GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורי שטרן:
משרד הבריאות, אני מניח, אם לא עשה את זה לפני כן, אז עכשיו יעשה וייתן גיבוי מלא לכך שאין שום סיבה ושום הצדקה לפיטורים שלהם, אלא הם צריכים להמשיך ולעבוד והם חיוניים.
יורי שטרן:
אם כך הדבר, איך אתם יכולים להמשיך ולא לתת תקנים לצורך הענין הזה?
גלעד ריקלין:
קודם כל, אני רוצה לציין שלגבי הצוות שעובד עכשיו בתחום הבריאות, הנושא הוא נושא חדש.
יורי שטרן:
לרפרנטים שלכם.
גלעד ריקלין:
כן, לי, למנכ"ל וכו'.
גלעד ריקלין:
הנושא הוא חדש, ולכן התשובות שאני יכול לתת הן חלקיות.
גלעד ריקלין:
בכל מקרה, כל תקציב של משרד ממשלתי בנוי מתקנים ומחודשי עבודה.
גלעד ריקלין:
תקנים זה בדרך כלל עובדים קבועים שעובדים במחלקות מסויימות, וחודשי עבודה זה בעצם עובדים שנועדו לתת גמישות.
יורי שטרן:
סליחה, אבל אתה יודע שכאן לא מדובר על גמישות.
יורי שטרן:
ממש לא.
יורי שטרן:
מדובר כאן על עבודה קבועה שנמשכת שמונה שנים, עוד מעט תשע שנים, היא עבודה קבועה לכל דבר, זאת אומרת תעזוב את נושא הגמישות.
יורי שטרן:
זה הייעוד המקורי לשעות העבודה, חודשי עבודה - זה כבר לא.
גלעד ריקלין:
תן לי לסיים ואני אסביר.
גלעד ריקלין:
נושא של חודשי עבודה נועד לתת גמישות למשרד, וזה אומר שכאשר משרד צריך למחלקה מסויימת מספר עובדים נוספים, הוא מבקש שחודשי עבודה יעברו למחלקה הזאת, ואחרי כן, כשצריך להעביר אותם למחלקה אחרת, הוא מבקש להעביר אותם למחלקה אחרת.
גלעד ריקלין:
בבסיס של כל תקציב של משרד ממשלתי יש תקנים וחודשי עבודה.
גלעד ריקלין:
אותם עובדים באמת התקבלו בזמנו.
גלעד ריקלין:
...
סופה לנדבר:
תחזור על המשפט הזה.
גלעד ריקלין:
בבסיס תקציב יש משרות וחודשי עבודה, בכל תקציב של משרד, לא רק במשרד הבריאות.
יורי שטרן:
אני פשוט רוצה לקצר את הדרך כי זה ברור.
גלעד ריקלין:
הדרך חשובה.
גלעד ריקלין:
במקור, העובדים האלה התקבלו כעובדים זמניים, וכפי שבטח קראתם את המכתב של צבי.
גלעד ריקלין:
..
יורי שטרן:
זה עוד מעט יהיה במאה הקודמת, זאת אומרת לא רק לפני שמונה שנים, זה כבר במאה הקודמת.
יורי שטרן:
אז התקבלו, אבל עברו כך וכך שנים וזה לא חודשי עבודה, לא שעות עבודה ולא יעביר משרד הבריאות אותם ממחלקה למחלקה.
יורי שטרן:
אין כאן שום גמישות, זו קביעות.
יורי שטרן:
מה עושים?
גלעד ריקלין:
אתה פשוט מפסיק אותי בדרך, אני אסביר את עצמי.
גלעד ריקלין:
בכל מקרה, הם התקבלו כעובדים זמניים, והמטרה היתה באמת שהם יישבו על משרות כעובדים זמניים ובהמשך, חודשי העבודה האלה יעברו למחלקה אחרת.
גלעד ריקלין:
בפועל, המצב הזה לא קרה מכל מיני סיבות, כפי שפורטו במכתב, כי הרשויות המקומיות לא הסכימו לקבלם ומשרד הבריאות לא רצה לזרוק אותם לרחוב, הוא השאיר אותם בתפקיד שלהם.
יורי שטרן:
לא שמשרד הבריאות לא רצה לזרוק אותם לרחוב.
יורי שטרן:
משרד הבריאות מודע לצרכי התברואה הציבורית ולכן הוא ממשיך להעסיק אותם.
יורי שטרן:
זה לא מתוך גישה הומנית כלשהי, לצערי, אלא יותר מתוך הבנת הצרכים של מדינת-ישראל ושל הציבור בישראל.
שלום גולדברגר:
אנחנו השקענו בקורס הזה של שנתיים, וזו היתה השקעה לטווח ארוך.
יורי שטרן:
אני רוצה שזה לא ייראה כמעשה פילנטרופי בזה שאתם מחזיקים אותם.
סופה לנדבר:
תודה רבה שאתם לקחתם אותם, שהשקעתם בהם.
סופה לנדבר:
תודה רבה שהם עושים משהו למען מדינת-ישראל.
גלעד ריקלין:
אנחנו נמצאים במצב נתון שבו תקציב המדינה מקוצץ.
יורי שטרן:
תסביר לי דבר אחד.
יורי שטרן:
בתקציב של משרד הבריאות, לצורך העניין, יש כסף שהוא תקנים ומשרות ויש כסף שהוא חודשי עבודה.
יורי שטרן:
ההבדל בין זה לבין זה הוא בעצם רק הכסף העתידי של הפנסיה.
