GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחיאל בן-יאיר:
אני אישרתי למכון התקנים תקציב לשנת 2000 ואני רוצה לדעת לאן הולך הכסף הזה.
יחיאל בן-יאיר:
המכשיר הזה עמד בבדיקות במכון התקנים בשוודיה, עמד במכון התקנים בשוויץ, עמד במכון התקנים בגרמניה, במכון PTB שהוא מכון שבנוי במיוחד לבדיקה ולאישור מכשירים שאוכפים עבירות תנועה.
יחיאל בן-יאיר:
המכשיר עמד בבדיקות במכון באנגליה, המכשיר אושר באוסטריה על-ידי המכון הפדרלי לכיול ומדידה.
אמנון כהן:
אנחנו לא נפעיל מכשיר שאנחנו לא משוכנעים במאה אחוז באמינותו.
שלומית קואולמן:
יחיאל בן-יאיר: לא.
שלומית קואולמן:
באופן כללי.
שלומית קואולמן:
מכשיר הלייזר הוא אחד מתוך מספר מכשירים שאנחנו מפעילים ויש לנו עוד מכשירים אחרים.
שלומית קואולמן:
בקיצור, אנחנו כמשטרה חושבים שמדינת ישראל צריכה לעשות את זה כתהליך מובנה.
שלומית קואולמן:
כיום אין שום חובה עלינו להעביר את המכשיר שלנו במכון התקנים, אף אחד לא מחייב אותי לעשות זאת ולא כתוב בשום מקום בחוק שהוא צריך לבדוק את המכשיר שאני מפעיל.
אמנון כהן:
יחיאל בן-יאיר: לא, זה לא התפקיד שלו.
אמנון כהן:
הם לומדים את הנושא ועדיין לא יודעים איך להתמודד אתו עד הסוף.
אמנון כהן:
יחיאל בן-יאיר: אנחנו מפעילים מכשור אכיפה מאמצע שנות ה60-.
אמנון כהן:
את הלייזר אנחנו מפעילים מתחילת 1994.
אמנון כהן:
כלומר, אנחנו מפעילים אותו כמעט שש שנים.
אמנון כהן:
יחיאל בן-יאיר: כשבונים או מתכננים מכשור כזה, לא בונים אותו למדינה מסוימת כי אחרת המפעל יפשוט רגל.
אמנון כהן:
אודי אפרת: המהירות אצלנו בממל"ז, בניגוד לארצות-הברית, מופיעה בקילומטרים לשעה ולא במיילים לשעה כי זו דרישה שלנו, שיהיה קילומטרים לשעה.
אמנון כהן:
דובר על הקמת ועדת בדיקה.
אמנון כהן:
מנקודת מבטה של המשטרה, זה עבר משום שבית-המשפט העליון קבע עבורנו.
אמנון כהן:
אחרי קביעת הוועדה בא בית-המשפט העליון ופעמיים האינסטנציה הגבוהה קבעה שהמכשיר אמין ותקין ואין אתו שום בעיות.
אמנון כהן:
מבחינתנו הנושא סגור ולמרות זאת אנחנו פונים למכון התקנים.
יחיאל בן-יאיר:
חגי מן: משטרת ישראל, מרחב ירקון, אגף תנועה.
יחיאל בן-יאיר:
יש כאן גם חתימה.
יחיאל בן-יאיר:
כאן כתוב בעברית: "טווח הגילוי היה 300 מטר לפחות".
יחיאל בן-יאיר:
אני הלכתי וטרחתי ומדדתי את המרחק, היה 180 מטר.
חגי מן:
יחיאל בן-יאיר: איך אתה יודע איפה הוא מדד אותך?
חגי מן:
יחיאל בן-יאיר: אם יש טופס כזה, זה לא טופס שלנו.
חגי מן:
יחיאל בן-יאיר: הטענה שלך זו בדיוק טענתו של אזרח שאומר: סליחה אדוני השוטר, אתה לא ראית, אני כן עצרתי בתמרור עצור.
חגי מן:
דבר כזה יתברר רק בבית-המשפט.
חגי מן:
אתה אומר שכן עצרת והשוטר אומר שלא עצרת, אין פוסק למעט היושב לצדך.
חגי מן:
יחיאל בן-יאיר: אתה טוען שלא עברת את העבירה?
חגי מן:
לך עם זה לבית-משפט.
חגי מן:
יחיאל בן-יאיר: הטופס הזה הוא לא שלי.
חגי מן:
יכול להיות ששוטר הכין במחשב טופס.
חגי מן:
אין דבר כזה של לפחות 300 מטר.
חגי מן:
יחיאל בן-יאיר: אין לך מושג כמה דברים מגיעים אלי ואני בודק אותם.
חגי מן:
אני בודק פרטני.
ציון קאפח:
יחיאל בן-יאיר: אנחנו בסיכומים אמרנו מה אנחנו חושבים, השופט קיבל וזכותו לקבל למרות שלדעתנו הוא טועה.
ציון קאפח:
יחיאל בן-יאיר: לא ניכנס לפירוט, אבל בגדול המכשיר יודע למדוד.
ציון קאפח:
מאחר שזה הוזכר, רציתי לומר שיש ערעור שלנו.
ציון קאפח:
אם זה זיכוי נקודתי וזה על הפעלה, בסדר, אבל אם זה דבר שהוא לכאורה גורף, זה משהו אחר.
ציון קאפח:
אנחנו מביאים מכשיר שאנחנו בטוחים שהוא בסדר ואני הזכרתי פה מספר מכוני תקנים.
