GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי קרן:
הוא חשב שזה לא מתאים לתקן, והם הקימו קול צעקה.
צבי קרן:
ולכן הממונה על התקינה, ומשרד התמ"ס החליט מה שהחליט, לדחות את זה, ולתת להם זמן להתארגן.
צבי קרן:
בינתיים תבעו גם היבואנים שמתעסקים ברוורס אוסמוזיס, ואוסמוזה הפוכה שגם הם מעוניינים בתקן כי זה מפלה את הצרכנים.
צבי קרן:
ולכן, מדיניות המכון היום היא שאנחנו מאמצים תקנים זרים עד כמה שאפשר.
צבי קרן:
ברגע שאפשר לקחת תקן זר ולאמץ אותו לתקן ישראלי, אנחנו נעשה את זה.
צבי קרן:
ולכן, החלק השני שדן ברוורס אוסמוזיס לעבור תהליך מאוד מהיר של הכנת התקן, והוא יאומץ כבר בזמן הקרוב.
אמנון כהן:
זה כבר הרבה שנים עובד בשוק.
צבי קרן:
ההכרזה על הרשמיות היתה רק לפני כמה חודשים ועדיין לא נכנסה לתוקף.
צבי קרן:
כל זמן שהתקן היה לא רשמי, היה וולונטרי, אנחנו מכון התקנים טיפלנו בכל הלקוחות שפנו אלינו.
צבי קרן:
אנחנו הוצאנו חוברות שבהם מתואר בדיוק איך לבחור מטהר מים.
צבי קרן:
פרסמנו באינטרנט.
מיכל כהן:
למי זה מחולק?
צבי קרן:
לכל הכוח שמגיע לקהל הרחב.
מיכל כהן:
מי שיודע להגיע למכון התקנים.
טוביהו יוסף:
האם תפקידו של מכון התקנים הוא להמליץ לציבור בלי שיש לו את כל מכון התקנים.
טוביהו יוסף:
זאת היא המלצה.
טוביהו יוסף:
תשלח את זה לצרכנים.
אמנון כהן:
משרד התעשייה והמסחר, בעקבות מה שאמר מכון התקנים, איך אתם נערכים, איך אתם בודקים?
יצחק קמחי:
לדעתי, מרוב נושאים שעולים פה, אנחנו מאבדים את העיקר, והעיקר מבחינתי לפחות כמעוניין להגנת הצרכן הוא אחד.
יצחק קמחי:
אמר פה אדון זך שהמים במדינת ישראל לא ראויים לשתייה.
יצחק קמחי:
אם משרד הבריאות תומך בזה, שמשרד הבריאות יגיד את זה.
יצחק קמחי:
ואם זה לא כך, אז שיפסיקו להפחיד את הציבור ולגרום לו לקנות מטהרי מים שהוא לא בהכרח צריך אותם.
יצחק קמחי:
זה הדבר הראשון שצריך להיות חשוב קודם כל במליאה של העניין הזה.
יצחק קמחי:
אני לא רוצה לפגוע פה בפרנסה של אף אחד.
אמנון כהן:
בבית שלי יש ברז רגיל.
אמנון כהן:
אני בסדר?
יצחק קמחי:
גם אצלי אותו דבר.
יצחק קמחי:
דבר חשוב נוסף הועלה כאן קודם על ידי נציג רשות ההסתדרות לצרכנות.
יצחק קמחי:
הם פונים בדיוק לאוכלוסיות שלא תמיד יודעות ומבינות מה עושים להם.
קריאות:
לא נכון, זה לא מדיוק.
יצחק קמחי:
אני לא רוצה להכליל או לכלול את כל החברות.
יצחק קמחי:
כל אזרח או כל צרכן יכול להחליט אם הוא רוצה מטהר מים בביתו ואם הוא זקוק לו.
יצחק קמחי:
אני לא נכנס לעניין הזה בכלל.
יצחק קמחי:
אני מדבר על שיטת המכירה שהועלתה פה.
יצחק קמחי:
דיברו פה על כימיה.
יצחק קמחי:
אז אני לא אחזור שוב על הנושא הזה שהאלקטרודה עצמה שמכניסים למים כדי להציל לצרכנים עצמם את המים, היא זו שמתפרקת למים ויוצרת את העכירות.
יצחק קמחי:
אני לא מומחה לכימיה ואני לא מתיימר לזה.
יצחק קמחי:
אבל פה מתחילה הבעיה.
יצחק קמחי:
כי מי ששותה מים, וכל אחד מאתנו חי מזה, רואה פתאום שהמים שלו בברז הופכים לשחורים, אז מה הוא יחשוב?
יצחק קמחי:
שסכנת חיים נשקפת לו, אני לא יודע מה הוא יחשוב בעצם.
יצחק קמחי:
אבל זאת הדרך לגרום לאנשים לקנות את המכשירים האלה.
יצחק קמחי:
אם אתה שואל אותי, מבחינתי אני רואה בכך הטעיה.
יצחק קמחי:
אני לא יכול לעזור לכולם.
יצחק קמחי:
בנוגע לנושא של הרוכלות, לעסקה ברוכלות ולאפשרות של הביטול, אני מקווה שבמסגרת הטיפול לחוק הגנת הצרכן שנמצא כרגע בוועדת הכלכלה של הכנסת, התיקון יעבור בהקדם.
יצחק קמחי:
אני מקווה, שגם עסקות שתואמו מראש בדרך טלפונית, ניתן יהיה לבטלן בגדר עסקות ברוכלות.
