GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמי חזן: חבל, אנחנו היינו רוצים לשמוע אותך, אבל - - -
מרדכי משעני: האי-אמון שלנו עסק יותר בנושא של הפיגועים.
נעמי חזן: ובמצב במדינה, אדוני, גם במצב הכלכלי.
נעמי חזן: גם אתה התבטאת, אם אני לא טועה.
נעמי חזן: על כן, במגבלות שלנו – יש לנו את הסוגיות של אבטחה בבתי ספר וסוגיות של קופות חולים וכולי ולכן סברנו שהשבוע אין מקום להעלות את ההצעה הזאת.
זאב בוים: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.
זאב בוים: סגן שר.
יורי שטרן: אני לא רוצה לבקר את החלטת הנשיאות, הנשיאות בחרה חמישה נושאים מתוך קבוצה גדולה יותר - - -
נעמי חזן: אין דיון בזה.
זאב בוים: אה, אין דיון?
דוד לב: אין דיון בערעורים.
דוד לב: יש מערער, נשיאות והצבעה.
זאב בוים: טוב, אז אנחנו מצביעים.
זאב בוים: מי בעד הערעור של חבר הכנסת מרדכי משעני ירים את ידו.
דוד לב: חבר הכנסת משעני, אתה לא מצביע.
מרדכי משעני: מה זה אני לא מצביע?
זאב בוים: מי לא מצביע?
זאב בוים: משעני לא מצביע.
נעמי חזן: גם אמנון לא מצביע.
אמנון כהן: למה אני לא מצביע?
זאב בוים: אמנון הוא בעל ההצעה.
נעמי חזן: הוא בעל ההצעה.
אמנון כהן: אני בעד הערעור, אבל ערעור משעני.
אתי בן-יוסף: הוא לא הגיש ערעור, אבל הוא בעל הצעה.
זאב בוים: בעל הצעה יכול להצביע?
ארבל אסטרחן: בעל הצעה לא יכול להצביע.
זאב בוים: לא יכול להצביע.
אמנון כהן: למה לא אמרתם?
אמנון כהן: הייתי מביא את מלול.
זאב בוים: אם כן – מי בעד ההצעה?
זאב בוים: מי נגדה?
זאב בוים: הערעור לא התקבל.
חברי הוועדה: זאב בוים יצחק גאגולה זהבה גלאון אילן גילאון משה גפני עבד-אלמאלכ דהאמשה נסים זאב נעמי חזן חיים כץ יצחק סבן אופיר פינס-פז יאיר פרץ מוסי רז
קצרנית: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק
יוסי כץ: על סדר היום קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק.
יוסי כץ: הצעת חוק חופש המידע (תיקון – חברה בת של תאגיד עירוני), התשס"ב- 2000 של חברת הכנסת יהודית נאות וקבוצת חברי כנסת.
יוסי כץ: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט או בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
יוסי כץ: הוצע בוועדת הכנסת כי תוקם ועדה משותפת חוקה-פנים, לגבי ראשות הוועדה טרם סוכם.
אופיר פינס-פז: בשביל מה ועדה משותפת?
אופיר פינס-פז: זה נראה לי מתאים יותר לוועדת הפנים.
יוסי כץ: פנים, אתה אומר?
יוסי כץ: ארבל?
ארבל אסטרחן: פנים?
יוסי כץ: לפי הצעת יושב ראש ועדת החוקה, אם חברת הכנסת נאות לא תביע התנגדות – זה ילך לוועדת הפנים.
אופיר פינס-פז: מה הנושא של זה בדיוק?
ארבל אסטרחן: החלטת הוראות של חוק חופש המידע גם על חברות בת של תאגידים עירוניים.
יוסי כץ: ועדת הפנים.
יוסי כץ: מי בעד? - ירים את ידו.
יוסי כץ: עובר לוועדת הפנים במקום ועדה משותפת.
יוסי כץ: הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות של חבר הכנסת אמנון רובינשטיין – חוקה.
יוסי כץ: אז ועדת חוקה, חוק ומשפט, מי בעד – ירים את ידו.
זאב בוים: מי הציע אחרת?
יוסי כץ: הציעו עבודה ורווחה במליאה, אינני יודע למה.
יוסי כץ: רצו לטרפד את זה, כנראה.
זאב בוים: חוקה, חוקה.
יוסי כץ: הצעת חוק שידור משחק כדורגל (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת חיים כץ.
יוסי כץ: הצעות – לוועדת הכלכלה.
יוסי כץ: או חינוך?
חיים כץ: חינוך.
חיים כץ: יש שם כבר חוק דומה.