גלעד ריקלין:
והגמישות.
יורי שטרן:
אין, המשרד לא מבקש גמישות.
יורי שטרן:
הוא רוצה לשמור על האנשים האלה, ולא יקצצו את המשרות האלה כי המצב בתברואה אצלנו - אמנם הסבירו שהוא טוב, אז הוא לא כל כך טוב.
יורי שטרן:
לכן, אין כאן גמישות, אין כאן צורך בגמישות.
גלעד ריקלין:
יש כאן עניין של גמישות כי ברגע שאתה תהפוך חודשי עבודה לתקנים, יבוא המשרד ויגיד: חסר לי חודשי עבודה, אני צריך גמישות, ואז הוא יבקש עוד חודשי עבודה.
גלעד ריקלין:
אנחנו נמצאים במצב שבשנת 2000 יש קיצוץ של מיליארדים בתקציב המדינה.
גלעד ריקלין:
בנוסף, יש החלטת ממשלה על קיצוץ של אחוז אחד מהתקנים בכל משרדי הממשלה.
גלעד ריקלין:
זה אומר שבשנת 2000 יהיה קיצוץ של 80 משרות במשרד הבריאות.
גלעד ריקלין:
כל שנה בא משרד הבריאות למשרד האוצר לקראת סוף השנה - זה כבר קרה - ואומר: אנחנו רוצים לבנות את תקציב 2000.
גלעד ריקלין:
אנחנו יושבים יחד, רואים כמה תקנים וחודשי עבודה יש למשרד הבריאות, ומשרד הבריאות אומר: יש לי 8,000 תקנים למשל, אמרנו לו שבשנת 2000 יש קיצוץ של אחוז אחד, זאת אומרת יש לו 7,900 תקנים לשנת 2000...
יורי שטרן:
7,920.
גלעד ריקלין:
ומשרד הבריאות אומר: בסדר, יש לי 7,920 תקנים, סדרי העדיפויות שלי אומרים שאני צריך עוד רופאים בבתי חולים פסיכיאטריים ממשלתיים, או שאני צריך עוד אחיות בבריאות הציבור, או שאני צריך עוד עובדי מינהלה במשרד הראשי, ומשרד הבריאות, לפי סדרי העדיפויות שלו, קובע איפה ישובצו התקנים ולאן יועברו התקנים, מאיזו יחידה לאיזו יחידה.
גלעד ריקלין:
עד היום, לפחות השנה הזאת, משרד הבריאות בכלל לא העלה את הנושא הזה של התקנים.
יורי שטרן:
שמענו שהעלה.
גלעד ריקלין:
למשרד הבריאות יש על כל יחידותיו, לא כולל בתי-חולים ממשלתיים, כ- 8,000 תקנים.
גלעד ריקלין:
משרד הבריאות, יש לו 8,000 תקנים ובמידה שמשרד הבריאות היה חושב שאותם עובדים נחוצים והכרחיים לפעולה שלו, הוא מעדיף שיהיו עובדים בבריאות הציבור ולא עובדים בבתי-חולים פסיכיאטריים, הוא היה צריך להגיד: אני מוותר על שלוש אחיות בבית חולים פסיכיאטרי, ואני מעביר את התקנים שלהם לבריאות הסביבה.
גלעד ריקלין:
סופה לנדבר: לא, שלום היה צריך להיות פחות פופוליסט והיה צריך לדאוג לעובדים במערכת שלו.
גלעד ריקלין:
שלום גולדברגר: משרד הבריאות ביקש להמיר חודשי עבודה בתקנים.
גלעד ריקלין:
גלעד ריקלין: אבל זה משהו אחר.
גלעד ריקלין:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: אני בדיוק רוצה להגיע לכך.
גלעד ריקלין:
שוב, זה כסף ממשלתי, זה שהוא רשום בסעיף א' או בסעיף ב', במשקל התקציבי של זה כמעט ואין הבדל.
גלעד ריקלין:
אתה מדבר על קיצוצים שיהיו בתקנים ויקצצו תקנים.
גלעד ריקלין:
הם מבקשים להעביר מטור אחד לטור שני את אותו תקציב, מחודשי עבודה שאין למשרד צורך בגמישות.
גלעד ריקלין:
אתה בא ואומר: אחר כך הם יבואו וידרשו שוב חודשי עבודה.
גלעד ריקלין:
לא.
גלעד ריקלין:
הם אומרים: אנחנו מוכנים - כך אני מבין - שיקצצו לנו... גלעד ריקלין: אבל הם לא הגוף שצריך לתת תשובה.
גלעד ריקלין:
תבוא אלי אותה גברת מיה שחברת הכנסת סופה לנדבר דיברה איתה ותגיד לי: אני מצטערת, אני צריכה כרגע בבתי-חולים פסיכיאטריים עוד 80 עובדים, אני צריכה חודשי עבודה.
גלעד ריקלין:
לא יהיו לי לתת לה חודשי עבודה, כי על ה- 80 חודשי עבודה האלה יהיו תקנים.
גלעד ריקלין:
זו הבעיה.
גלעד ריקלין:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: אבל גם היום אין.
גלעד ריקלין:
תבין דבר אחד - מה שאתה מדבר, זו הכל מציאות וירטואלית.
גלעד ריקלין:
המציאות המציאותית היא בכך שאין שום גמישות בקטע הזה כי הם קבועים שם.
גלעד ריקלין:
הם לא יזיזו, לא ישתמשו לשום מטרת גמישות.