ציון קאפח:
אנחנו מצהירים כאן בלב שלם ובידיים נקיות שאין בעיה עם המכשיר הזה.
ציון קאפח:
באמת שאין.
אמנון כהן:
יחיאל בן-יאיר: בסביבות 25 אלף שקלים.
אמנון כהן:
כאמור, לנו יש תשעים מכשירים, ולצבא יש עשרים מכשירים כשבימים אלה הוא קונה עוד עשרה מכשירים.
אמנון כהן:
זו שאלה מאוד קשה אם אנחנו זקוקים לעוד מכשירים או לא, כי גם היום אנחנו לא מנצלים את המכשירים שיש לנו במאה אחוז.
אמנון כהן:
כלומר, שוטר שיש לו מכשיר ממל"ז במכונית, הוא לא יושב תשע שעות ועובד עם הממל"ז, הוא עושה פיקוח, הוא עוצר, הוא בודק כאשר חלק מהעבודה שלו – שעתיים, שלוש, ארבע – הוא עובד עם הממל"ז.
אמנון כהן:
השאלה של עוד כמה מכשירים, זו בעיקר שאלה של נוחות בעבודה.
אמנון כהן:
אני הייתי שמח אם בכל ניידת היה מכשיר וכל שוטר היה מוכשר והיה יכול שעתיים-שלוש ביום לעבוד עם הממל"ז.
אמנון כהן:
אבל אם היום מנצלים במאה אחוזים?
אמנון כהן:
אין צורך כי אנחנו עושים עוד דברים חוץ מבדיקת מהירות.
אמנון כהן:
משרד התחבורה כמובן משתף פעולה עם המשטרה.
אמנון כהן:
יש לנו עניין שהמשטרה תעשה שימוש נבון במכשירים שברשותה.
אמנון כהן:
אגב, לא רק הממל"ז אלא גם מצלמות מהירות.
אמנון כהן:
הממל"ז לא מצלם אלא הוא מכשיר ידני וזה אחד היתרונות ואחד החסרונות שלו כמובן כי זה מתבטא בהספק אפסי ממש.
אמנון כהן:
זאת אומרת, קשה מאוד להפעיל ממל"ז באופן המוני.
אמנון כהן:
ממל"ז זה דבר שאתה משתמש בו, אחר-כך אתה עוצר את הנהג ויש ויכוח עם הנהג ואתה צריך לרשום את הדוח, וזה לוקח הרבה זמן.
אמנון כהן:
לפי דעתנו בעיית המהירות ואכיפת המהירות צריכה להיות מטופלת על-ידי אכיפה אוטומטית והמשטרה עושה צעדים מאוד משמעותיים בכיוון הזה.
אמנון כהן:
מבחינתנו לא משנה כל כך אם זה ממל"ז או אכיפה אוטומטית באמצעות מצלמות שעובדות אחרת.
אמנון כהן:
אנחנו חושבים שהנושא של אכיפת המהירות בארץ הוא מטופל מעט מדי.
אמנון כהן:
אני חושב שבנושא הזה אין בכלל ספק אלא אם אתה מדבר עם הנהגים שלא היו רוצים שתהיה אכיפה בכלל.
אמנון כהן:
היו"ר אמנון כהן: הייתה כאן פנייה של הוועדה שתקום איזושהי ועדה משותפת למשרד התחבורה, למשרד לביטחון פנים ולמשרד המשפטים וזה מעבר לפסיקת בית-המשפט העליון.
אמנון כהן:
מבחינה מקצועית הייתי רוצה שאנשי מקצוע מהטכניון למשל יבדקו את הדברים האלה והשאלה היא האם נעשה הדבר הזה.
אמנון כהן:
רבקה בן-יששכר: הוא לא אמר ככה.
אמנון כהן:
לא נאמר שהמכשיר לא תקין, וזה שונה מלבוא ולומר פוזיטיבית שהמכשיר תקין.
אמנון כהן:
אם אנחנו מדברים, בית-המשפט לא מצא לנכון לקבל את בקשת רשות הערעור של אותו אדם.
אמנון כהן:
יש לך טעות במינוח וזה יכול להטעות כי חלק מהיושבים כאן הם משפטנים וחלק לא, ואני חושבת שיש כאן עניין של הטעיה או טעות בתום לב.
אמנון כהן:
דן לינק: עם כל הכבוד לטכניון, אני לא יודע אם בטכניון יש אנשים שהם מומחים למכשיר הזה יותר מאשר מומחים בששה מכוני תקנים, ויכול להיות שיש יותר, שקבעו שהמכשיר הזה תקין.
אמנון כהן:
לגבי ההבדל בנסיבות, היושב-ראש אמר שיכול להיות שבטקסס זה בסדר אבל בישראל זה לא בסדר.
אמנון כהן:
הדברים האלה נכונים אם יש הבדל מהותי וסביר בנסיבות ההפעלה.
אמנון כהן:
אם למשל מכון התקנים של סיביר היה מאשר את זה, אני מודה אני הייתי חשדן לגבי ההפעלה באילת, אבל אם מדובר בארצות-הברית – טקסס, אריזונה, פלורידה – הטמפרטורה והלחות שלהם היא הרבה יותר חמורה מאשר אצלנו.
אמנון כהן:
דן לינק: אמרתי למר חגי מן שיכול להיות שהציבור הישראלי יותר עצבני ויכול להיות שזה הבדל שראוי לבדיקה.