יוסי כץ: נודע לי שוועדת החינוך דנה כבר בחוק דומה של חבר הכנסת אבו וילן.
זאב בוים: חינוך, חינוך.
יוסי כץ: מי בעד ועדת החינוך, ירים את ידו.
יוסי כץ: ועדת חינוך.
יוסי כץ: לוועדת הכלכלה או לוועדת הפנים ואיכות הסביבה?
זאב בוים: כלכלה.
ארבל אסטרחן: חוק העמותות זה בוועדת הפנים.
יוסי כץ: בקשה להקדמת הדיון בהצעות חוק: בקשת חה"כ אילן גילאון להקדמת הדיון בהצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים), התשס"ב-2002 – פ/3443, בקריאה טרומית בקשת חה"כ יאיר פרץ להקדמת הדיון בהצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים), התשס"ב-2002 – פ/3477, בקריאה טרומית הצעת חה"כ אופיר פינס-פז להקדמת הדיון בהצעת חוק השכרת דירה ומכירתה בשקלים חדשים, התשס"ב-2002 – פ/3479, בקריאה טרומית
יוסי כץ: אנחנו עוברים הלאה להצעות – יש לנו תשעה חברי ועדה קבועים?
אתי בן-יוסף: נבדוק.
יוסי כץ: תבדקו.
אתי בן-יוסף: יש לנו חמישה חברי ועדה קבועים נוכחים.
זאב בוים: מה זה קבועים?
זאב בוים: אין ממלאי מקום לקבועים?
אתי בן-יוסף: יש, אבל בהצבעה חייבים קוורום של תשעה קבועים, לא ממלאי מקום.
יוסי כץ: לא עשיתם גיוס?
זאב בוים: מי המציעים פה?
אופיר פינס-פז: צריך לנמק.
אופיר פינס-פז: בוא ננמק קודם.
ארבל אסטרחן: לנמק אפשר.
יוסי כץ: ינמקו חברי הכנסת – לפי סדר ההצעות.
יוסי כץ: ראשון – חבר הכנסת אילן גילאון מנמק מדוע הצעה זו דחופה.
יוסי כץ: הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים).
יוסי כץ: מה יקרה אם מחר בבוקר המדד יתחיל לעלות והדולר ירד או יוקפא?
יוסי כץ: למה לא להצמיד ליורו?
אילן גילאון: אדוני, קודם כל, לא צריך להצמיד ליורו ולא להצמיד לין ולא להצמיד לשום דבר.
אילן גילאון: יש גם נימוק פטריוטי בתוך ההצעה – אני מתחיל מהסוף – אנחנו צריכים להצמיד למטבע ששגור כאן, שאנשים מתנהלים אתו.
אילן גילאון: והסיבה האמיתית לכך שאני – ואני יודע שגם חברי כנסת אחרים – הגישו את ההצעה, זה הדחיפות, בבחינת "עבר זמנו – בטל קורבנו", בגלל עליית הדולר למעלה.
אילן גילאון: אני מבקש שלא יצא האוויר מן ההצעה הזאת.
אילן גילאון: דרך אגב, אין פה המצאת המשקפיים.
אילן גילאון: הצעה כזאת ודומה לה כבר הונחה בעבר על ידי שר המשפטים היום.
יוסי כץ: חבר הכנסת יאיר פרץ ישנו פה?
יוסי כץ: איננו.
יוסי כץ: מי מנמק בשמו?
יצחק גאגולה: אני מנמק במקומו.
יצחק גאגולה: אדוני היושב ראש, בגלל המצב הקשה, שהרבה סטודנטים והרבה זוגות צעירים פשוט נאלצים מדי חודש בחודשו להוסיף מאות שקלים בגלל המצב של עליית הדולר, מחובתנו אנחנו לעזור ולפתור את הבעיה.
יצחק גאגולה: כל יום שעובר הוא לרעת הציבור, לרעת הזוגות הצעירים בעיקר ולכן יפה שעה אחת קודם.
יצחק גאגולה: אני רוצה להוסיף משפט אחד.
יצחק גאגולה: הצעת חוק דומה מאד הגשתי גם אני בשינוי קטן.
יצחק גאגולה: עדיין לא קיבלתי את המספר, לצערי, לכן ההצעה שלי לא הוגשה היום, לכן אני רוצה לומר את הדברים האלה ושזה יירשם בפרוטוקול שאני מבקש, שכשההצעה שלי תגיע יתחשבו גם בה והיא תקבל פטור.
זאב בוים: כל הצעה בזמנה.
נסים זאב: אני רוצה להשלים את ההצעה של יאיר פרץ.