אמנון כהן:
אבל זה לא רוכלות.
יצחק קמחי:
זה לא עניין שאנחנו יכולים לטפל בו, זה עניין אזרחי, ואני מקווה גם שיהיה סיוע אולי מצד ארגוני הצרכנים בנושא הזה, כי זאת לא עסקה ברוכלות, אבל זאת עסקת מכר שנעשתה בעקבות הטעיה מהותית.
יצחק קמחי:
אני לא פרשן של החוק, אבל דעתי הצנועה היא שאם אתה קונה את מטהר המים, עקב זה שאומרים לך שהמים שלך לא ראויים לשתייה, עכורים ושחורים ומציגים לך את זה, וזה לא כך, אז אתה הוטעית, ואתה יכול לבוא ולהגיש תביעה.
יצחק קמחי:
יש סעיף 32 שמאפשר לבית המשפט להאריך את התקופה של ה-14 יום.
יצחק קמחי:
אני רוצה לציין עוד כמה דברים, לפחות הצרכנים שיהיו ערים להם.
יצחק קמחי:
כשאתה רוכש מכשיר מטהר מים, תברר מספר פרטים.
יצחק קמחי:
למשל הנושא של השירות שאתה אמור לקבל.
יצחק קמחי:
כמה זמן אתה צריך להחליף מסנן.
יצחק קמחי:
כמה עולה מסנן.
יצחק קמחי:
הלקוחות פה שקונים מערכות של אלפי שקלים, אחר כך צריכים לשלם גם עבור המסננים בעתיד.
יצחק קמחי:
יש חברות, ואני לא אנקוב בשם, שנותנות כמעט את המכשיר חינם, אבל המסננים עולים הרבה מאוד כסף אחר כך.
יצחק קמחי:
אתה צריך לדעת או להיות מודע וצריך להיות גילוי נאות לגבי כל הפרטים שקשורים לעיסקה.
יצחק קמחי:
העיסקה לא נגמרת רק במכירה עצמה.
יצחק קמחי:
אלא גם בהחלפה של הפילטרים.
יצחק קמחי:
אני מתאר לעצמי שאנשים ממכון התקנים או ממשרד הבריאות יחזקו אותי בדברים שמסנן שלא מחליפים אותו נהיה יותר מסוכן בריאותית מאשר אותם מים מהברז.
יצחק קמחי:
אני לא מתיימר להיות מומחה, אני מקווה שהמומחים לעניין יגידו זאת.
יצחק קמחי:
תזהרו, תחליטו ותשוו.
מוטי בונפיל:
מלה אחת – העמותה תומכת בכל מלה.
אמנון כהן:
בבקשה אלכסנדרה.
אמנון כהן:
אין הרבה זמן, ממש למקד את הדברים.
אמנון כהן:
אלכסנדרה ארונין: הקדמה קצרה.
אמנון כהן:
קיים תקן 1505 חלק אחד שמדבר על מערכות סינון וטיהור.
אמנון כהן:
התקן קיים משנת 1994
אמנון כהן:
זה כבר ידוע, משהו חדש, משהו שלא שמענו.
אלכסנדרה ארונין:
התקן עובר רביזיה מאוד יסודית, ועכשיו הוא מתבסס כביכול על שלושה תקנים F.S.N תקנים אמריקאיים.
אלכסנדרה ארונין:
הגיעה אלינו פנייה ממשרד הבריאות להכריז רשמיות על התקן.
אלכסנדרה ארונין:
זו פנייה של משרד הבריאות, כאשר משרד הבריאות נושא באחריות המלאה על איכות המים שמגיע במערכת אספקה מרכזית, ואין לו כלים לאכוף על איכות המים ברגע שהמים עוברים שינוי כלשהו במערכות סינון ביתיות.
אלכסנדרה ארונין:
לכן, משרד הבריאות וכל הגורמים האחרים רואים בתקן כלי יחידי לאכיפת איכות המים ברגע שהאיכות של המים משתנה במערכות סינון.
אמנון כהן:
אבל המפעל פה, היצרן משנת 1985 יש תקו תקן, אבל למה זה עד עכשיו לא מסודר?
אלכסנדרה ארונין:
התקן היה בתהליכים של הכרזת רשמיות, וההכרזה הלכה לפי הכללים של משרד התמ"ס בחוק התקנים, ורשמיות התקן פורסמה בילקוט הפרסומים בסוף אוקטובר, והיתה אמורה להיכנס לתוקף חודשיים אחרי הפרסום.
אלכסנדרה ארונין:
אחרי ההכרזה התקבלו הערות רבות במשרד התמ"ס וגם במכון התקנים לגבי התקן עצמו, לגבי תוכן התקן.
אלכסנדרה ארונין:
טענו שיש הרבה דברים שלא תואמים את התקנים האמריקניים שזה יתבסס עליהם, וגם היו בקשות רבות ליצרנים וליבואנים של המערכות לתת להם זמן להתכונן ולעמוד בדרישות התקן.
אלכסנדרה ארונין:
אחרי דיונים רבים במשרד שלנו, במכון התקנים, הוחלט לפעול לדחייה של חצי שנה לכניסת ההכרזה על רשמיות לתוקף, והיא אמורה להיכנס לתוקף באמצע יוני בערך.
שלום גולדנברג:
המים שמסופקים לציבור אינם מסוכנים לציבור בשום אופן, יש חקיקה במדינת ישראל, יש תקנים, ומשרד הבריאות כאחראי דואג שכל המים שמסופקים עד לבית יהיו בסדר.
