GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה כהן:
גזרו במפורש מסמך, ועשו אותו מחדש כשהסירו מאיתנו את האפשרות של חיידקים בביוב.
יהודה כהן:
זאת אומרת יש אפשרות להכניס חיידקים לתוך הביוב.
יהודה כהן:
זה מפרק את כל השומנים, ואין צורך בשאיבה, ואין צורך בשפיכה בשפד"ן.
יהודה כהן:
אי הגעה של שומנים לשפד"ן תגרום נזק לשפד"ן, נזק כלכלי לשפד"ן.
יהודה כהן:
לנו זה פותר הרבה בעיות.
יהודה כהן:
עושים את זה בצורה לא חוקית, ומחייבים אותנו - מאלצים אותנו - לפנות לשלם, לשלם לשם את הדבר הזה, והדבר הגיע אל המשטרה לבדיקה.
יהודה כהן:
אני מוכן להביא את המסמכים ליושב ראש הוועדה, ואיגוד ערים בתל-אביב, אני לא זוכר מה בעיריית תל-אביב, נתן יד למהלך הזה.
אמנון כהן:
את העניין.
יהודה כהן:
ולהביא את מר דורון סלומון מאיכות הסביבה שידבר בעניין.
קריאה:
תסביר עובדתית למה אתם מתכוונים, ואיך זה נעשה?
חיים טל:
שומן, הוא מפריד שומנים.
חיים טל:
מפריד שומנים פירושו של דבר ששומנים מצטברים במקום מסויים, והיתר עוברים, והנוזלים עוברים לאן שצריכים לעבור.
חיים טל:
אותה.
חיים טל:
פעם בחודש כל עסק כזה צריך לפנות את השומנים האלה.
חיים טל:
אחרת זה מצטבר, וזה סותם את הביוב, ואי אפשר לעבוד.
חיים טל:
אזי פעם בחודש אותו גוף שדיבר עליו המנהל הכללי, מגיע ומפנה.
חיים טל:
חודש, יש קדם טיפול, משהו שעל בסיס חיידקים, אינני יודע איך זה נקרא, איזה חומר ביולוגי שאתה שם את זה בתוך בור השומן, והדבר הזה בעצם מפרק אותו לגמרי, ואין נוצרים שומנים, ואז זה חוסך ממך.
חיים טל:
כי אז הדבר הזה בעצם חוסך ממך את כל העלויות האלה, שזה מסתכם במשהו כמו שלושים וששה, שלושים וחמשה, ארבעים אלף שקלים בשנה.
חיים טל:
אז את הדבר הזה שיש, את החומר הזה, אותו גוף פשוט העלים מהתקנון.
חיים טל:
איכות הסביבה העלימו את זה ממש מתוך התקנון, כדי שאותו מפעל ימשיך לחיות ולהתקיים.
יהודה כהן:
אני רוצה לציין.
יהודה כהן:
בעל אולם, כשהוא בונה אולם אומרים לו: את כל המים תשלח לביוב העירוני.
יהודה כהן:
העירייה רוצה למנוע ממנה את הסתימות של הביובים ואומרת: תעשה לו בור שומן.
יהודה כהן:
אזי אני עושה בור שומן.
יהודה כהן:
כשזה כבר נוצר, אזי במקום שהעירייה תגיד: אני, בשביל לנקות, אני אשאב - היא אומרת: לא.
יהודה כהן:
אתה תשאב.
יהודה כהן:
אם כן, בסדר, איפה נשאב – שאבו, לאיפה לשפוך – לא היה שום מתקן.
יהודה כהן:
אז הם שופכים בכל מיני מקומות.
יהודה כהן:
זאת הבעיה של ביובים.
יהודה כהן:
אבל שוב, העירייה לא מוצאת את הפתרונות לעצמה.
יהודה כהן:
היא נותנת לבעל האולם לאלתר לו את הפתרונות.
אמנון כהן:
אשפה, לא עשית - מה עושים לך?
חיים טל:
לא פה, במקרה שלי זה במקרה בית משותף, כל עסק כזה חמש מאות שקלים קנס.
אמנון כהן:
אם לא פינית?
דני שוחט:
שנוצר אצלנו הוא כל כך רב עד שאיננו יכולים בעצמנו לפנות את הזבל.
דני שוחט:
זה אבסורד.
דני שוחט:
מה תעשה עם הזבל?
דני שוחט:
תחזיק אותו?
דני שוחט:
אתה נמצא בתוך מלכוד.
דני שוחט:
המלכוד הגדול יותר הוא ששולחים אותך בהתחלה, וזה דבר שלא העלו אותו, ולפי דעתי הוא מאוד חריף, זה כל העניין של הדחסנים וכל העניין של פינוי הזבל.
דני שוחט:
הבה נגיד שהיום באים ואומרים: יש תקנה, וצריך לעשות תקנה, וצריך לשלם בעבור הזבל לחוד.
דני שוחט:
אבל ישנה בעיה אחרת.
דני שוחט:
הכסף שאנחנו משלמים.
דני שוחט:
מי אומר שהכסף שאנחנו משלמים זה אכן העלויות שאנחנו צריכים לשלם אותן?
דני שוחט:
מה פתאום?
דני שוחט:
העלויות הן אדירות.
אמנון כהן:
בעצמך.
דני שוחט:
צריכה לעשות את המשאים ומתנים האלה.
דני שוחט:
לא אנחנו.
דני שוחט:
אנחנו איננו הכתובת בכלל.
אמנון כהן:
שנאמרו?
אמנון כהן:
מר הרצל יוספיה, גזבר עיריית ראשון לציון.
אמנון כהן:
אם תוכל להתייחס גם לא רק לראשון לציון - אתה מייצג את השלטון המקומי - וגם לתת לנו תשובה מדוע ברשויות מסויימות יש, וברשויות מסויימות אין חוק העזר העירוני, שאין מבקשים מהם לשלם עוד פעם בשביל הפינוי, או מפנים להם מתי שהם צריכים.
אמנון כהן:
אני רוצה התייחסות לזה; והאם גם בתי מלאכה, או רק אולמי שמחות וגני אירועים, משלמים את הנוסף?
אמנון כהן:
והאחידות, מדוע אין אחידות - שראשון לציון כן ורמלה לא, כן או לא, ולמה לא, או שהם אינם יודעים, או שהם פשוט רוצים לעודד עסקים בעיר שלהם?
אמנון כהן:
ומה אתם עושים בדרכי אכיפה, זאת אומרת אם כבר חוקקתם את החוק, ואני רוצה לדעת איך הפרמטר, זאת אומרת על פי פינוי אשפה שאתם גובים, כי על המטרז' כבר גבינו את הארנונה, כי מה שאמרו פה על כל מטר רבוע אתה צריך לשלם.