נסים זאב: יאיר פרץ התכוון גם לטיסות באל-על, שזה לא יהיה צמוד לדולר, אלא בשקלים.
זאב בוים: לאן הוא נוסע?
זאב בוים: לרמאללה הוא נוסע, במטוס?
יוסי כץ: רבותי, אחרון המציעים – הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אופיר פינס ואין יותר מתאים מאשר חבר הכנסת אופיר פינס עצמו.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לתת עוד נימוק.
אופיר פינס-פז: הורדת הריבית היא דבר מאד מאד חשוב למשק ביכולת שלו להתמודד גם עם בעיות האבטלה וכדומה.
אופיר פינס-פז: כמו לכל דבר יש גם צדדים שליליים לכל החלטה.
אופיר פינס-פז: כדי לצמצם נזקים מול היתרונות של הורדת שער ריבית, צריך לטפל בנושא הזה של הדירה, משום שפה אתה משלם מחיר יקר מאד ברמה חברתית, על דבר טוב מאד מבחינה אחרת.
אופיר פינס-פז: הרי מה תהיה האלטרנטיבה?
אופיר פינס-פז: אם הדברים האלה לא יקרו, הוא יעלה בסוף את שער הריבית, הנגיד, כי אין לו ברירה.
אופיר פינס-פז: מכל מיני סיבות.
אופיר פינס-פז: לכן אני חושב שפה אנחנו מבקשים מענה נכון למציאות שמתרחשת ואני חושב שכדאי לעשות את זה דחוף.
יוסי כץ: אני, באופן יוצא מן הכלל, נותן דיון של שלושה דוברים: חיים כץ, מוסי רז ונעמי חזן, אבל אני מודיע לכם כרגע: אם לא יהיו תשעה חברי ועדה קבועים לא נוכל להצביע.
נעמי חזן: בגלל זה אנחנו רוצים לדבר.
יוסי כץ: כי אנחנו צריכים לסיים את הדיון בעוד שש דקות.
יוסי כץ: כל אחד דקה, כדי שיהיה לנו זמן להצביע.
יוסי כץ: חבר הכנסת חיים כץ.
חיים כץ: הבעיה שלנו היא שאנחנו חיים מהיד לפה.
חיים כץ: הדבר הכי גרוע שאנחנו יכולים לעשות לשוכרי הדירות זה להצמיד את זה לשקל.
חיים כץ: למה זה הדבר הכי גרוע שאנחנו יכולים לעשות?
חיים כץ: כי כל משכיר דירה יצמיד את זה למדד.
חיים כץ: אף אחד לא ישאיר את זה באוויר ואם אני מסתכל לאורך השנים, המדד יותר גבוה מהדולר.
חיים כץ: היתה קפיצה של הדולר עכשיו, אני אצמיד לדולר הגבוה, אני אתן זחילה של מדד ואני אעניש את האנשים – ואין לנו מטרה להעניש את אלה ששוכרים את הדירות.
יצחק גאגולה: אף אחד לא אומר שהוא יצמיד את זה למדד.
יוסי כץ: חבר הכנסת רז, בבקשה.
מוסי רז: אני בעד לפטור מחובת הנחה, כנושא שיש לו דחיפות.
מוסי רז: הדולר עלה וצריך לדון בנושא – אני מסכים - אבל אני שותף לדעתו של חבר הכנסת חיים כץ, החוק הזה הוא לטובת העשירים.
מוסי רז: הוא ידפוק את שוכרי הדירות.
מוסי רז: קודם כל, לא בעיה לעקוף אותו.
מוסי רז: אתם אומרים שינקבו את המחיר בשקלים, אז ינקבו את המחיר בשקלים צמוד לדולר – זה גם אפשרי ואפשר להצמיד למדד, אפשר ריבית, זה נותן משחק לבעלי הדירות ואף על פי שהכוונה שלכם טובה, המשמעות בשטח תהיה נגד שוכרי הדירות.
מוסי רז: אני, ששכרתי דירה במשך שנים, בא אלי בעל הבית, אמר לי: אני רוצה להצמיד למדד, אמרתי לו: בשום פנים ואופן לא.
מוסי רז: אני רוצה להצמיד לדולר.
מוסי רז: אל תפגעו באפשרות הזו שהיא לטובת שוכרי הדירות.
מוסי רז: זה מאד מסוכן.
אילן גילאון: למה זה לטובת שוכרי הדירות?
זאב בוים: בואו נאמר: יש דחיפות לדון בזה.
זאב בוים: מה תהיה מהות הדיון – את זה נראה אחר כך.