גלעד ריקלין:
לכן, זה בלוף, ואת הבלוף הזה אתם צריכים לסיים.
גלעד ריקלין:
גלעד ריקלין: לכן, מה שמשרד הבריאות צריך לעשות כדי להחזיר לעצמו את הגמישות - לקחת תקנים שפחות נחוצים לו מבחינת סדרי עדיפויות ...
גלעד ריקלין:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: אתה משגע אותי.
גלעד ריקלין:
סופה לנדבר: למה אתה משגע אותנו?
יורי שטרן:
אני שוב אומר לך: הרי אתה יודע ואתה יכול לקבל אסמכתאות מהמשרד, שזו רק פיקציה אחת גדולה, חלם שיש כאן איזושהי גמישות ואיזשהן שעות עבודה ואיזשהם חודשי עבודה שאפשר להעביר ממשהו למשהו.
יורי שטרן:
זה דבר קבוע במערכת.
יורי שטרן:
הקבוע הזה צריך לקבל מעמד קבוע, זה הכל, והמשרד יהיה מוכן שתקצץ לו בשעות עבודה, כי ממילא הוא לא משתמש בזה לשום צרכי גמישות.
גלעד ריקלין:
שוב אני חוזר: משרד הבריאות, יש לו ראיה כוללת של כל המערכת.
גלעד ריקלין:
אם הוא חושב שאותם עובדים כרגע במצב הנתון הם פיקציה, הוא צריך ללכת...
גלעד ריקלין:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: הם פיקציה כזמניים.
גלעד ריקלין:
פיקציה כזמניים, זה מה שהתכוונתי - הוא צריך ללכת ליחידה אחרת שלו, לקחת משם 80 תקנים ולהעביר ליחידה הזאת.
יורי שטרן:
לא מבין אותך בכלל.
יורי שטרן:
הנה כלים שלובים שאחד נקרא קבועים ואחד נקרא זמניים, ומה שהם אומרים: יש לנו כאן אנשים ששייכים בעצם לכוס הזו.
יורי שטרן:
תן להעביר אותם.
צבי ויינר:
מה שהוא אומר: תן לי 80 תקנים של אחיות נניח, תהפוך אותם לזמניים.
צבי ויינר:
סתם נתתי דוגמה.
יורי שטרן:
הרי בתקציב יש לך תקציב לזמניים ותקציב לקבועים.
יורי שטרן:
כל מה שהם מבקשים לקצץ בתקציב הזמניים ועל חשבון זה להגדיל בקבועים כי הם ממילא קבועים.
יורי שטרן:
שלום גולדברגר: נכון.
יורי שטרן:
כי אחר כך לא יוכלו לכתוב בעיתון...
יורי שטרן:
המדינה שמרמה את עצמה היא מסתבכת.
יורי שטרן:
אם הם יגישו בג"ץ, מה יחליט הבג"ץ?
יורי שטרן:
אני בטוח שבג"ץ יחייב אותך לתת תקנים, פשוט יחייב.
יורי שטרן:
אולי זה הרעיון הנכון לעשות.
יורי שטרן:
גלעד ריקלין: בג"ץ, אני מניח, יפסוק שמשרד הבריאות צריך למצוא תקנים קבועים ולהעביר אותם לאיכות הסביבה.
יורי שטרן:
ההסבר שלך לא מתקבל על הדעת.
יורי שטרן:
יש לך תקציבים שזה בסך הכל אותו כסף ציבורי, רק אחד מסומן בצהוב והשני בירוק.
יורי שטרן:
אתה לוקח מ-א', מעביר ל-ב' לפי בקשת המשרד הממונה, והמשרד הממונה לא מבקש שב-א' תוסיף במקום מה שלקחת.
גלעד ריקלין:
אם לא היה הבדל בין תקנים לחודשי עבודה, אז בתקציב היה רק תקנים, אבל יש בכל תקציב של כל משרד ממשלתי תקנים וחודשי עבודה.
גלעד ריקלין:
הסיבה היא גמישות.
גלעד ריקלין:
חודשי עבודה גמישים, אפשר להעביר אותם בקלות תוך שנה מיחידה ליחידה.
גלעד ריקלין:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: אי אפשר, כי לא יעבירו.
גלעד ריקלין:
שוב, אתה מאזין?
גלעד ריקלין:
אני מאזין.
גלעד ריקלין:
אני חושב גם שהתשובה שאני נותן היא תשובה לענייין.
יורי שטרן:
לא, היא לא תשובה לעניין, אני מצטער, היא לא תשובה לעניין.
יורי שטרן:
התשובה לעניין היא שהמשרות האלה הן בעצם קבועות.
יורי שטרן:
בהיותן קבועות, הן צריכות להופיע בסעיף של תקנים ולא בסעיף של שעות עבודה או חודשי עבודה, זה הכל.
יורי שטרן:
משרד הבריאות לא יעביר את השעות האלה ואת החודשים האלה משום סעיף לשום סעיף אחר כי הם קבועים, קבועים - ואתה יודע את זה וכולם יודעים את זה.
יורי שטרן:
לכן, כל מה שמתבקש משרד האוצר לעשות - לא הכל, אבל פעולה חשובה - זה באמת לאפשר למשרד הבריאות בתוך המצבת הזאת שחלקה זמנית וחלקה קבועה, לעשות מעבר, כאשר העלות של זה, נכון למציאות של היום, עם כל הדחיות של מעבר לפנסיה צוברת, זה יקרה והם רק מתחילים את הדרך שלהם בתקנים.