אמנון כהן:
לכאורה אין, ואף אחד לא הראה לכאורה, נסיבות שהן שונות בארץ באופן עקרוני ששווה לבדוק אותן.
אמנון כהן:
עם כל הכבוד למכון התקנים, אני לא אתנגד שמכון התקנים יבדוק את זה, אבל אני גם לא יודע מי ייתן כסף לבדוק דבר שכבר נבדק.
אמנון כהן:
במה שונה הכיסא הזה מכיסא באותה ועדה בפרלמנט בשוויץ?
אמנון כהן:
דן לינק: יידרשו מאמצים גדולים לבדוק דבר כזה.
אמנון כהן:
יביאו מומחים שעמדו לפני מכוני התקנים בחו"ל, הם יגידו אותם הדברים שהם אמרו שם.
אמנון כהן:
אני הראשון שהייתי תובע לבדוק את זה אם לא היה שום תקן בעולם, אם זה היה מכשיר חדשני, מישהו המציא מכשיר חדש, בבקשה, בואו נבדוק אותו כי הוא לא נבדק בשום מקום.
אמנון כהן:
אני גם לא שמעתי שהוא נפסל בהרבה מקומות, לא שמעתי על מקום אחד שהוא נפסל ואמרו שלא מוכנים להתיר את השימוש במכשיר הזה כי הוא לא טוב.
אמנון כהן:
אילו היה דבר כזה, היה טעם לבדוק.
אמנון כהן:
צודק אודי אפרת כשהוא אומר שלפעמים יש תקלות בהפעלה, תקלות שלא חשבו עליהן או תקלות שכן חשבו עליהן ושוטר טעה או שוטר קיצר דרך או הייתה איזו בעיה אחרת, או נקודה עקרונית, כמו שחגי מן מעלה, שהיא לא שאלה של תקן בכלל.
אמנון כהן:
לכן הוועדה הזו לא הוקמה.
אמנון כהן:
אני גם לא חושב שמשרד התחבורה היה אחראי להקים אותה, אבל זה טעון בדיקה.
אמנון כהן:
אין קשר בין תקציב המשטרה לכמות הדוחות שאנחנו רושמים.
אמנון כהן:
היו"ר אמנון כהן: הוא בוודאי גם יודע את המגבלות וכולי.
אמנון כהן:
עופר עגור: דובר לגבי מכון התקנים ולמה צריך לבדוק את המכשיר.
אמנון כהן:
עופר עגור: אנחנו עובדים עם ועדות ציבוריות ואנחנו נדאג שהמומחים הטובים ביותר ישבו אצלנו בוועדות.
אמנון כהן:
אם צריך ייעוץ בינלאומי, נקבל גם את זה.
אמנון כהן:
רבקה בן-יששכר: הצדק צריך לא רק להיעשות אלא גם להיראות.
יחיאל בן-יאיר:
דן לינק: לגבי כפל קנסות.
יחיאל בן-יאיר:
עם כל הכבוד, רוב האנשים שקיבלו קנס קטן או גדול, ככל שיהיה, הם לא שוכחים את הקנס הזה.
יחיאל בן-יאיר:
זה לא דבר שקורה להם יום יום והם יודעים שהקנס הזה מעל ראשם.
יחיאל בן-יאיר:
קל "לשכוח" את זה מפני שהסנקציה שתגיע אליך כדי לשלם את הקנס הזה, מגיעה בדרך כלל רק בעוד שנה, שנתיים, שלוש, ארבע או חמש שנים וזה מפני שהסנקציה היחידה שיש למשרד התחבורה היום בנושא הזה באופן מעשי – אף על פי שיש מכון לגביית קנסות במשרד המשפטים – היא עיכוב רשיון, אבל העיכוב הוא רק בעוד חמש שנים.
יחיאל בן-יאיר:
לכן הרבה אנשים לא שוכחים.
יחיאל בן-יאיר:
סמוך על האנשים שהם לא שוכחים.
יחיאל בן-יאיר:
דן לינק: אם אתה מדבר על הרתעה, אם המאה אחוז תוספת לא מרתיעה, אז חמישים אחוז ירתיעו?
יחיאל בן-יאיר:
לא.
יחיאל בן-יאיר:
זה כאילו שאמרת שסלחת לאותו אדם.
יחיאל בן-יאיר:
מה שאמרה כאן יפעת רווה לגבי המעבר משלושים יום לתשעים יום, זה נכון.
יחיאל בן-יאיר:
בזמנו המערכת הבינה שזה לא נכון, אבל תשעים יום זה זמן מספיק לנקוט בדרך נכונה כדי לטפל בזה – או לכפור, או להודות, או לערער או לבקש לבטל ויש מספיק זמן לקבל תשובות.
אמנון כהן:
דן לינק: אני מציע שתזמנו בהזדמנות את הנציגים של המכון לגביית קנסות.
אמנון כהן:
במשרד המשפטים יש מכון לגביית קנסות.
אמנון כהן:
אמנם הם מתרכזים בעיקר בקנסות שהטיל בית-המשפט, אבל הפרובלמטיקה של הדברים נהירה להם והם יגידו לך מי שוכח ומי לא, כמה תעזור הודעה שאתה שולח, כמה עשרות אנשים בארץ לא גרים במקום שכתוב שהם גרים, כמה אנשים בארץ לא לוקחים דואר רשום, מה זה חזקת מסירה וכל מיני דברים כאלה.
אמנון כהן:
ציון קאפח: לגבי הלייזר יש שני סוגי קנסות.