מוסי רז: אבל אני בעד פטור מחובת הנחה.
יוסי כץ: סליחה, סליחה, רבותי.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה מצביע, אני משתתף.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא – אני חייב לעלות.
יוסי כץ: אני מצביע עוד דקה אחת.
יוסי כץ: יש תשעה?
אתי בן-יוסף: יש שמונה.
זאב בוים: יאיר הלך להביא אנשים.
ארבל אסטרחן: יחד עם יאיר זה שמונה.
יוסי כץ: עוד דקה אנחנו מצביעים.
יוסי כץ: אחרונה, חברת הכנסת נעמי חזן.
יוסי כץ: חכה, חבר הכנסת דהאמשה, עוד דקה.
יוסי כץ: חברת הכנסת נעמי חזן, זכות הדיבור שלך.
יוסי כץ: את רוצה לדבר?
נעמי חזן: מוותרת.
יוסי כץ: מוותרת?
יוסי כץ: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה - - -
אתי בן-יוסף: אבל חסרים חברי ועדה קבועים.
אתי בן-יוסף: אין תשעה.
יוסי כץ: רבותי, אני מעמיד את זה להצבעה.
יוסי כץ: אין לי ברירה.
יוסי כץ: אתם רוצים – תבקשו רביזיה.
ארבל אסטרחן: אתה לא יכול להצביע.
זאב בוים: תעמיד להצבעה.
יוסי כץ: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה לשלוש הצעות החוק הללו.
אנה שניידר: אתה לא יכול להצביע.
אתי בן-יוסף: חסר לך קוורום.
אתי בן-יוסף: לפי התקנה החדשה אי אפשר לקיים הצבעה.
יוסי כץ: רבותי, יש אזכרה לראש הממשלה המנוח, מנחם בגין זכרו לברכה.
יוסי כץ: אני לא מתכוון לעכב את ההצבעה.
אנה שניידר: אבל אתה לא יכול להצביע.
זאב בוים: אז תצביע ביום שני.
יוסי כץ: יום שני?
יוסי כץ: אבל תבינו, זכרו של מנחם בגין, עם כל הכבוד, יותר חשוב.
חיים כץ: אז תצביע.
יוסי כץ: אני מודיע לכם שעוד דקה בדיוק אני אעשה את ההצבעה.
זאב בוים: עוד דקה.
זאב בוים: בוא, תביא מהר עוד אחד.
אתי בן-יוסף: אבל חלק יצאו.
יוסי כץ: הם יצאו.
יוסי כץ: רבותי, אני מודיע לכם שאני דוחה את ההצבעה לשבוע שמתחיל בארבעה במרץ.
נסים זאב: אני מודיע שאני אנסה לשנות את התקנה הזאת של התשעה.
נסים זאב: היא לא שקולה.
חברי הוועדה: זבולון אורלב אפי אושעיה מיכאל איתן זאב בוים יצחק גאגולה עבד-אלמאלכ דהאמשה עופר חוגי שאול יהלום אבי יחזקאל אליעזר כהן אמנון כהן סופה לנדבר מרדכי משעני יצחק סבן אברהם פורז נחמה רונן ויצמן שירי מזכיר הכנסת, אריה האן סגן מזכיר הכנסת, דוד לב
מוזמנים: שר המשפטים, מאיר שטרית שר התקשורת, ראובן ריבלין השר המתאם בין הממשלה לכנסת, דני נווה איתן לסרי יועץ ראש הממשלה לענייני הכנסת אורי אולניק מנכ"ל, משרד התקשורת נגה רובינשטיין משרד המשפטים אריאלה קלעי משרד המשפטים עדנה הראל יועצת משפטית, משרד המדע, התרבות והספורט
מנהל/ת הוועדה: לאה ורון מנהלת הוועדה המיוחדת לענייני תיקוני חקיקה בתחום התקשורת
קצרנית: דיון בנושא הצעות חוק פרטיות
יוסי כץ: אני מתנצל על האיחור הקל.
יוסי כץ: על סדר היום שלנו דיון בנושא החקיקה הפרטית.
יוסי כץ: הצעות חוק פרטיות.
יוסי כץ: היוזמה היא יוזמה משותפת של יושב ראש הכנסת, שר המשפטים, השר המתאים ואנוכי והיא לא נולדה בחלל ריק.
יוסי כץ: ביקשתי לשים בפניכם דפים שהוכנו על ידי הממ"מ, עם איזשהו מחקר השוואתי – לא כל המחקר, אבל ודאי הטבלה ההשוואתית.
אנה שניידר: הונחו?