שלום גולדנברג:
החברות של מטהרי המים אינן עונות על צורך אמיתי.
שלום גולדנברג:
עובדים על הטעיית הציבור ועל שטיפת מוח.
שלום גולדנברג:
הסוכנים מגיעים לבתים ומספרים סיפורים על כך שהמים פוגעים בכוח הגברא, סרטן ומחלות והכל בלוף.
שלום גולדנברג:
אפילו שם העמותה – איכות המים – מטעה.
שלום גולדנברג:
היא עמותה של חברות שמייבאות ומייצרות אבל לא דואגת לאיכות המים.
שלום גולדנברג:
מי שדואג הן חברות לא אינטרסנטיות.
שלום גולדנברג:
החברות שמספקות, מייבאות, מייצרות מסננים – זו לא עמותה לאיכות המים.
שלום גולדנברג:
משרד הבריאות דואג למים.
אתי בורלא:
אני מהנדסת המים הארצי במשרד הבריאות.
אתי בורלא:
משרד הבריאות עורך מעל 80 אלף בדיקות מיקרוביאלות במערכות האספקה במדינת ישראל.
אתי בורלא:
עוד הרבה מאוד בדיקות לנוכחות של מרכיבים כימיים.
אתי בורלא:
התקן של מי השתייה במדינת ישראל הוא תקן מאוד מתקדם, הוא ברמה של תקנים אמריקניים.
אתי בורלא:
המידע פתוח לציבור.
אתי בורלא:
העובדה שבתקשורת מתפרסמות רק בעיות נקודתיות פה ושם, או כשמשרד הבריאות סוגר קידוחים כשאיכותם חריגה והם לא מסופקים לשתייה.
אתי בורלא:
זה המידע שמתפרסם.
אתי בורלא:
מידע על איכות משתפרת באיכות המים לא מתפרסם באמצעי התקשורת, הם לא מעוניינים לפרסם את המידע הזה.
אתי בורלא:
לכן אני חושבת שנוצרה איזושהי תחושה בציבור שאיכות המים לא ראויה לשתייה.
אמנון כהן:
אבל הם נותנים באיזשהו מקום נתונים.
אתי בורלא:
הנתונים מופיעים כאן.
אתי בורלא:
הם פתוחים לציבור ולכל מי שמעוניין, והנתונים מצביעים על איכות ראויה לשתייה בתקנים וברמה ובסטנדרטים מתקדמים ביותר בעולם.
קריאה:
בנתונים האלה נבדקים גם טפילים?
שלום גולדברג:
אנשים נהיים חולים כל יום.
שלום גולדברג:
מדינת ישראל נמצאת במקום שני או שלישי בעולם מבחינת סרטן הכי פחות, ואיכות החיים ורמת החיים ותוחלת החיים במדינת ישראל מהגבוהות בעולם.
אמנון כהן:
אני רוצה להרגיע את הציבור, בגדול, שהמים בברזים בבית, על פי מה שאומר משרד הבריאות, הם מים לא מסוכנים.
אמנון כהן:
אבל כל אחד ישקול את צעדיו.
אמנון כהן:
באים נציגי חברות, משכנעים, כל אחד יכול להחליט מה שהוא רוצה.
אמנון כהן:
אני מבקש ממשרד התעשייה והמסחר וממשרד הבריאות, לפרסם לציבור באמצעי התקשורת שאיכות המים בברזים היא בסדר.
קריאה:
למה היא בסדר?
קריאה:
זה לא נכון, היא לא בסדר.
קריאה:
למה אתם משקרים?
קריאה:
למה אתם לא נותנים לנו להגיד משהו בעד?
קריאה:
אנחנו שומעים רק התנגדויות פה.
אמנון כהן:
אין לנו בעיה שתמכרו פילטרים, רק שזה יהיה על הצד הנכון, לא ברמייה, לא להראות שהמים מלוכלכים בתוך הבית, לא להכניס כל מיני חומרים.
אמנון כהן:
הכל על פי דרכים מקובלות.
אמנון כהן:
פה שמענו שהוקמה עמותה לנושא הזה שהציבור הרחב יוכל לפנות אליהם במידה וחברה כזאת או אחרת לא תיתן את השרות הנכון, לא תגיע אליו.
אמנון כהן:
לפי רוח הדברים, אני חושב שנקיים עוד דיון בנושא הזה.
שמעון כלפון:
אני מחברת "אקווטק" .
שמעון כלפון:
רציתי להגיד הרבה דברים, אבל הדבר שהכי מקומם אותי, זה שמי שנותן את השרות הטוב ביותר לאזרח בישראל, מר שלום גולדברג, התכחש למה שנאמר בכתבה הזאת, או שיתמוך בה, אחד מהשתיים.
אמנון כהן:
מה נאמר בכתבה?
שמעון כלפון:
משרד הבריאות מזהיר מלעשות שימוש במי המוביל הארצי אם לא יותקן מסנן מרכזי.
שמעון כלפון:
מה עכשיו הוא בא ומציג פה שהוא רוצה לשפוך מים מהברז?
אמנון כהן:
לפני כמה שנים פורסמה הכתבה?
שמעון כלפון:
מנובמבר 1998.
שמעון כלפון:
הוא התייחס רק לדבר אחד, לטפילים במים, לזחלי זבובים במים.
שמעון כלפון:
הוא לא מדבר על מתכות כבדות, כימיקלים או חיידקים, הוא מדבר על דבר אחד בלבד – טפילים.