אמנון כהן:
יש קנסות שמוטלים על-ידי בית-משפט ויש ברירות קנס של המשטרה כאשר האנשים לא ביקשו להישפט והסכום מכפיל ומשלש את עצמו.
אמנון כהן:
ציון קאפח: יש דרכים.
אמנון כהן:
לגבי אלמנט ההרתעה, אפשר להשיג אותו בצורה אחרת.
אמנון כהן:
אתה לא צריך מאה אחוז ולא חמישים אחוז, כי אין יחס בין המדד.
אמנון כהן:
תמיד המדד צריך להוות קנה מידה.
אמנון כהן:
ציון קאפח: תוסיף חמישה אחוז מהמדד.
אמנון כהן:
גם משרד המשפטים הגיע להכרה.
אמנון כהן:
ציון קאפח: השאלה היא המידה, היחס שבין המדד לבין הסנקציה.
אמנון כהן:
גם הם הגיעו להכרה שמשהו מאוד משובש בעניין הזה, מה עוד שזה הגיע לתוצאה נוראית של קרוב לשמונים אלף נהגים שרשיונות הנהיגה שלהם מעוכבים מפני שהעניין הזה צובר ריבית דריבית.
אמנון כהן:
זאת לא הכפלה אחת אלא זה מכפיל כל שלושה חודשים.
אמנון כהן:
זאת אומרת, קנס של 800 שקלים שהושת לפני שמונה שנים, יכול להגיע היום לארבעים אלף שקלים.
אמנון כהן:
זה דבר שהדעת לא סובלת אותו.
רבקה בן-יששכר:
ציון קאפח: כאשר המדד הוא ארבעה אחוז.
רבקה בן-יששכר:
אנחנו השופטים נענים לבקשות.
רבקה בן-יששכר:
ציון קאפח: היו פניות לנשיא המדינה ושם הוצמד אליו השופט בדימוס דויטש שייעץ והמליץ.
רבקה בן-יששכר:
בשורה התחתונה, כולם הגיעו להכרה שמשהו בשיטה היה משובש, מה שהוביל ועיכב רשיונות נהיגה לקרוב לשמונים אלף נהגים ומה שהוביל לתוצאה חמורה לא פחות, שמי שתוקף רשיונו פקע מעל לשנה, הוא גם נוהג ללא ביטוח.
רבקה בן-יששכר:
כלומר, הייתה לזה גם השלכה ביטוחית.
ציון קאפח:
בקשר לאזרח שלא פנה לבית-המשפט, כלומר, הכל בתחום המשטרה, שם עד כמה שהבינותי אין סמכות שנטלה על עצמה לטפל בקנסות הפיגורים האלה מטעמים של לפנים משורת הדין או טעמים הומניים אחרים.
ציון קאפח:
היו"ר אמנון כהן: זאת אומרת, אם אני קיבלתי קנס ואני חושב שהוא לא מוצדק, אני צריך ללכת לבית-המשפט.
אמנון כהן:
רבקה בן-יששכר: אין לו סמכות.
אמנון כהן:
הוא רוצה להיות אתי בסדר והוא חושב שיש לי סיבה הכי טובה שבעולם לבטל את הכפל, הוא לא יכול.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: מוגבלות וגם זו רשימה סגורה, וגם כאן צריך שהכנסת תיתן את הדעת להוסיף איזשהו תת-סעיף, מה שנקרא סעיף סל, לתת סמכות לתובע במקרים כאלה של ברירות משפט.
אודי אפרת:
אודי אפרת: עברת עבירה, לא יחדשו את רשיון הנהיגה.
אודי אפרת:
לא שילמת חשבון חשמל, ינתקו לך חשמל.
אודי אפרת:
לא שילמת קנס תעבורה, לא ייתנו לך לנהוג.
אודי אפרת:
נשמע לי הגיוני לחלוטין.
אודי אפרת:
היו"ר אמנון כהן: אם מנתקים לי חשמל, אני יכול להשתמש בנרות, אבל כאן מדובר בפרנסה של בן-אדם.
אודי אפרת:
חוה ראובני: דובר כאן על רשיונות נהיגה שמונפקים במדינות אחרות לצמיתות או ל15- שנה וכולי.
אודי אפרת:
אצלנו זה לחמש שנים ועוד יש טענות כשאומרים שחמש שנים זה ארוך מדי דווקא בגלל שנהגים לא משלמים קנסות.
אודי אפרת:
הטענות שאנחנו שומעים בדרך כלל הן בכיוון ההפוך.
שלומית קואולמן:
חוה ראובני: מנהגים, מעורכי-דין שמייצגים נאשמים.
שלומית קואולמן:
אנחנו חושבים שפרק זמן של חמש שנים לרשיון נהיגה, הוא פרק זמן נכון.
שלומית קואולמן:
הדיון במשרד המשפטים החל, אגב בנושא הזה והוחלט שאכן מצד אחד חייבת להיות איזושהי סנקציה על זה שקנסות לא משולמים בזמן, מצד שני הסנקציה הנוכחית היא דרקונית יותר מדי.
שלומית קואולמן:
כאן זה עניין של טעם על מה זה סביר ומתגלגלות הצעות שונות.
שלומית קואולמן:
היה מי שאמר להוריד את זה רק לריבית והצמדה וזה אומר שמירת הערך ואין בזה סנקציה.
שלומית קואולמן:
משרד המשפטים מארגן את זה וזה במסגרת תיקון לחוק סדר הדין הפלילי.