יוסי כץ: הונחו על שולחן הכנסת, כשלוש מאות הצעות ומתוכן עברו כארבעים הצעות חוק.
יוסי כץ: אני מצאתי במקרה מכתבים – אני הייתי אז רכז לשכה פרלמנטרית של חבר כנסת צעיר שקראו לו משה שחל, שהיה פעיל מאד בתחום החקיקה וחלק מהצעות החוק אפילו נוסחו בידיו.
שאול יהלום: התקדמת יפה.
יוסי כץ: התקדמתי יפה.
יוסי כץ: אז לא היה מונח כזה – זה היה בהתנדבות מלאה, אבל אני יכול לומר לכם שכשחברי כנסת הניחו עשרים הצעות חוק בקדנציה, זה נחשב להישג ראוי להתכבד ואם הם הצליחו להעביר כמה מהן – עוד יותר טוב.
יוסי כץ: לא יכול להיות ספק – ואני אומר לכם את זה נגד האינטרסים האישיים שלי, כי אני חסיד החקיקה, אבל כל מי שמעיף מבט על הטבלה רואה שהמצב במדינת ישראל הוא בלתי נסבל.
יוסי כץ: זאת אומרת: החקיקה הפרטית הזו בעצם מכתיבה לממשלה - לכל ממשלה, תהא זו ממשלת שמאל, ממשלת ימין או ממשלת אחדות – את סדרי העדיפויות, בעצם.
יוסי כץ: אז אם מדובר, למשל, בגמלת סיעוד – גמלת סיעוד זו יוזמת חקיקה פרטית – זה דבר נהדר.
יוסי כץ: כולנו מברכים על כך.
יוסי כץ: כולנו אומרים: זה נהדר.
יוסי כץ: חקיקה טובה, חשובה.
יוסי כץ: בוודאי אפשר להגיד את זה על הרבה תחומי חקיקה פרטית, שהניבו חקיקה שהיא ברכה למדינת ישראל ולחברה הישראלית.
יוסי כץ: אבל הנכון הוא שמאז הכנסת ה-13 כמות הצעות החוק שקודם כל מונחות על שולחן הכנסת – מדובר כבר באלפים.
יוסי כץ: שלושת אלפים.
המתאם דני נווה: אצל הבריטים אני רואה שאפשר להגיש הצעות חוק פרטיות רק במהלך ימי שישי.
המתאם דני נווה: אז אפשר לאמץ את זה גם בכנסת.
יוסי כץ: אפשר להציע גם לעשות את זה בפורים.
יוסי כץ: טוב, מילתא דבדיחותא – אבל בצורה רצינית, מצד שני, ההצעות שהציעה הממשלה וניסתה להעביר אותן באמצעות ועדת חוקה, אולי היו מוגזמות מדי.
יוסי כץ: אם אתה שם חישוקים על חברי הכנסת בצורה כזו שהם בעצם לא יכולים לחוקק חקיקה פרטית, אז זה גם מוגזם, לכיוון השני.
שאול יהלום: מה זאת אומרת ועדת חוקה?
שאול יהלום: במליאה הם הביאו את זה.
יוסי כץ: הוצעו על ידי ועדת חוקה.
מרדכי משעני: לצורך מה?
יוסי כץ: לנוכחות בזמן חקיקה פרטית במליאה.
יוסי כץ: שזה איזשהו ניסיון שללא ספק יטיל איזושהי מגבלה על החקיקה הפרטית.
מרדכי משעני: ועל החקיקה של הממשלה לא נטיל סייגים?
יוסי כץ: לכן נדמה לי שכל מי שרוצה להביא מצד אחד למצב שבו חברי הכנסת יוכלו לבטא את עצמם ומצד שני למנוע את המבול של החקיקה הפרטית – אני אתן דוגמה יוצאת מן הכלל.
שאול יהלום: הממשלה בעצמה היא קוורום, עם השרים וסגני השרים.
יוסי כץ: חברת הכנסת סופה לנדבר הביאה הצעת חוק שעברה במליאה להקמת בית חולים.
יוסי כץ: אני משוכנע שגם חברת הכנסת סופה לנדבר יודעת היטב שהקמת בית חולים באשדוד זה תפקיד של המדינה ותפקיד של הממשלה ולא תפקיד של הכנסת.
סופה לנדבר: אז כנראה המדינה לא מתפקדת כמו שצריך.
סופה לנדבר: אני הייתי קוראת לחקיקה הזאת "מתקנת" ולא "פרטית".
יוסי כץ: העדפה מתקנת.