שמעון כלפון:
אגב, קל מאוד לטפל בטפילים, יחסית.
שלום גולדברג:
אין מתכות כבדות במים.
שלום גולדברג:
אין טפילים במים.
שלום גולדברג:
מה שיצא מבית המחוקקים לא בדוק.
שמעון כלפון:
מבחינת הנושא, הניתור של המים, ניתור זאת אומרת בדיקה של המים.
שמעון כלפון:
הבדיקות שנעשות על ידי משרד הבריאות וגם על ידי "מקורות" נעשות בתחום אחד בלבד, בתחום המיקרוביאלי.
שלום גולדברג:
לא נכון.
שלום גולדברג:
אלפי בדיקות כימיות בשנה.
שלום גולדברג:
הכל מפורסם.
שמעון כלפון:
אדוני היושב ראש, עושים איזשהו תהליך חיובי, מקימים עמותה כדי להכניס קצת סדר בתעשייה, כי גם לנו כואב.
שמעון כלפון:
כואב לנו שיש "חאפרים" שמצטרפים לעסק הזה.
שמעון כלפון:
בתור אחד שמייצג אקווטק אני אומר פה, שכיוון שאני עושה, אני גם טועה.
שמעון כלפון:
אני רק משתדל בתוך המסגרת שלי לתקן טעות, אם היא קיימת.
שמעון כלפון:
ואם יש למישהו בציבור רצון לפנות אליי, או למנהל השרות שעומד מאחוריי, מר דני שביד, שיפנה ונטפל בו.
שמעון כלפון:
את זה הייתי מצפה מכל חברה.
מיכה וקנין:
אני מחברת אלרם, אנחנו מייצרים מתקני מים.
מיכה וקנין:
עם כל הכבוד למי צורים, עם כל הכבוד לתמי 4, אני מכבד אותם, אבל כל אלה שצפו עכשיו בטלוויזיה בשידור ישיר, ראו שיש ברדק במתקני מים ומטהרי מים שאי אפשר להבין אותו.
מיכה וקנין:
זה לא אמת, זה לא נכון.
מיכה וקנין:
כי הדבר הוא אחרת.
מיכה וקנין:
מי שלוקח מאתנו מתקן מים הוא מצפה למים קרים ומים רותחים.
מיכה וקנין:
אנחנו נמצאים במצב שנותנים מוצר עם חסכון אחד על אחד.
מיכה וקנין:
אני יכול להוכיח את זה על הבמה הזאת.
מיכה וקנין:
אין פה מצב שבא אדם ואומר שיש חיידק במים או אין חיידק.
מיכה וקנין:
במצב הזה פה, כבר שעה וחצי, מי שצפה בטלוויזיה ראה שיש ברדק.
אמנון כהן:
צרכן שנפגע לא מקבל את השירות.
מאיר פסור:
אני מחברת אקווה פור.
מאיר פסור:
קודם כל משרד הבריאות מטעה באופן כללי את הציבור כשהוא אומר שהמים טובים.
אמנון כהן:
המים מסוכנים בבית?
מאיר פסור:
משרד הבריאות מטעה באופן כללי את הציבור כשהוא אומר שהמים טובים.
אמנון כהן:
המים מסוכנים בבית שלי?
מאיר פסור:
של כל בן-אדם.
מאיר פסור:
אני התחלתי לעסוק בזה בגלל שלי ולהרבה אנשים יש בעיות במעיים, בעיות בקיבה, סרטן, סוכר.
קריאה:
הוא יכול להיות סוכן טוב.
אמנון כהן:
איך אתה מטפל בתלונות הציבור?
מאיר פסור:
אם לאדם יש בעיה הוא מתקשר.
אמנון כהן:
תוך כמה זמן מגיעים לבן-אדם לטיפול?
מאיר פסור:
מבחינת שירות, יכול להיות תוך חצי שעה, יכול להיות תוך שעה, יכול להיות תוך שבוע.
מאיר פסור:
זה תלוי.
מאיר פסור:
זה המים שאתה שותה.
שמעון כלפון:
זה לא המים, זה הפילטר שמסנן את המים.
שמעון כלפון:
ואם אין לך פילטר, זו חלודה.
מאיר פסור:
זה לא גורם לאבנים בכליות.
מאיר פסור:
זאת הטעיה של הציבור.
מאיר פסור:
אתם רוצים לפתור את הבעיה של הציבור, ואנחנו גם רוצים לפתור אותה.
מאיר פסור:
הבעיה של הציבור, שהוא גם מבין בטעם המים, וגם מבין במים שיש בארץ.
מאיר פסור:
אנחנו מנסים להסביר לו.
מאיר פסור:
הרי אתה מתקשר בשביל לבטל את המים, אתה לא רוצה את המים שאתה שותה מהם, מי עדן עולה יקר.
אמנון כהן:
הבעיה היא ההטעיה.
מאיר פסור:
הוא אומר לי: אני לא יכול לשתות מהברז.
מאיר פסור:
הוא צודק, אני גם לא יכול לשתות, זה לא בריא, החלודה עושה טעם מגעיל.
מאיר פסור:
סדר לו פילטר, פילטר פשוט לא אוסמוזה הפוכה, יכול לעזור לשפר את הטעם בהחלט.
מאיר פסור:
על אוסמוזה הפוכה אני לא ממליץ באופן אישי.
מאיר פסור:
הבעיה הגדולה היא גם שצרכן לא יכול לשלם 3000 שקל או 4000 בשביל אוסמוזה הפוכה.