שלומית קואולמן:
לגבי הקנסות בבתי-משפט זה צריך להיות בחוק העונשין.
שלומית קואולמן:
חוה ראובני: ריבית עונשית.
שלומית קואולמן:
יש ועדות ויש דיונים פנימיים וחילופי דעות מה ראוי שיהיה.
שלומית קואולמן:
אם אני אתייחס לדבריך בפתיחת הדיון, אין מצב של שלילת רשיון עקב אי-תשלום קנסות אלא מה שיש זה עיכוב חידוש.
שלומית קואולמן:
ממילא כל זמן שהקנס לא שולם אבל הרשיון שקיבלת לפני הקנס בתוקף, הרשיון בתוקף.
שלומית קואולמן:
כאשר יפוג תוקף הרשיון, לא תקבל חדש עד שלא ייפרעו הקנסות.
שלומית קואולמן:
חוה ראובני: רוב האנשים, כיוון שהם ממתינים חמש שנים – בין אם הם שכחו ובין אם הדואר לא הגיע, בין בתקווה שיקרה משהו וכולי – כאשר הקנס המקורי היה 100 שקלים, 200 שקלים, 270 שקלים, זה היה קנס אפשרי, אבל כאשר זה צמח וצבר פיגורים לאורך שלוש-ארבע-חמש שנים וזה שניים-שלושה קנסות שצברו פיגורים, מה שהיה קנס סביר לחלוטין אכן הפך להיות משהו בלתי אפשרי ואנשים אומרים שהם לא מסוגלים לשלם.
שלומית קואולמן:
אז הם פונים לבתי-המשפט וזה לא בסמכות משרד התחבורה אם ראוי או לא ראוי.
אמנון כהן:
חוה ראובני: אותה ועדה בראשות גברת יהודית קרפ שהציעה להפחית את הכפל, גם סברה שצריך שמרכז גביית קנסות יפעל גם בנושא הזה ושיותר נכון, למרות שיש קשר רציונלי בין הזכות לנהוג לבין העובדה שאתה מכבד את דיני התעבורה ונושא בתוצאות של הפרתן, עדיין יותר נכון מבחינה משפטית, מבחינה חוקתית לפעול לגביית חובות, קודם כל כלפי רכוש ורק אחר-כך כלפי הזכויות.
אמנון כהן:
הבעיה היחידה היא שמדובר בכמויות אדירות – והזכיר כאן
אמנון כהן:
אודי אפרת מיליון וחצי דוחות – ולגבות את מאות אלפי הדוחות הלא משולמים, דורש הרבה כוח אדם, תקציבים וכולי.
אמנון כהן:
חוה ראובני: נכון.
אמנון כהן:
זה יממן את עצמו מעל ומעבר.
אמנון כהן:
זה יכניס הרבה יותר ממה שזה יעלה.
אמנון כהן:
ציון קאפח: אגב, אני מוכרח לשבח את ההומניות של המרכז לגבייה, שבשעה שמבצעים פעולות עיקול, הודעות על עיקול, הם מעודדים ומודיעים לאיש שיש לו זכות להגיש בקשה לביטול קנס על פיגורים, הבקשה מועברת אליהם והם מעבירים אותה אלינו.
חוה ראובני:
ציון קאפח: התזכורות הועילו.
חוה ראובני:
לפני הוצאות פקודות המאסר, המזכירות שלחה הודעה שנחתמה נגד אותו אדם פקודת מאסר, אם לא תבוא לסדר את העניין, תיאסר תוך שבועיים.
חוה ראובני:
אנשים רצו לשלם.
חוה ראובני:
שלומית קואולמן:
חוה ראובני:
הרבה אנשים לא יודעים שמעכבים להם את רשיונות הנהיגה.
חוה ראובני:
היו"ר אמנון כהן: אם הקנס הוא 300 שקלים, הוא ישלם 302 שקלים.
חוה ראובני:
היו"ר אמנון כהן: אדם קיבל דוח שהושם על חלון מכוניתו אבל אחרי תקופת זמן מסוימת הדוח נשלח גם אליו לביתו.
אודי אפרת:
היו"ר אמנון כהן: מה הבעיה לשלוח גם את התזכורת לאותו מקום?
אודי אפרת:
היו"ר אמנון כהן: זה לא מעניין אותך.
אודי אפרת:
אתה כמימסד עשית את חובתך.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: לשכת עורכי-הדין מברכת על כך שיש מגמה לשנות את המדיניות הקיימת כי המדיניות הקיימת היא לא טובה והיא פשוט פוגעת באזרחים.
אודי אפרת:
כפל הקנס כפי שנאמר בזמנו נקבעה על רקע האינפלציה הדוהרת והמצב לא מתאים למציאות של היום.
אודי אפרת:
אנחנו במציאות אינפלציונית שונה לחלוטין ואין מה להשוות.
אודי אפרת:
באמת אין הצדקה למצב הזה.
אודי אפרת:
בהזדמנות זאת אני רוצה להעיר לשאלת יושב-הראש, למשטרה יש בעיית סמכות לבטל דוחות שמהווים ברירת משפט.
אודי אפרת:
הרשימה שקבועה בחוק היא רשימה סגורה ומתברר שקרו מקרים שמצדיקים אכן ביטול דוח שהוא מהווה ברירת משפט ולמשטרה אין סמכות לבטל בגלל שאותו מקרה לא נופל באחת הסיבות המנויות ברשימה.