יוסי כץ: אז לכן התכנסנו לדיון כאן, מתוך כוונה שמהדיון הזה לא נצא רק עם איזשהן הצעות אקדמיות, אלא עם איזשהם רעיונות מעשיים שיביאו לאותו שביל זהב שישמור על מעמדה של הכנסת, ייתן ביטוי לפעילות החקיקה של חברי הכנסת, אבל מצד שני יפסיק את המצב של מבול הצעות חוק שלפעמים עובר על גדותיו ולא מוסיף לנו, לא כבוד ולא רצינות ובוודאי משבש את סדרי עבודתה של ממשלה – כל ממשלה – ופוגע בתקציב המדינה ובסדרי העדיפויות של מי שבעצם היה צריך לבוא הנה עם סדר עדיפויות.
אברהם בורג: אדוני יושב ראש הוועדה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת.
אברהם בורג: אני מבקש, ברשותכם, כמה מילות פתיחה לפני כמה הצעות שמונחות על השולחן.
אברהם בורג: יש הרבה סיבות למנותקים הזה.
אברהם בורג: לפעמים לא מבינים את ההליכים שלנו, לא מבינים מה זה תקנון, לא מבינים מה זה הצעה לסדר ולא מבינים מה זו הצעה אחרת שבעצם נועדה לתמוך באותה הצעה.
אברהם בורג: לא מבינים את השפה הפנימית של המערכת כאן.
אברהם בורג: איש מאתנו אסור לו להקל ראש במשבר האמון הגדול שיש בין הציבור הישראלי לבין כנסת ישראל.
אברהם בורג: זה משבר שסכנותיו בצדו.
אברהם בורג: כל אחד בקהל שלו, כל אחד בציבור שלו, כל אחד מבין שבנקודה מסוימת שבה הציבור יגיד: אי אפשר אתכם יותר - - -
יצחק גאגולה: לא תמיד באשמתנו, דרך אגב.
אברהם בורג: בנקודה שבה הציבור יגיד: אי אפשר יותר, אז אי אפשר יהיה יותר.
אמנון כהן: ומתבטלות בחוק ההסדרים.
אברהם בורג: זה סיפור אחר לגמרי.
אברהם בורג: עכשיו, אנחנו צריכים בעצם לקיים דיון שרק את חציו נקיים כאן.
אברהם בורג: חצי אחד, שאני לא מרגיש שאנחנו בנויים לדון בו ואני לא מרגיש שיש לנו הצעות טובות בנושא הזה, זה מה לעשות עם חקיקה רבתי, שהיא משנה סדרי בראשית – סדרי תקציב, סדרי מדיניות, סדרי אסטרטגיה של מדינה – אגב חקיקה פרטית, אני לא חושב שזה נמצא כרגע על השולחן, למרות שאני מבקש מהיושב ראש לקיים על זה דיון, וזה לא שייך לקואליציה – אופוזיציה, כי זה בא מכל הכיוונים.
אברהם בורג: העדרה של משמעת פרלמנטרית הוא דבר גדול מאד כאן בתוך המערכת.
אפי אושעיה: אני מתפלא שיושב ראש הכנסת נתפס לאופנה החדשה של לתקוף את חברי הכנסת.
אברהם בורג: לא, בכלל לא.
אפי אושעיה: של ריבוי חקיקה וכולי.
אפי אושעיה: הרי אין לנו חוקה, יש בעיות אחרות שצריך להביא אותן.
אברהם בורג: אפי, אני מוכן להתווכח גם על ריבוי חקיקה.
אברהם בורג: אני אומר בסוגריים – אני לא רוצה להיכנס לוויכוח הזה – בעיני ריבוי חקיקה הוא עדות לחולשת הכנסת ולא לעוצמתה של הכנסת.
אברהם בורג: דברים שהיו צריכים להיגמר ברמה של הוראת שר ותקנה, בגלל הסתימה של המערכת הבירוקרטית והמינהלית בישראל, עוברים לרמת חקיקה.
אברהם בורג: זאת עדות של חולשה ולא של עוצמה, אבל בוא נקיים על זה דיון אחר.
אברהם בורג: אני לא תוקף את חברי הכנסת, אני מסתכל על המוסד ורוצה לתקן.
שאול יהלום: על מה תדון ועדת שרים לחקיקה?
אברהם בורג: על העקרונות.
שאול יהלום: רק על העקרונות?
אברהם בורג: כבר לפני כן.
אברהם בורג: שאול יהלום רוצה הצעת חוק בנושא משהו, הוא כותב את הרציו - - -
ויצמן שירי: אבל בפועל זה לא קיים.
ויצמן שירי: בפועל עוברים את כל הויה-דלרוזה וועדת שרים לענייני חקיקה מחליטה שהיא מתנגדת ובזה נגמר העניין.