יורי שטרן:
אז כל העלות היא מיזערית, אבל העלות הציבורית - עלות של מניעת הפרת החוק וזיוף בפרהסיה - היא עלות מאד גבוהה, זאת אומרת תועלת מאד גבוהה.
יורי שטרן:
לכן, אתם מתבקשים, כמשרד האוצר, לשבת עם משרד הבריאות ולהחליט על צמצום התקציב לזמניים בהתאם להגדלת התקנים.
יורי שטרן:
זה מה שאתם מתבקשים לעשות.
גלעד ריקלין:
אני מבין את הבקשה, אבל אני שוב מסביר וזו נקודה חשובה.
שלום גולדברגר:
זו פיקציה, סליחה.
גלעד ריקלין:
אם זו פיקציה, לכן מה שמשרד הבריאות צריך לעשות זה לקחת 80 תקנים קבועים ממקום אחר, להעביר אותם ליחידה לבריאות הסביבה.
גלעד ריקלין:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: לא, לא, סליחה.
גלעד ריקלין:
אתה שוב חוזר.
גלעד ריקלין:
אתה אומר שליד פיקציה של 70 אנשים קבועים שהם כאילו זמניים, יש פיקציה של 70 אנשים זמניים שהם כאילו קבועים.
גלעד ריקלין:
אני לא אומר שיש פיקציה.
גלעד ריקלין:
יכול להיות שמשרד הבריאות צריך לקצץ בכח האדם שלו.
יורי שטרן:
לא מתקבל על הדעת כי מדובר באנשים שהם קבועים וצריכים להיקרא קבועים, ולא על חשבון של קבועים אחרים, אלא על חשבון הזמניים, כי הפיקציה היא בכך שהם נחשבים לזמניים כאשר הם קבועים.
יורי שטרן:
זה הכל, אין שום דבר אחר שמשרד הבריאות צריך לעשות, אלא לבקש מכם באופן רשמי בקשה כזאת, ואתם צריכים לאשר אותה.
יורי שטרן:
את זה אתם מתבקשים בשם הוועדה הזאת, הפנייה שלנו תעבור גם לוועדת הכספים ולשרים הרלוונטיים.
יורי שטרן:
אני מבקש - תעזוב את הפיקציה שלכם, באמת.
יורי שטרן:
תצא לרגע למציאות ואני אומר לך: תסתכל מה קורה, הם קבועים לכל דבר, הם ימשיכו להיות קבועים, אין בחלק שלהם שום מרחב של גמישות.
יורי שטרן:
תעזרו למסד את הנושא הזה לטובת העובדים, לטובת המערכת ולטובתנו כציבור, כחברי כנסת שלא נחזור לדיון הזה שוב.
יורי שטרן:
אפשר לעשות את זה?
יורי שטרן:
גלעד ריקלין: אפשר לדבר תמיד ולהגיע להסכמה.
יורי שטרן:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: אתה יכול להיות שליח ציבור שלנו לנושא הזה ולדאוג ולקדם את זה במערכת שלך?
יורי שטרן:
גלעד ריקלין: אני יכול כמובן לקדם את זה במערכת שלי ואני יכול לשבת עם משרד הבריאות, אבל הנקודה החשובה היא שלמשרד הבריאות יש תקציב ומשרד הבריאות מחליט לפי סדרי עדיפויות.
יורי שטרן:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: לא, לא.
יורי שטרן:
אנחנו מבקשים שינוי בסעיפי התקציב.
יורי שטרן:
אנחנו מבקשים בפירוש לאפשר למשרד הבריאות לשנות את המעמד שלהם.
יורי שטרן:
שלום גולדברגר: להמיר חודשי עבודה.
יורי שטרן:
נעמי שקולניק: בתוך התחום שקוראים לו תחום שירותי בריאות הציבור.
יורי שטרן:
אין צורך לערבב את הפסיכיאטריה או כל אגף אחר, אלא אנחנו מדברים על בריאות הציבור ואנחנו לא נבקש חודשי עבודה אחרים במקום.
יורי שטרן:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: אנחנו מסכמים.
יורי שטרן:
נציג ההסתדרות הרפואית לא דיבר, אבל אני מניח שאתם תומכים.
יורי שטרן:
אני אבקש כך - אני מבקש ממשרד הבריאות לעשות שני דברים: קודם כל, דבר טריוויאלי שביקשנו אלה הנתונים: כמה אנשים התקבלו באותה תקופה.
יורי שטרן:
שלום גולדברגר: זה יהיה בודדים, הערכה שלי.
יורי שטרן:
בסדר, גם הבודדים.
יורי שטרן:
על כל אחד שהוא ממשיך להיות זמני במקום להתקבל לתקן, הבודדים האלה זה גורלו והוא אחד ויחיד.
יורי שטרן:
צבי ויינר: זה בעצם רק מ- 1996 כי עד אז אפילו לא היה להם חמש שנים.
יורי שטרן:
אתה מתחיל למנות מ- 1996.
סופה לנדבר:
אנחנו רוצים מתחילת העבודה שלהם.
סופה לנדבר:
יש אנשים שעובדים תשע שנים.
סופה לנדבר:
אנחנו תוך התקופה הזאת רוצים את כל הפירוט, גם עם התואר של כל אחד.
סופה לנדבר:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: שנה-שנה.
סופה לנדבר:
זה הדבר המכני שמבקשים.