אודי אפרת:
אני חושבת שראוי שהמחוקק ייתן את הדעת על כך ויוסיף תת-סעיף לפיו למשטרה יש סמכות לבטל דוח גם מסיבה סבירה אחרת תוך חובת הנמקה.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: על-פי החוק לתובע יש סמכות.
אודי אפרת:
יש הגדרה של תובע.
אודי אפרת:
בחוק יש סעיף שנותן לתובע לבטל דוחות משטרה, אבל הרשימה שקבועה שם היא רשימה סגורה וקרו מקרים שמצדיקים ביטול דוח, אבל הם לא נופלים לגדר אותה רשימה.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: נכון, אבל לפעמים יש בעיות שמסתבר שאין את זה ויש מקום להוסיף סעיף לגבי זה.
אודי אפרת:
אם בן-אדם במקרה איחר בבקשה לביטול דוח והוא לא הגיש את הבקשה תוך שלושים יום והייתה לו סיבה מוצדקת לאיחור, הוא צריך לפנות לבית-המשפט.
אודי אפרת:
זה עקום, זאת הטרחת בית-המשפט.
אודי אפרת:
לנושא המכשירים.
אודי אפרת:
הערה לחברי בקשר לאותו פסק-דין שהוא הזכיר של בית-המשפט העליון.
אודי אפרת:
אני רוצה לציין כי מדובר בבקשת רשות לערער שנדחתה.
אודי אפרת:
בקשת רשות לערער איננה מהווה פסק-דין מנחה ואי-אפשר להסיק מכך שבית-המשפט קבע פוזיטיבית שהמכשיר תקין.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: סליחה, חזקה שבעובדה היא לא חזקה חלוטה.
אודי אפרת:
חזקה שבעובדה ניתנת לסתירה.
אודי אפרת:
לכן אי-אפשר להסיק מכך שהמכשיר הוא תקין.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: אני רק רוצה להעיר שבאותו פסק-דין בית-המשפט הגיע למסקנה שאין מקום להתערב כי אותו בן-אדם לא טען מלכתחילה נגד ולא צריך להסיק מסקנות מרחיקות לכת.
אודי אפרת:
העיר חברי קודם, על הנושא, שאם הוכח שמתברר על פניו שהמפעיל לא הפעיל על-פי הנחיות המשטרה, מבטלים דוחות.
אודי אפרת:
אני מצטערת, אבל אני נתקלת במקרים שלא רק שלא הופעל, ואני לא צריכה להגיע לבית-המשפט כדי להוכיח את זה, אבל על הדוח אני רואה שהוא פשוט לא פעל לפי ההנחיות שרשומות לו כדי להקל על השוטר, והוא כותב אפילו למשל שהוא הפעיל בלילה לטווח של מעל 330 וזה על-פי ההנחיות אסור.
אודי אפרת:
אז לא רק שאותו שוטר טעה, וזה קורה בתום לב, יכול להיות שאותו מפעיל לא היה מיומן, אבל פוסלים לבן-אדם את הרשיון מינהלית ומי שפוסל זה לא אותו שוטר אלא זה כבר מישהו אחר במשטרה שהוא גם בעל דרגה יותר גבוהה, הוא לא נותן את הדעת על כך, אני נאלצת להגיש בשם אותו אדם בקשה לבית-המשפט בקשה לביטול פסילה מינהלית שכן על פניו נראה שהדבר הזה לא בסדר, בינתיים הבן-אדם פסול, ועוד מופיע תובע ומגן על השוטר בטענה שזה שכתוב בהנחיות המשטרה או בהנחיות היצרן שלא צריך להפעיל בלילה מעל טווח מסוים, זה לא אומר שבאמת הגריעה לא בסדר, אלא צריך עכשיו להזמין מומחה ובמשפט תשמעו למה הם כתבו את זה וכי עכשיו לא צריך לפסול את זה.
אודי אפרת:
זאת הייתה התשובה ואני חושבת שעל פניו זה לא בסדר.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: אני מנסה להראות שיש מקרים שאפשר לפתור אבל לא פותרים.
אודי אפרת:
רבקה בן-יששכר: בעבר קיבלנו המלצה חמה שמשטרת ישראל בשיתוף פעולה עם מומחים במדינת ישראל יקיימו הליך כזה של בדיקת המכשיר.
אודי אפרת:
מה רע במומחים של מדינת ישראל?
אודי אפרת:
הרבה מומחים יוצאים לחו"ל כי אין להם כאן מקומות עבודה.
אודי אפרת:
אני חושבת שצריך להעריך את המדענים במדינת ישראל.
אודי אפרת:
אנחנו היינו בעד, במקום כל הוויכוחים האלה בבתי-המשפט, כי זה גם יחסוך לציבור שאין לו כסף לעורכי-דין או לממן מומחים.
אודי אפרת:
כפי שאמרתי, הצדק צריך להיראות ולא רק להיעשות.
אודי אפרת:
חגי מן: אני פניתי באופן אישי לוועדה לפניות הציבור.
אודי אפרת:
מכיוון שב3- בספטמבר 1998 הורה השופט: "אני מורה לנאשם להמציא מסמך על קיום הוועדה", אותה ועדה שעליה מדובר, "וכל אינפורמציה הקשורה בוועדה זו", ובפסיקה שלו, שלושה-ארבעה חודשים לאחר מכן, ב16- בפברואר 1999, השופט קובע ש"מאחר שהנאשם לא הביא כל ראיות לטענתו", כי לא התקיימה טענה כזאת, אז איך אני יכול להביא?