אמנון כהן:
אני מקווה שהבעיות האלה ייפתרו ואני מבקש שתעדכנו אותי.
אמנון כהן:
אני בהחלט אשב ואבדוק את הדברים.
אמנון כהן:
אם יש לכם חומר להעביר, תעבירו אלינו ואנחנו נגבש אותו ואם נחליט שצריכים לקיים עוד ועדה, לפי מה שאתם ממליצים, אני אבדוק את הנושא הזה.
אמנון כהן:
תעבירו חומר.
אמנון כהן:
בוקר טוב, אני פותח את ישיבת הוועדה.
אמנון כהן:
הנושא שעל סדר היום: פניות ציבור בנושא תלונות אזרחים בדבר אי-מתן אשרות כניסה לתיירים הועלה לבקשת חבר-הכנסת יורי שטרן, והוא ביקש להעלות את הנושא דווקא היום, כי היום מתקיים בכנסת "יום התיירות", וברצוננו להביא את מסקנות הדיון הזה לוועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת הכלכלה של הכנסת שמתכנסת היום בשעה עשר, שגם היא מוקדשת לנושא התיירות.
אמנון כהן:
הנושא ידוע וכואב כי הרבה מאוד עולים הגיעו לארץ ורבים רוצים להזמין לביקור את בני משפחותיהם, שכנים לשעבר וחברים כדי להראות להם איך הם התאקלמו בארץ.
אמנון כהן:
אנשים כאלה מתלוננים שהגופים בחוץ לארץ, הקונסוליות הישראליות במוסקבה ובאוקראינה שצריכות לתת את האישורים או הוויזות נותנות סירובים ללא הצדקה.
אמנון כהן:
ברצוננו ללמוד כאן איך אפשר לטפל בנושא הזה ואולי ניתן יהיה לשנות נהלים או הוראות על ידי הגורמים המוסמכים על מנת לתת כלים מתאימים לאלה בחו"ל שמטפלים בנושא הזה, כדי שאנשים לא יקבלו ברגע האחרון סירוב שגורם להם גם להוצאות וגם לצער רב.
אמנון כהן:
חבר-הכנסת יורי שטרן, ביקשת להעלות את הנושא לדיון בוועדה, בבקשה, רשות הדיבור שלך.
יורי שטרן:
תודה כבוד היושב ראש, כידוע, רוב העובדים הזרים הבלתי חוקיים במדינת ישראל הם אנשים שמגיעים ארצה כתיירים ונשארים פה לעבוד.
יורי שטרן:
ברור שמשרדי הממשלה והרשויות, בראש ובראשונה משרד הפנים רוצים לצמצם את התופעה הזאת.
יורי שטרן:
אולם, בצורה שהדבר הזה נעשה, אני לא יודע עד כמה זה מגן עלינו מפני התופעה הזו, אבל מצד שני זה פוגע בתיירות.
יורי שטרן:
כל הזמן, בשנים האחרונות, היו תקלות וסירובים מוזרים למתן אשרות כניסה למדינת ישראל.
יורי שטרן:
סיפור אחד העליתי מעל במת הכנסת על נכדתו של המשורר והסופר הידוע בוריס פסטרנק, שזכאית גם לפי חוק השבות, קיבלה סירוב מהקונסוליה הישראלית במוסקבה.
יורי שטרן:
זה היה לפני כמה שנים.
יורי שטרן:
מזה שנתיים אני עומד בראש שדולה שהקמתי למען תיירות לישראל, ועם הגורמים הנוגעים בענף ניסיתי להגיע לאיזה שהיא מסגרת שתאפשר למדינה ביקורת אחרי הנכנסים אליה וגם תיתן נוהל פשוט לאזרח הישראלי: לגורם תיירות, סוכן נסיעות, חברה שרוצה להזמין או להביא קבוצה או אדם, ולאנשים בחוץ לארץ, קודם כל, בחבר העמים, שרוצים לבקר במדינת ישראל, שלא יהיו חייבים לעבור מסלול של עינויים, כי כל אחד כזה צריך להיות מוכן לכל מיני טרטורים, כמעט העמדה לדין רק בגלל שהוא רוצה לבקר בארץ אלא להפוך את התיירות למעשה גבורה.
יורי שטרן:
סיכמנו עם משרד התיירות, משרד הפנים, משרד החוץ ועוד כמה גורמים, כמו משטרת הגבולות, ולשכת סוכני התיירות כמייצגת ענף התיירות, על כמה דברים.
יורי שטרן:
הסיכומים המרכזיים היו: בקבוצות מטפל משרד הפנים, כלומר, אישור לקבוצה מקבלים סוכני התיירות ממשרד הפנים.
יורי שטרן:
בבודדים - וזה הנושא של היום – מטפלות הקונסוליות הישראליות בחו"ל.
יורי שטרן:
אדם רוצה לבקר בארץ, מגיש את המסמכים, הקונסוליה מטפלת בו.
יורי שטרן:
במקרים חריגים שיש בהם חשש, הקונסוליה יכולה לסרב או להפנות את מי שהזמין את האיש למשרד הפנים בארץ.
יורי שטרן:
דבר נוסף שסוכם, ויצא על כך חוזר - חתום על ידי רפאל כהן מנהל מינהל האוכלוסין במשרד הפנים – לכל הקונסוליות, ואני קורא את החוזר: " אשרות רב-פעמיות לזכאי שבות ואנשי עסקים – מדובר היה על כך שבחבר העמים, אנשים שזכאים לפי חוק השבות, או אנשים שיש להם בארץ קרובי משפחה מדרגה ראשונה או אנשים עסקים ידועים – יקבלו אשרות כניסה לא רק אוטומטית אלא רב-שנתיות, לשלוש שנים, ורב-פעמיות.