סופה לנדבר:
הדבר שהוא הרבה יותר מהותי זו פניית
סופה לנדבר:
כם לנציבות שירות המדינה ולמשרד האוצר לשנות את מעמדם ולתת תקנים על חשבון תקציב לחודשי עבודה.
סופה לנדבר:
זאת בקשה ממשרד הבריאות, ואני מבקש שתשלחו על שם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אמנון כהן את ההעתקים של המכתבים האלה, ומנהלת הוועדה תדאג שכולנו נקבל.
סופה לנדבר:
צבי ויינר: את המכתב שלי לכתוב גם כן לחבר הכנסת אמנון כהן ולא לך?
סופה לנדבר:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: כן, הבהרה שלך לגבי נגישות למכרזים, ואז כשנקבל את ההבהרה, אנחנו נטען ונדרוש מכם במשרד הבריאות לקבל את ההחלטות יחד עם הוועד ולאפשר לאנשים לגשת למכרזים.
סופה לנדבר:
צבי ויינר: אני אסדיר את זה עם הסמנכ"ל.
יורי שטרן:
כמה זמן זה יקח?
צבי ויינר:
כמה ימים.
יורי שטרן:
עד סוף השבוע, אפשר?
יורי שטרן:
משרד האוצר ומשרד הבריאות - אנחנו מבקשים לסכם את הנושא הזה בצורה חיובית.
יורי שטרן:
אתם לא פורצים כאן שום דרך, אתם בסך הכל קצת מתקרבים לאותה מטרה שכבר סומנה, והמטרה היא להפסיק עם הפיצקיות, ובתוך שירות המדינה אותם עובדים שהם עובדים קבועים, או אותן עבודות שהן עבודות קבועות, להעביר לתקן.
יורי שטרן:
אנחנו נתחיל מהנושא הספציפי - זה לא יפרוץ שום מסגרת, במקרה הזה פשוט לטפל בצורה חיובית, ואנחנו רוצים התייחסות שלך - גלעד - ושל הממונים עליך לסוגיה זו תוך שבוע.
יורי שטרן:
אני מקווה שההתייחסות תהיה חיובית.
יורי שטרן:
אנחנו שולחים גם את הבקשה הזאת שלנו לשני השרים: לשר הבריאות ולשר האוצר.
יורי שטרן:
גלעד ריקלין: אולי כדאי להאריך את זה לשבועיים, כי אם אנחנו צריכים להיפגש עם משרד הבריאות, זה ודאי יקח יותר זמן.
יורי שטרן:
בסדר, עוד יותר טוב.
יורי שטרן:
אתם רוצים שהפגישה תתקיים בכנסת?
גלעד ריקלין:
אני חושב שאנחנו יכולים להיפגש בינינו.
יורי שטרן:
לא צריכים תיווך.
סופה לנדבר:
אנחנו גם רוצים את פרוטוקול הפגישה.
יורי שטרן:
נכון.
יורי שטרן:
אני מבקש מההסתדרות הרפואית - אני מדבר על מכתב תמיכה שלכם או יותר נגיד הבעת עמדה ציבורית שלכם, כי זה פוגע במעמד הרופאים בארץ.
יורי שטרן:
אני מבקש שהמכתב הזה יישלח לשר הבריאות, לשר האוצר, העתקים לנוכחים במפגש הזה וכמובן לוועדה.
יורי שטרן:
אנחנו נבקש גם שיתערב משרד הקליטה.
צבי ויינר:
לא הבנתי מה המעמד של ההסתדרות הרפואית כאן.
יורי שטרן:
ההסתדרות הרפואית מייצגת את ציבור הרופאים בארץ.
צבי ויינר:
הם לא קיבלו רישיונות של רופאים, אני יודע.
צבי ויינר:
נכון?
צבי ויינר:
ההסתדרות הרפואית לא יכולה לתמוך בזה.
יוסי כץ:
דווקא בגלל שהם רופאים שלא קיבלו רישיונות לרפואה, זה העניין שלנו להתערב.
יורי שטרן:
כן, והנושא הוא בריאות הציבור.
יורי שטרן:
אנחנו נבקש גם ממשרד הקליטה.
שלומית קואולמן:
נציגת המשרד לא דיברה.
יורי שטרן:
סליחה, נירה.
נירה זוהר:
אין לי מה להוסיף.
יורי שטרן:
אני פשוט שייכתי אותך ליתר הוועדה.
נירה זוהר:
אני מייצגת כאן מישהי שמסיבות אישיות נאלצה לנסוע לחוץ-לארץ.
נירה זוהר:
אני עוסקת אמנם ברישוי של רופאים ואחיות, ואני חושבת שבעצם זה יותר מתאים לנושא השני, אם יעלה היום.
יורי שטרן:
לא יעלה.
נירה זוהר:
אני באמת לא רואה כאן את נציג מינהל הסיעוד, שלדעתי זאת הכתובת.
צבי ויינר:
נדמה לי שזה נדחה.
יורי שטרן:
נושא אחים ואחיות נדחה.
יורי שטרן:
היות שמשרד הבריאות לא הצליח להיענות לפניות שלנו, או שהוא לא מצליח לממש את החלטת הבג"ץ, שהיא החלטה גרועה בעינינו, אבל.
יורי שטרן:
.. סופה לנדבר: מי היה צריך לדרוש שהם יקבלו תואר של רופא?
יורי שטרן:
סליחה, מדברת נירה.
נירה זוהר:
האמת היא שאני לא נתקלתי בנושא הזה.
נירה זוהר:
אני יודעת שהם היו עוברים את הקורסים.