ויצמן שירי: להסביר?
ויצמן שירי: לא יודעים להסביר.
אברהם בורג: שאול, שמת את הרציו על השולחן, את דברי ההסבר, אולי מעובים.
אברהם בורג: החלטת לפי מכסתך – והיום זה שבועיים מראש.
אברהם בורג: קח שלושה מראש – אתה הולך להעלות את החוק הזה – ינסחו לך אותו, יעבירו לך אותו בנוהל הקיים לוועדת השרים, ועדת השרים כבר תשב על נוסח מעובה, אבל אל תנסח את כל החוקים שלא תעלה אותם.
אברהם בורג: תפוס לך את הנישה עם דברי ההסבר, עם הרציו וכשתרצה את זה לחקיקה, תפתח את זה על ידי הלשכה המשפטית.
ויצמן שירי: איפה העניין הזה של הפרדת הרשויות, אברום?
אברהם בורג: רגע, שירי.
ויצמן שירי: לא, רגע.
ויצמן שירי: עם כל הכבוד, אנחנו הולכים לחוקק את זה והם יקבעו אם להעביר את החוקים או לא.
אברהם בורג: שירי, אני לא יודע על מה אתה מדבר, אני מציג כאן את הבעיות.
יוסי כץ: סליחה, כל אחד יקבל רשות דיבור.
ויצמן שירי: מה אתה לא יודע על מה אני מדבר?
ויצמן שירי: מחוקקים פה חוקים והם מתנגדים.
אברהם בורג: אני לא מקשיב.
אברהם בורג: זה לא שייך כרגע למה שאני מציע.
ויצמן שירי: זה לא שייך למה שאתה מציע?
ויצמן שירי: מה שאתה מציע לא יהיה ריאלי, זה כל העניין.
אברהם בורג: אחד, בצד הטכני הפנימי, זה לדון בוועדת הכנסת – ואני מקווה גם להחליט – שלא כל התשעה או כל מאה החוקים של חבר הכנסת, צריכים להיות מנוסחים לכתחילה בנוסחם המלא, אלא רק, בסופו של דבר, אלה שיגיעו להצבעה.
אברהם בורג: הנקודה השניה – כל אחד מכם בא למליאה ומקיימים בעצם סחר-מכר בנושא פיצול הצבעה.
אברהם בורג: ואז נוצר מצב שדנים בחוק בזמן אחד ומצביעים עליו טקטית בזמן אחר.
אברהם בורג: אתה לא יודע בזמן שאתה מצביע על מה אתה מצביע, אין לך מושג.
אברהם בורג: אנחנו בנשיאות קבענו – אבל קבענו את זה כמוסכמה, אבל לא כעיגון ואני חושב שצריך גם לעגן את זה – שאין פיצול בהצבעות.
אברהם בורג: העלית נושא – אתה או הממשלה, לצורך העניין – העלית נושא, תצביע עליו.
אברהם בורג: תגמור אותו.
אברהם בורג: ולא פתאום אתה מוצא את עצמך באיזשהו יום מצביע על עשרות חוקים שראשי סיעות אין להם מושג, או חברי כנסת, על מה מדובר.
זאב בוים: אבל זה לא מצמצם את מספר החוקים.
אברהם בורג: אמרתי: שלושה דברים.
אברהם בורג: אחד בפנים ושניים להתנהלות.
אברהם בורג: והאחרון – שזה נושא שאני מניח ששר המשפטים ייגע בו – שאלת המכסות.
אברהם בורג: היום נהוג שחוק – וזה נוגע למה ששירי קצת נגע בו – היום נהוג שאם יש הסכמה של ועדת שרים מנמקים מן המקום את החוק הזה והוא לא נחשב במכסתו של חבר הכנסת.
אברהם בורג: אלה הדברים שלפחות בישיבות המקדימות, דומני, אדוני היושב ראש, דיברנו עליהם והחלטנו להביא אותם לפני ועדת הכנסת ועל שלושתם ועל כל מה שיתווסף עליהם, אנחנו מבקשים שיתקיים הדיון.
יוסי כץ: תודה, שר המשפטים, בבקשה.
מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, חברים, שירי – אני רוצה לענות לחלק מהשאלות שלך.
מאיר שטרית: אני נמצא בכנסת הזאת עשרים שנה.
מאיר שטרית: אני יודע שזאת פעם רביעית או חמישית שהנושאים האלה באים לדיון.
מאיר שטרית: לצערי, אני מוכרח לומר, שבהרבה מאד מקרים לחברי כנסת משני צדי המתרס לא היה אומץ לקבל החלטה מכרעת לסיים את העניין.