יורי שטרן:
זאת, בשביל לחסוך מעובדי הקונסוליות חמישים אחוז עבודה כי זה היקף של הפניות החוזרות.
יורי שטרן:
למשל, אנשים שיש להם פה ילדים מבקרים בארץ לעיתים קרובות, לא יצטרכו להגיע כל פעם ממקומות מרוחקים מאוד למוסקבה כדי לקבל ויזה, וכאלה יקבלו ויזות רב-שנתיות.
יורי שטרן:
זה היה אחד הסיכומים.
יורי שטרן:
היה עוד סיכום, שיהיה קו אדום לגורמי התיירות במשרד הפנים ומשרד החוץ בשביל לסגור דברים, כמו למשל, מישהו נעצר בשדה התעופה וכו'.
יורי שטרן:
היה אמור להיות נוהל כתוב שיסביר לכולם, לסוכן הנסיעות המקומי, לסוכן הנסיעות ברוסיה ובאוקראינה, לאדם שפונה מה הנוהל ומה הקריטריונים צריכים לעמוד בהם בשביל להיכנס לארץ.
יורי שטרן:
הדברים האלה לא בוצעו.
יורי שטרן:
למשל, אדם שאמא שלו רוצה לבוא ארצה.
יורי שטרן:
לפי אותו נוהל היא אמורה לקבל ויזה רב-שנתית, והיא בכלל לא מקבלת ויזה.
יורי שטרן:
קרובי משפחה ממדרגה ראשונה לא מקבלים ויזה.
יורי שטרן:
יהודים או יהודים למחצה, זכאים לפי חוק השבות, אף אחד לא אומר להם שמגיעה להם ויזה רב-שנתית, ויש כאלה שמקבלים סירוב.
יורי שטרן:
אנשים שלא הגיעו לקונסוליות, ויש לי פה מקרים שקיבלתי מדורון לב כהסבר, הכל שקר, אני מצטער להגיד זאת.
יורי שטרן:
דוגמה, סורבה גברת שהמזמינה שלה, ידידה מהילדות, נמצאת פה.
יורי שטרן:
אז הקונסול כותב שהיא הגיעה ולא ידעה להסביר למי היא הולכת.
יורי שטרן:
התברר, שהגברת לא היתה בכלל בקונסוליה, וכמו בכל מדינה אחרת, היא עשתה הכל דרך סוכנות נסיעות.
יורי שטרן:
הקונסול לא דיבר איתה, ואם הוא אומר שהיא לא ידעה להסביר, אז הוא משקר.
יורי שטרן:
כשמישהו מאיתנו רוצה לנסוע לארצות הברית למשל או לכל מדינה אחרת, לא הולך לקונסוליה לקבל ויזה, אלא פונה לחברת הנסיעות איתה הוא רוצה לנסוע והיא מסדירה גם את כרטיס הטיסה וגם את הוויזה.
יורי שטרן:
היות וטיפלתי בכמה מקרים וקיבלתי הסבר באמצעות המחלקה הקונסולרית שאדם לא ידע להסביר, ומתברר שהאדם בכלל לא פנה ישירות אלא באמצעות חברת נסיעות, ואף אחד לא התייחס.
אמנון כהן:
אולי זו הבעיה?
יורי שטרן:
לא, אתה לא צריך לחייב אדם לבוא באופן אישי, אין נוהל כזה, אין דרישה כזאת.
יורי שטרן:
לא מכל מקום ברוסיה אפשר להגיע למוסקבה בקלות.
יורי שטרן:
מה אנחנו עושים פה?
יורי שטרן:
אנחנו גורמים עוול לאזרחי המדינה שרוצים לראות את המכרים שלהם, את הקרובים שלהם, את השותפים שלהם, ואנחנו גורמים עוול לתיירות.
יורי שטרן:
כל מקרה כזה יש לו השפעת שרשרת, כי אתה גורם זעזוע במערך שלם.
יורי שטרן:
בזמנו פניתי למתי הכהן והוא סידר את זה, אבל זה היה באיחור.
יורי שטרן:
מי שבא מרוסיה יודע מיהו בוריסוב, אחד משחקני הקולנוע הגדולים בברית המועצות שביקר בארץ לפני מותו, וכתב על זה ספר.
יורי שטרן:
עכשיו, הבן שלו מצלם סרט על אביו וכותב על הספר, רצה לבוא לארץ ולבקר אצל אותה משפחה שאירחה את אביו.
יורי שטרן:
הקונסול זרק אותו החוצה ואמר לו: תוכיח לי שאתה בנו של בוריסוב.
יורי שטרן:
אתם יודעים מה?
יורי שטרן:
מידת תרבות חייבת להיות בהתייחסות, לפחות לגורמים מקומיים.
יורי שטרן:
אני מצטער שהמחלקה הקונסולורית שולחת למוסקבה אנשים שלפעמים אפילו לא יודעים רוסית, לא מבינים את התרבות המקומית, לא יודעים את גיבורי התרבות המקומית, ועושים עוול למדינת ישראל, וגורמים נזק לתדמית של מדינת ישראל.
יורי שטרן:
הקונסול הקודם ידע לעשות זאת, הקונסול הנוכחי עושה טעות על גבי טעות, ולדעתי, הוא לא ממלא את תפקידו כמו שצריך, אבל זו דעתי הפרטית.