ציון קאפח:
חגי מן: אני רק אומר לכם שאני לא הצלחתי להביא לשופט פרטים על הוועדה.
ציון קאפח:
הוועדה תפנה למנכ"לית מכון התקנים שתאמר לי אם אכן יש בעיה בנושא תקציב לבדיקת הלייזרים והתאמתם למדינה.
ציון קאפח:
הייתי רוצה לדעת אם מכון התקנים יכול לבדוק גם את נושא ההפעלה.
ציון קאפח:
לא רק את נושא תקינות המכשיר אלא גם את נושא ההפעלה, התחזוקה, מתי צריך לעשות לו בדיקות, יכול להיות שבהתחלה צריך לבדוק אותו כל מספר חודשים וכולי.
ציון קאפח:
איש מקצוע יבדוק את זה לגופו של עניין.
ציון קאפח:
הייתי מבקש שתקום איזושהי ועדה משותפת למשרד לביטחון פנים, משרד התחבורה ומשרד המשפטים, אולי אפילו יהיו חברים בה נציגים מכל גוף שיכול לתרום לנושא הזה, בשיתוף מכון התקנים, לשכת עורכי-הדין, כל אחד מההיבט שלו ושכל התלונות יילקחו בחשבון על-מנת באמת לתת את הכלים הנכונים לגופי האכיפה כדי שהעבודה תיעשה כמו שצריך, ומהצד השני, כל אחד שמקבל את הקנס ידע שהכל בדוק ואין ספקות.
ציון קאפח:
אם יש מקרים בודדים, כמובן אפשר יהיה לפנות בצינורות המקובלים.
ציון קאפח:
אני פונה ללשכת עורכי-הדין ולגופים האחרים, אם יש לכם הצעות אופרטיביות – תוכלו להציע לנו.
ציון קאפח:
תפנו את ההצעות אל הוועדה או אלי.
ציון קאפח:
גם בנושא שהועלה כאן שאולי לשוטר תהיה איזושהי סמכות או מישהו בעל דרגה מעליו שכן יוכל להתחשב במצב ולבדוק את הנושא, אם כי אני חושב שעדיף שלא.
ציון קאפח:
אם יש משהו לעניין, תוכלו להציע לנו ואנחנו נבדוק אותו.
ציון קאפח:
אם נגיע למסקנה שכן צריך לעשות משהו, בהחלט נשמח לעשותו.
ציון קאפח:
תודה רבה לכבוד השופט ציון קאפח.
אמנון כהן:
אין לנו בעיה שהחברות ירוויחו כסף אבל הדרך בה זה נעשה היא לא נכונה וזאת ראינו על-סמך הפניות שקיבלנו.
אמנון כהן:
יש כאן שתי בעיות: בעיה אחת היא שסוג המוצרים שנמכרים לא מתאימים לכל אחד, והבעיה השנייה, מי שמוכר את המוצרים, מתעסק רק בשיווק ולא במכירה המקצועית, כנראה לא מבין במוצרים כפי שצריך.
אמנון כהן:
אם היה מתאים את המוצרים לכל אחד, יכול להיות שלא הייתה בעיה, אבל לא כך הוא.
אמנון כהן:
אנשים לא מקצועיים מוכרים את המוצרים וכשפונים לחברה וטוענים שהמוצר לא מתאים לעור מסוים, אין לי לפנות ואין שירות.
אמנון כהן:
כאן מתחילה להתגלות רמייה כשמוכרים את המוצר - אין מאחוריו כתובת ואולי למוצר אין בכלל את רשיון משרד הבריאות.
אמנון כהן:
אנחנו רוצים ללמוד את הסוגייה ולהגיע למסקנות על-מנת שמי שרוכש את המוצר, יקבל את הטיפול.
אמנון כהן:
אנחנו מדברים כאן על נשים שקל לפתות אותן בתחומים האלה, כל אחת רוצה להיראות טוב וזה לגיטימי וזה טוב, וכנראה אנשי השיווק טובים מאוד ובכל מיני דרכים מוכרים את המוצר.
אמנון כהן:
נותנים טיפוח חינם ואנשים, כששומעים חינם, מתפתים למרות שלפעמים החינם הוא היקר ביותר.
אמנון כהן:
אני מבקש את יעל מליכי להתייחס לסוגייה.
אמנון כהן:
יש הרבה אנשים שסובלים מהבעיה ולכן החברות צריכות להתייחס לדברים כי בנוסף לתלונה של יעל יש הרבה מאוד תלונות של אנשים שנמצאים באותה בעיה.
אמנון כהן:
אנחנו רוצים ללמוד את הנושא ולטפל בו בצורה נכונה.
יעל מליכי:
החלטתי להעניק לעצמי את המוצרים כמתנה ליום הולדת ואמרתי שזו הזדמנות עבורי.
יעל מליכי:
היא ניסתה את המוצרים והיא אמרה שכל מוצר זה ממש שנייה.
יעל מליכי:
תגובה של אלרגיה בדרך כלל מופיעה אחרי עשרים דקות-שעה, משהו כזה.
יעל מליכי:
אצלי נוצרה אדמומיות בעור.
יעל מליכי:
היא לא השאירה לי כרטיס ביקור.
יעל מליכי:
סך כל הקנייה הייתה בסכום של 1,891 שקלים בכרטיס אשראי.
יעל מליכי:
פרסתי את זה נדמה לי לששה או שמונה תשלומים.