נירה זוהר:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: בקשה אלייך.
נירה זוהר:
הבנתי שהם למדו ברמת אפעל.
נירה זוהר:
שלום גולדברגר: באסף-הרופא.
יורי שטרן:
אנחנו מצפים מכם שמשרד הקליטה גם יעשה פניה משלו לשני המשרדים: לבריאות ולאוצר, עם הבקשה הדומה לזאת שהיא המלצת הוועדה - להעביר אותם לתקן קבוע, ולא לדרוש ממשרד הבריאות לעשות את זה על חשבון עובדים קבועים אחרים.
סופה לנדבר:
אדוני חבר הכנסת יורי שטרן, יש לי שאלה.
סופה לנדבר:
אני רוצה לדעת מי היה צריך לדאוג לכך שהם יקבלו את התואר שבעצם קיבלו עוד לפני המון שנים כאשר סיימו אוניברסיטאות.
סופה לנדבר:
הביורוקרטיה הזאת במשרדים, אני לא רוצה לדבר עליה, משום שהיא אותי לפחות מגעילה, אבל אני רוצה לשאול: הם רופאים לכל עניין, הם קיבלו תואר של רופא לסניטריה ולהיגיינה.
סופה לנדבר:
אין במדינת-ישראל לאף אחד, אבל לאף אחד, זכות לקחת מהם את התואר בגלל שאלה אנשים שלמדו באוניברסיטאות.
סופה לנדבר:
אני רוצה לשאול מי מהיושבים היום כאן בישיבה הזאת היה צריך לטפל בעניין הזה.
סופה לנדבר:
שלום גולדברגר: אני מוכן להגיד מה אני יודע ומה אני חושב.
סופה לנדבר:
אף אחד לא לוקח להם את התואר, הם מוכרים כבעלי תואר ראשון, שני ושלישי בהתאם לתואר שלהם.
סופה לנדבר:
הם מועסקים במקום בדירוג רופאים, הם מועסקים בדירוג מהנדסים אצלנו.
סופה לנדבר:
אבל הם לא מהנדסים.
יורי שטרן:
אפשר לראות ברופאים מהנדסי גוף.
יורי שטרן:
שלום גולדברגר: הרפואה הסניטרית, כפי שלומדים אותה בברית-המועצות, אין כזה דבר במדינת-ישראל, אין כזה דבר בעולם המערבי.
יורי שטרן:
סופה לנדבר: גם לא היו מיליון איש לפני עשר שנים, והיום יש מיליון איש, ואז צריכים להיות שינויים גם במשרד הבריאות ומישהו במשרד הבריאות היה צריך לטפל בעניין.
יורי שטרן:
שלום גולדברגר: המקבילים להם בעבודה שלהם בישראל אלה אנשים שלומדים בטכניון בהנדסת סביבה.
יורי שטרן:
הנדסת סביבה, הנדסה סניטרית, מה שנקרא כשאני למדתי בטכניון, זה מקביל לרפואה סניטרית בברית-המועצות.
סופה לנדבר:
אני לא מסכימה לדבר הזה.
סופה לנדבר:
זה שולחן או שזה כיסא?
סופה לנדבר:
זה שולחן, אדוני.
סופה לנדבר:
הם רופאים, אדוני.
סופה לנדבר:
צבי ויינר: שייעברו בחינות רישוי.
סופה לנדבר:
שלום גולדברגר: הם רופאים שלא מטפלים בבני-אדם, הם רופאים שמטפלים בסביבה.
סופה לנדבר:
סופה לנדבר: בסדר, הם רופאים לסניטריה והיגיינה, ואתם כמשרד הבריאות, הייתם צריכים לטפל בעניין ולתת להם תואר שהם קיבלו, ולא לגנוב את זה.
סופה לנדבר:
מ"מ היו"ר יורי שטרן: תודה רבה.
סופה לנדבר:
הנושא הזה עומד על הפרק.
סופה לנדבר:
הישיבה נעולה.
אמנון כהן:
היום אנחנו דנים בפניות הציבור של צרכנים לגבי התשלומים שגובה חברת "בזק" מציבור הצרכנים.
אמנון כהן:
למעשה היא כמו חברת גבייה שגובה את הסכומים, ולא כל הסכומים שייכים לחברת "בזק" אלא היא מעבירה חלק מהתשלומים שהיא גובה לחברות שכביכול נותנות לנו שירותים – זמן אוויר, חברות סלולריות.
אמנון כהן:
על-פי מכתבים שקיבלנו הציבור לא תמיד יודע על מה הוא משלם, ומה התעריפים, כמה זה בדיוק זמן אוויר, וכמה זה בדיוק שיחה לפלאפון, כי הוא מתקשר מהטלפון מהבית לפלאפון או לסלקום או לכל חברה אחרת.
אמנון כהן:
מה שקורה בפועל, כשהוא מקבל את החשבון הביתה הוא מקבל את התשלום בכללותו, וכתוב שם שהסכומים האלה לא באחריות "בזק" והם מועברים ישירות לחברות האלה שנותנות את השירותים.
אמנון כהן:
בתוך הפניות האלה אנחנו גם מגלים שיש הרבה מאוד אלמנטים – אם יש שיחת גוביינה, אז מחייבים אותם בשקל וחצי בארץ, ושיחת גוביינה מחוץ לארץ גם עולה שקל וחצי.
אמנון כהן:
יש הרבה מאוד אנשים שלא היו רוצים שמספר הפלאפון שלהם יופיע בספר.