יורי שטרן:
אנחנו מגיעים למצב שבו כאילו לא היה סיכום, כאילו לא הגענו לאיזה שהיא הבנה איך מטפלים בדברים כאלה.
יורי שטרן:
הקונסוליות, במקום להתייחס לכל מקרה בחיוב, קודם כל מתייחסים בחשדנות, שולחים החוצה וזורקים אנשים שבאמת ובתמים מגיעים ארצה בתור תיירים לבקר את המשפחות.
יורי שטרן:
סוגייה נפרדת זו התיירות הרפואית.
יורי שטרן:
אנשים עשירים שמשאירים בארץ 10 אלפים דולר, 15 אלף דולר, מגיעים לים המלח או מקומות מרפא אחרים, איזו טרחה הם עוברים עד שהם בכלל מוותרים לבוא לארץ, והם נוסעים לגרמניה או למקומות אחרים בעולם, ואנחנו, כמשק, איבדנו מאות ואלפי דולרים.
יורי שטרן:
אני אומר, כשפונים בסוף לאנשים האחראים, כמו בתיה במשרד הפנים או מתי הכהן במשרד החוץ, הדברים נסגרים.
יורי שטרן:
אבל לא זאת הדרך לפתור בעיות ועניינים של אנשים.
אמנון כהן:
גברת מרי מגילבסקי, בבקשה.
אמנון כהן:
(מדברת ברוסית – חה"כ יורי שטרן מתרגם את דבריה)
מרי מגילבסקי:
בחודש ספטמבר אשתקד הזמנתי ארצה ידידה וחברה שלי למעלה משלושים שנה.
מרי מגילבסקי:
שלחתי לה, לפי הנוהל את ההזמנה חתומה על ידי עורך דין ואישור נוטריוני.
מרי מגילבסקי:
הוסבר לה כל מה שהיא צריכה לעשות כתיירת.
מרי מגילבסקי:
היא פנתה לקונסוליה הישראלית במוסקבה.
מרי מגילבסקי:
ביום שהיא היתה בשגרירות במוסקבה היו כמאה איש, והיא אומרת שבצורה שרירותית ביותר שמונים אנשים קיבלו אישורי כניסה ועשרים אנשים לא קיבלו.
מרי מגילבסקי:
היא אפילו לא קיבלה סירוב באופן רשמי ולא הוסבר לה.
יורי שטרן:
אני חייב לציין שבכל הישיבות שקיימנו בנושא הזה דיברנו על כך שאם יש סירוב הוא חייב להיות מנומק.
יורי שטרן:
הדבר הזה לא בוצע עד כה, ואנחנו, כחברי כנסת, נאלצים לעשות פה חקירות באמצעות המחלקה הקונסולרית של משרד החוץ בשביל להגיע לסיבת הסירוב.
יורי שטרן:
(חה"כ יורי שטרן ממשיך בתרגום)
מרי מגילבסקי:
הצורה שבה התקבלה ההחלטה היתה כזאת.
מרי מגילבסקי:
היא הגישה קבלה על כך שהיא שילמה אגרת בקשה.
מרי מגילבסקי:
על גבי הקבלה היה כתוב: סירוב, כמובן ללא נימוק.
מרי מגילבסקי:
כשהיא שאלה את עובדת הקונסוליה, מתי היא יכולה להגיש בקשה חדשה?
מרי מגילבסקי:
אמרו לה: הקונסול החליט שבשנה הקרובה הוא לא יתן לה.
מרי מגילבסקי:
כעבור שנה, כאשר הקונסול יתחלף, תגישי שוב.
מרי מגילבסקי:
זו היתה תשובת השגרירות הישראלית.
מרי מגילבסקי:
החברה שלי גימלאית והיא בת 54.
מרי מגילבסקי:
מקרה נוסף במשפחה שלה.
מרי מגילבסקי:
בחודש יולי אשתקד הזמינו בן של חברים שלהם שהלכו לעולמם, והבן גדל בבית שלהם.
מרי מגילבסקי:
הוא בן 20 והם הזמינו אותו לבוא.
מרי מגילבסקי:
בקונסוליה סירבו לו.
מרי מגילבסקי:
הם פנו פה למשרד הפנים ואמרו להם לחכות עד חודש ספטמבר.
מרי מגילבסקי:
בחודש ספטמבר מתחילה שם שנת הלימודים והבחור כבר לא יכול היה לבוא.
מרי מגילבסקי:
היו"ר אמנון כהן: תודה.
מרי מגילבסקי:
מר אלכסנדר דסנקו, בבקשה.
מרי מגילבסקי:
(מדבר ברוסית – מתרגם חה"כ יורי שטרן)
אלכסנדר דסנקו:
מצטער שלא יכול לדבר עברית, עליתי לארץ רק לפני שנה וחצי.
אלכסנדר דסנקו:
נולד לי בן ורציתי להזמין את האמא שלי לביקור בארץ והקונסוליה סירבה.
אלכסנדר דסנקו:
הוא אומר שהוא פנה פה למשרד הפנים.
אלכסנדר דסנקו:
משרד הפנים אישר לו, והקונסול לא נותן אישור כניסה.
אלכסנדר דסנקו:
האמא שלו גרה בטשקנט, ויש לו גם אח שם.
אלכסנדר דסנקו:
מדובר באמא ובאח.
יורי שטרן:
מתי, לפי הנוהל שהוצע, האח והאמא היו צריכים לקבל באופן אוטומטי אישור רב-שנתי ורב-פעמי.