יעל מליכי:
ראיתי שנוצרה לי אלרגיה.
יעל מליכי:
ניסיתי לאתר אותה, אבל לא ידעתי היכן.
יעל מליכי:
ב144- בכלל לא ידעו מה זה מליבו או מה זה ויוה.
יעל מליכי:
עשר דקות אחרי שיצאתי מהחברה קיבלתי טלפון מהמזכירה ששאלה אותי אם ראיתי את השובר שלי שהיה מונח על השולחן.
יעל מליכי:
אמרתי שלא, לא ראיתי את השובר.
יעל מליכי:
אז היא אמרה לי שאני לקחתי להם את השובר של הכרטיס אשראי מהשולחן.
יעל מליכי:
אמרתי לה שאני לא יודעת על מה היא מדברת ושאלתי אם הם מאשימים אותי בגניבה.
יעל מליכי:
קיבלתי מהם מכתב שאני מואשמת בגניבה, שלקחתי את השובר של כרטיס האשראי אבל אני יכולה להראות לכם שעד היום אני משלמת עבור המוצרים.
יעל מליכי:
זאת אומרת, גם אם אני גנבתי את כרטיס האשראי, מדוע הם המשיכו לחייב אותי?
יעל מליכי:
פניתי לחברת אמריקן אקספרס כי לא היה לי למי לפנות.
יעל מליכי:
בגלל העלויות אני לא יכולה לקחת עורך-דין שייצג אותי, אני אם חד-הורית, הסברתי את זה לשלמה בצורה ידידותית ויפה.
יעל מליכי:
הוא היה יכול לקחת את המוצרים, לתת לי את השובר שלי, לא טוב לעור שלי, יכול היה לומר לי שלא קרה כלום ובזה היה מסתיים כל העניין.
יעל מליכי:
עד היום הם השאירו אותי תלויה באוויר.
יעל מליכי:
ירון לוינסקי מהרשות להגנת הצרכן ניסה לטפל בנושא שלי והיו עוד כמה אנשים שניסו.
יעל מליכי:
היו מספר נשים שהתאגדו ואמרו שהן הולכות להגיש תביעה בבית-המשפט, אבל זה נשאר ככה.
יעל מליכי:
היום בגלל שבאתי לכאן הפסדתי יום עבודה אבל אני רוצה לטפל בנושא.
שלומית קואולמן:
לכבוד הוועדה לפניות הציבור הכנסת, ירושלים
"הנדון:
לפני כשנה וחצי (בקיץ) הגיעו לביתי שני סוכנים מחברת ויוה שאחד מהם ענה לשם רוני, ללא הודעה מראש או קביעת מועד.
"הנדון:
נמסר לי שהם עוברים מבית לבית לעשות טיפולי פנים חינם וגם מוכרים מוצרים למי שמעוניין.
"הנדון:
אמרתי להם שאני לא מכירה את חברת ויוה, אבל קישרתי את שם החברה לפרסומת שהייתה לצבע שיער ויוה.
"הנדון:
בתחילה סירבתי לטיפול הפנים אבל רוני הצליח לשכנע אותי, ומאחר ובאותה תקופה סבלתי מפצעי אקנה, שוכנעתי לטיפול.
"הנדון:
רוני עשה את טיפול הפנים.
"הנדון:
הרגשתי בתחילה מאוד רעננה והיה לי טוב, ואז החלה מלאכת המכירה.
"הנדון:
רוני אמר לי שאני זקוקה לקרם עיניים, קרם בוקר, קרם לילה, מסכת בוץ, ויטמינים לפנים, מייבש פצעים, משחה לכתמים אחרי הפצעים, חלב פנים ומי פנים אשר נמכרים בתכשיר אחד.
"הנדון:
סך הכל שווי המוצרים מסתכם לסך של 2,000 שקלים.
"הנדון:
מסרתי לרוני שאני לא מעונינת לרכוש שום מוצר ואז רוני אמר לי: "תסתכלי על עצמך במראה, תראי איך את זוהרת ובוהקת, אחרי עור הפיל שהיה לך, תראי איזה עור נהיה לך".
"הנדון:
יום לאחר מכן פתחתי את המוצרים בהוראתם לעשות טיפול יום יום ואז נדהמתי לגלות שהתאריך על המוצרים היה משנת 1997.
"הנדון:
לחלק מהמוצרים היה ירקת וחלקם היו מסריחים מאוד.
"הנדון:
בכל זאת ניסיתי למרוח את הקרמים על העור, ואז עור הפנים שלי הפך אדום מאוד, נהיה לי פריחה והפרצוף גירד לי עד ששטפתי הכל במים.
"הנדון:
מיד הרמתי טלפון לחברות ויוה לפי המספר שהופיע לי בחשבונות, ביקשתי את רוני ומסרו לי שאין להם לא עובד ולא סוכן בשם רוני.
"הנדון:
ביקשתי את המנכ"ל, שלא רצה להזדהות בשמו, גוללתי בפניו את כל העלילה, ביקשתי שיחליפו לי את המוצרים ולא, אני אבטל את הצ'קים.
"הנדון:
הוא אמר לי שהם לא מחליפים מוצרים למרות שרוני הסוכן אמר לי שאם המוצרים לא מתאימים לי, יחליפו אותם, ומצד שני, אם אני אבטל את הצ'קים, הוא אמר לי שהם יגררו אותי למשפטים שזה יעלה לי יותר.
"הנדון:
אבקש לבדוק אם יש באפשרות