אמנון כהן:
שירות 144, בניגוד לרצונם, בלי שישאלו אותם, נותן את המספר שלהם לכל מי שחפץ.
אמנון כהן:
למעשה הציבור משלם לחברת "בזק", הוא משלם לחברה סולולרית, וגם משלם על זמן האוויר שבו מתבצעת השיחה, על-פי הזמן שהוא דיבר.
אמנון כהן:
יש עוד אלמנט שאני רוצה לשאול את נציגי "בזק".
אמנון כהן:
אנחנו נמצאים בתקופה מאוד קשה ויש הרבה מאוד אנשים במצב סוציו-אקונומי מאוד קשה, מצב כלכלי קשה, האם אתם שוקלים מתן הנחה לתקופה מסויימת במקרים ספציפיים מיוחדים כגון נכות גבוהה מאוד, או תאונת דרכים קטלנית שעברה המשפחה, על פי קריטריונים מוגדרים שתקבע ועדה יתנו איזו שהיא הנחה למשפחה עבור שירותי הטלפון.
אמנון כהן:
וכמובן מדובר בטלפון מהבית, לא הסוללארי.
אמנון כהן:
בהרבה מאוד גופים זה כן קיים.
אמנון כהן:
"בזק" היא חברה מונופולית, ואני חושב שהיא יכולה להרשות לעצמה לתת הנחות, להשתתף בעזרה לציבור הנזקקים.
אמנון כהן:
נתחיל בשמיעת דבריה של הגברת רבקה גרב.
אמנון כהן:
תציגי בבקשה את הבעיה שלך.
רבקה גרב:
שלום לכל המכובדים בכנסת ולנציגי החברות השונות.
רבקה גרב:
בראשית דבריי ברצוני להודות למזכיר הכנסת מר אריה האן, שטיפל בפנייתי בנושא:
רבקה גרב:
חשבונות תקופתיים שנשלחים על ידי חברת "בזק" טלפונים לציבור המנויים ואיפשר לי להיפגש עם כל המכובדים היושבים כאן, ולפרט את כל הבעיות הנובעות מהנושא שהזכרתי.
רבקה גרב:
מוסדות רבים החליטו על צמצומים בכוח אדם.
רבקה גרב:
אז מה עושים?
רבקה גרב:
- שמים מזכירה אוטומטית.
רבקה גרב:
ומי ישלם עבור זמן השמעת הודעה והמתנה של רבע עד חצי שעה עד שהשיחה תעבור לאדם המתאים, לדוגמה קופת חולים, בנקים, משרד הפנים, צבא, מס הכנסה, ביטוח לאומי וכדומה כשפעימת מונה היא מתחת לחמש דקות - כמובן הציבור.
רבקה גרב:
חברות פלאפון השונות החליטו להיכנס לשוק בתנאי שישלמו ל"בזק" תמלוגים שונים.
רבקה גרב:
ומי ישלם עבור זה?
רבקה גרב:
- כמובן הציבור.
רבקה גרב:
שיחה מפלאפון לבזק" תעלה למנוי שלוש שיחות חיוב: אחת ל"בזק", אחת לפלאפון, אחת - זמן אוויר.
רבקה גרב:
שיחה מפלאפון לסלקום תעלה למנוי ארבע שיחות.
רבקה גרב:
אחת לפלאפון, אחת לסלקום, אחת ל"בזק", אחת זמן אוויר.
רבקה גרב:
עם הטכנולוגיה המתקדמת היום, אני יכולה להתקשר לקנדה ולדבר מספר דקות תמורת שקל וחצי.
רבקה גרב:
לעומת זאת, שיחת גוביינא מרחוב אחד לשני תעלה לי גם שקל וחצי.
אמנון כהן:
שמונה שיחות.
רבקה גרב:
מנוי שיזם שיחה, ובמקום מענה אנוש יענה לו מענה קולי.
רבקה גרב:
יש לאפשר למנוי לסגת מהשיחה ללא חיוב.
רבקה גרב:
כנ"ל מנוי שיזם שיחה לשירותי תקשורת סלולאריים.
רבקה גרב:
יש לאפשר למנוי לסגת מהשיחה ללא חיוב של שלוש שיחות נכון להיום.
רבקה גרב:
מנוי שמתקשר לטלפון סלולארי ללא מענה מטלפון ציבורי, לא יחוייב בתשלום.
רבקה גרב:
מהבית יחוייב בשתי שיחות, וברגע שמופיע מענה קולי יחוייב בשלוש שיחות.
רבקה גרב:
חברות סלולאריות מפרסמות: "קח פלאפון חינם", כשלמעשה הנוסח הנכון הוא "קח פלאפון בתשלומים לשלוש שנים".
רבקה גרב:
וכאן אפשר לקחת דוגמה טובה מחברת "בזק" שהיא מוסרת למנוייה את המכשיר תמורת פקדון, ותמיד יש אפשרות למנוי לסגת מבלי שייגרם לו הפסד כספי.
רבקה גרב:
שרות אינטרנט - שגם כאן
רבקה גרב:
קיימת מעורבות של "בזק" - בנוי על חיפוש אתרים ולא על מענה ישיר.
רבקה גרב:
והשאלה היא אם אין כאן מקום לעלות את זמן הפעימה ולא לחייב את המנוי כאילו זאת היתה שיחה ישירה.
אמנון כהן:
את מייצגת נאמנה הרבה מאוד לקוחות שנפגעו, אפילו מיליונים.