יורי שטרן:
איך זה שהם סורבו, אפילו לאחר שמשרד הפנים אישר?
אמנון כהן:
יעקב רפפורט מחברת "גרוטס", בבקשה.
יעקב רפפורט:
הנושא כל כך רחב שאני לא יודע עם איזה מקרה להתחיל.
יעקב רפפורט:
אבל אם התחלנו עם תיירים בודדים אספר על מקרה שקרה לפני שבועיים.
יעקב רפפורט:
תיירת, קיבלה ויזה, עמדה להוציא סכום של כ-3,000 דולר עם שהייה בבתי מלון 5 כוכבים, הגיעה לנתב"ג, מישהו צריך היה לפגוש אותה, פתאום מתקשרים אלינו למשרד ואומרים שלא נותנים לה להיכנס ורוצים לשלוח אותה בחזרה.
יעקב רפפורט:
מה הסיבה?
יעקב רפפורט:
לא יכולים להגיד לנו מה הסיבה ובגלל שזה שבת ולא היתה טיסה, אמרו שישלחו אותה בחזרה לרוסיה ביום ראשון.
בתיה כרמון:
מה שמה של הבחורה?
יעקב רפפורט:
ספרונוב אילינה.
יעקב רפפורט:
היא תיירת שהזמינה דרכי, כסוכן נסיעות, עיסקת חבילה.
יעקב רפפורט:
ביום ראשון, אנחנו מדברים עם בית המלון לבדוק איך לבטל את ההזמנה שאם לא אני אשא בנזקים שלא ביטלתי בזמן.
יעקב רפפורט:
ואז אמרו לי שהתיירת הגיעה למלון.
יעקב רפפורט:
מסתבר שבמוצאי שבת, בשעה 12:00 בלילה נתנו לה להיכנס לארץ.
בתיה כרמון:
סליחה, מדובר בזאת שאיזו חברה בארץ חיכתה לה?
בתיה כרמון:
יעקב רפפורט: היא באה בתור תיירת, היא לא באה למטרת עסקים או משהו.
בתיה כרמון:
אנחנו היינו הסוכנים, והוזמנה לה פגישה.
בתיה כרמון:
פגישה עם מי?
בתיה כרמון:
אני רוצה לדעת אם אנחנו מדברים על אותו מקרה.
בתיה כרמון:
האם מדובר על מקרה שהגיעה לפה, וחיכו לה מ- - - בנתב"ג.
יעקב רפפורט:
- - - עושה שירות אחר, לאופר חיכה לה.
בתיה כרמון:
הבנתי.
בתיה כרמון:
היא טענה שמחכים לה גם אנשים מחברה ישראלית פה.
יעקב רפפורט:
אני לא ראיתי אותה ולא נפגשתי איתה.
בתיה כרמון:
אני כמעט בטוחה שמדובר באותו מקרה, אתייחס אליו.
יורי שטרן:
אתה לא מבין שכל המערכות עובדות כאילו זו לא תיירות.
יורי שטרן:
אין תיירות, לא מבחינת משרד הפנים, אפילו לא מבחינת משרד החוץ, בוודאי לא מבחינת משטרת הגבולות.
יורי שטרן:
אין דבר כזה שנקרא תיירות.
יורי שטרן:
יש להם חשודים שעוברים דרך המחסום וחלק מהחשודים נעצרים וחלק לא.
יעקב רפפורט:
דרך המדריך שאלנו אותה, מה בדיוק שאלו אותה?
יעקב רפפורט:
והיא אמרה ששאלו אותה, למה היא הגיעה לבד לארץ?
יעקב רפפורט:
ולמה יש לה הרבה כסף?
יעקב רפפורט:
אני גם מכיר שאלה הפוכה: למה יש לה מעט כסף?
אמנון כהן:
עמי אתגר מלשכת מארגני תיירות, בבקשה.
עמי אתגר:
אדוני היושב ראש, הכנו נייר עבודה מפורט ואני חושב שצריך לקיים עליו דיון מיוחד כי הוא מתייחס לבעיות מסוגים שונים.
עמי אתגר:
היום זה יום התיירות בכנסת, ואני רוצה להגיד שהארצות מהן מדינת ישראל דורשת ויזה לכניסה לארץ, כמו מדינות חבר העמים, הונגריה, פולין והמדינות האלה, הן מקור מאוד חשוב לתנועת תיירות לישראל ולכלכלה הישראלית.
עמי אתגר:
לכן, המנגנון שמטפל בנושא האשרות צריך לקחת בחשבון שהוא צריך להתמודד גם עם הבעיה של עובדים זרים, ולהתייחס לנושא התיירותי כנושא תיירותי.
עמי אתגר:
זה מתייחס להרבה דברים שקשורים בשיטת העבודה של משרד הפנים, משרד החוץ והמשטרה, וזה מתייחס גם לנהלים עצמם.
עמי אתגר:
אני יכול לתת שתי דוגמאות שנוגעות לנושא לבעיה הזאת.
עמי אתגר:
יש שיטה שאנחנו קוראים לה שיטת קרדיטציה.
עמי אתגר:
זו שיטה לפיה משרד החוץ לקח מספר סוכני נסיעות ברוסיה וקבע שאיתם אפשר לפנות לקונסוליה.
עמי אתגר:
השיטה הזאת מייקרת את התיירות לישראל, נותנת כוח לסוכני תיירות שמתווכים בנושא של ויזות ומרוויחים על הוויזות ולא על נושא התיירות.