת, מעולם לא מימשו את הסעיף הזה בתקנון ואם מישהו יכול להראות לי אחרת, אז כנראה שהלקוחות שלי רימו אותי.
שי פורת:
במאמר מוסגר אני אומר:
שי פורת:
אני יודע כמה כסף אני גובה כדי להוציא מכתב כזה.
שי פורת:
יאמר לך החבר מה מתח הרווחים שלו בענף הזה.
שי פורת:
אם הלקוחות שלי יתחילו לשלם לי כסף כדי להוציא מכתבי דרישה, הם יפשטו את הרגל.
שי פורת:
הם יפשטו את הרגל, כי יש אחוז ביטולים גבוה בתחומים האלה של שיווק ישיר.
שי פורת:
המועצה לצרכנות יכולה לדווח על זה, כל מי שמתעסק בתחום יכול לדווח על זה.
שי פורת:
יש אחוז ביטולים קבוע.
שי פורת:
באחוז הביטולים הקבוע, שלא משנה אם הוא חמישה עשר אחוז, עשרה אחוז, אם יבואו אלי כדי להוציא מאות מכתבי דרישה, הם יישארו בלי רווח.
אמנון כהן:
עזוב אותי הרווח.
אמנון כהן:
אני רוצה לדעת: בן אדם שביטל…
שי פורת:
הרועים ושילת לא עושים לו כלום.
אמנון כהן:
החתמת אותי היום, אחרי חודש ביטלתי.
שי פורת:
אחרי יום, אחרי חודש, אחרי שבוע.
אמנון כהן:
לא, חודש.
אמנון כהן:
אמרת שעל פי חוק מגיע לי שבועיים.
שי פורת:
בטל.
אמנון כהן:
מה בטל?
שי פורת:
לכן אני רוצה גם להתייחס לשגיאה שהיתה פה בחדר.
אמנון כהן:
איזו שגיאה?
שי פורת:
על מנת לבטל את הוראת הקבע, אתה לא צריך למצוא את מספר הטלפון של המילניום.
שי פורת:
אתה צריך למצוא את מספר הטלפון של הבנק שלך.