אמנון כהן:
אני מודה לך על כך שבאת לכאן והקדשת מזמנך.
אמנון כהן:
למעשה היוזמה של הדיון הזה בוועדה באה מאיתנו לא ממזכיר הכנסת מר אריה האן.
אמנון כהן:
הוא היפנה את הפנייה החשובה שלך אלינו, וכיוון שאצל מנהלת הוועדה
ג'נט ישראלוב:
אני גם מדברת כאן בשם צרכנים רבים שיצאו נפגעים, ובמקרה שלי זה גניבת שיחות באמצעות 057.
ג'נט ישראלוב:
אני מדברת על תקופה של דצמבר 1998, קיבלתי חשבון טלפון שמגיע לסכום של 1,859 שקלים, שזה פי שישה מהסכום שאני משלמת חודשית באופן רגיל.
ג'נט ישראלוב:
שלחתי מכתב ל"בזק" וביקשתי פרוט שיחות.
ג'נט ישראלוב:
קיבלתי פרוט שיחות ושם ציינתי את שיחות הטלפון שאותם אני כן מכירה וכן ביצעתי.
ג'נט ישראלוב:
כמו כן, ציינתי גם שיחות שהתבצעו ביום מסויים משעה 10 בבוקר ועד שעה 12.50, שיחות ל-057, וגם שיחות בין-עירוניות 03 , שמסתבר שגם הן שיחות אירוטיות.
ג'נט ישראלוב:
בשלב מאוחר יותר נשלח לי מכתב תשובה מ"בזק".
ג'נט ישראלוב:
המכתב המפורט שלי ל"בזק" היה בדצמבר, בחודש מרץ פניתי שוב וכתבתי שזו גניבת שיחות, ובסוף חודש מרץ קיבלתי תשובה מ"בזק": "אנו מתכבדים להודיעך שלפי הברור שעשינו נמצא כי השיחות שעליהן ערערת נעשו בסמיכות לשיחות עירוניות עמן אתה יוצר קשר בקביעות".
ג'נט ישראלוב:
אם "בזק" היו בודקים היו רואים שהשיחות העירוניות של 03, הן אכן שיחות אירוטיות ולא שיחות שאני מקיימת בקביעות, זאת אפשר לראות גם בארבע השנים האחרונות שאני מחוברת ל"בזק" שאנחנו אף פעם לא חייגנו למספרי הטלפונים האלה.
ג'נט ישראלוב:
כמו-כן "בזק" ציינו שתופעה מסוג זה מעידה כי השיחות נעשו על ידי גורם שיש לו נגישות לטלפון שלך, וזאת מתוך הנחה שאינך משתמש בטלפון האלחוטי.
ג'נט ישראלוב:
ואם אני רוצה לערער על התשובה, אני צריכה לפנות לממונה לפניות הציבור.
ג'נט ישראלוב:
ב-11 במאי קיבלתי תשובה מהממונה לפניות הציבור: בהמשך לפנייתך בעניין הנדון, אנו מתכבדים להודיע לך כי הטיפול בה טרם הסתיים.
ג'נט ישראלוב:
הודעה נוספת תישלח אליך בהקדם.
ג'נט ישראלוב:
אני רוצה לציין שאחרי חודש ניתקו לי את הטלפון.
ג'נט ישראלוב:
במהלך חודש מרץ שלחו לי חשבון סופי מטעם "בזק" שאותו כן שילמתי.
ג'נט ישראלוב:
אבל בזמן שניתקו אותי וכן שילמתי את החשבון של בזק, הם לא דאגו לחבר אותי בחזרה.
ג'נט ישראלוב:
בינתיים אני מנותקת.
ג'נט ישראלוב:
במקביל אני מקבלת ממחלקת הגבייה של "אופק שירותי מידע" - מסתבר שהם מחלקת הגבייה של מידע קולי 057 - שבמהלך תקופת נובמבר 1998 ביצענו שיחות בסכום מסויים ועלינו לשלם להם 600 שקלים.
ג'נט ישראלוב:
אמרתי – נשלם להם 600 שקלים.
ג'נט ישראלוב:
שילמנו להם 600 שקלים, ואז הם טוענים: "רישומי בזק מדוייקים תמיד.
ג'נט ישראלוב:
על פי רישומי בזק בתקופה האמורה בוצעו מהטלפון שלכם שיחות אל קווי המידע הקולי שלנו, גם אם לא אתם ביצעתם את השיחות אלא ילדים העורכים בייבי-סיטר וכו', עדיין האחריות המשפטית והכספית היא עליכם.
ג'נט ישראלוב:
וכן לגבי הטענה שהתחברו אלינו לא חוקית וגנבו לנו שיחות, הטענה לא מתקבלת.
ג'נט ישראלוב:
אתם אחראים לשיחות אשר התבצעו בקו הטלפון שלכם.
ג'נט ישראלוב:
זאת אומרת, אם הייתם בודקים את זה כבר במכתב הראשון, הייתם רואים שבזק ו-057 זה לא אותו דבר, והיינו פותרים את הבעייה כבר אז.
ג'נט ישראלוב:
אני מבקשת לדעת אם אני צריכה לשלם גם בשביל ההודעות: קו הטלפון מנותק זמנית עקב אי תשלום.
ג'נט ישראלוב:
זוהי הודעה מוקלטת.
ג'נט ישראלוב:
אז איפה הצדק פה?
סופה לנדבר:
גם על המכתבים שהם שלחו לך את כנראה צריכה לשלם עבור הוצאות נייר ועבודה.