מאיר שטרית: לדעתי זה מדרדר את מעמדה של הכנסת.
אפי אושעיה: מה זה מדרדר את מעמדה של הכנסת?
שאול יהלום: בעבר אתה הדרכת אותי נגד כל הרעיונות האלה.
מאיר שטרית: לא, חלילה וחס.
מאיר שטרית: אני לא נגד חקיקה, אני בעד חקיקה.
ויצמן שירי: שאול, אמר כבר ראש הממשלה: דברים שנראים מכאן לא נראים משם.
ויצמן שירי: אתה לא יודע?
ויצמן שירי: היום ככה, בעוד חצי שנה ככה.
שאול יהלום: אבל לא צריך להתפאר בזה.
מאיר שטרית: שירי, אני יכול להוכיח לך שהעליתי את ההצעות הללו כשאני באופוזיציה, כשאני ראש קואליציה, כשאני חבר כנסת פשוט – אני שר לא כל כך הרבה זמן.
מאיר שטרית: אני מוכן לשלוף את הפרוטוקולים ולהראות לך שהעליתי את זה פעם אחר פעם.
מאיר שטרית: אני לא אומר את זה סתם.
מאיר שטרית: אני אומר את זה כמחוקק.
מאיר שטרית: אתה מסכים אתי שאני יושב פה עשרים שנה ותאמין לי – הרבה חוקים עברתי בכנסת וחוקים רציניים.
מאיר שטרית: תבדוק כמה חוקים אני מניח על שולחן הכנסת.
מאיר שטרית: מעט מאד.
מאיר שטרית: אני לא מניח אלף חוקים או מאתיים חוקים.
מאיר שטרית: אני מניח מעט מאד חוקים, רק חוקים שאני באמת מתכוון להם, וגם מצליח להעביר אותם בסופו של דבר, אם הם רציניים.
ויצמן שירי: נסכים להגבלה בתנאי שתסכימו להגבלה שאתם לא מתנגדים לכל דבר.
שאול יהלום: מה אתה מסכים להגבלה?
שאול יהלום: מה קרה?
ויצמן שירי: לא, בתנאי שלא יתנגדו.
שאול יהלום: אתה הופך לנמלה?
שאול יהלום: תהיה אריה.
ויצמן שירי: מה נמלה?
ויצמן שירי: אני אריה, אל תדאג.
מאיר שטרית: אני רוצה להסביר לכם, חברים.
מאיר שטרית: אני לא יכול להכריח אתכם איך להצביע.
מאיר שטרית: אני יכול לנסות לשכנע.
מאיר שטרית: אני יכול לנסות.
מאיר שטרית: על כל פנים, אני רוצה להסביר מה המגבלות והבעיות הקיימות היום.
מאיר שטרית: היום אין מגבלה למספר הצעות החוק שחבר כנסת יכול להניח.
מאיר שטרית: אני מכיר חברת כנסת שמניחה אלף הצעות חוק.
מאיר שטרית: אני לא מגזים.
מאיר שטרית: חמש מאות עד אלף הצעות חוק.
אברהם בורג: חלקן אפילו שלה.
מאיר שטרית: חלקן אפילו שלה.
זאב בוים: אבל חלקן הקטן, כנראה.
מאיר שטרית: עכשיו, תסבירו לי אתם:
מאיר שטרית: כל חוק כזה שמונח, פעם אחת הלשכה המשפטית של הכנסת עובדת עליו.
מאיר שטרית: פעם שניה, הוא מגיע למשרד המשפטים, כל חוק כזה נפתח לו תיק, יושבים משפטנים אצלנו, שיושבים על החוק הזה כדי לעבד את חוות הדעת של המשרד על החוק.
מאיר שטרית: הפטנט השלישי הוא, שמישהו מכין הצעת חוק, מחתים חמישים חברי כנסת.
מאיר שטרית: שישים חברי כנסת.
מאיר שטרית: יעני: זה לא נספר במכסה.
נחמה רונן: למה זה לא נספר?
אברהם בורג: זה נספר.
מאיר שטרית: זה נספר?
מאיר שטרית: על שם מי זה נספר?
זאב בוים: הראשון, המציע.
מאיר שטרית: עכשיו ניקח את העובדות לאשורן: מותר לפי התקנון של הכנסת, לכל חבר כנסת, להביא לדיון בכל מושב של הכנסת חמש הצעות חוק בלבד והצעות רגילות לסדר.
מאיר שטרית: זו המכסה בערך.
מאיר שטרית: לאופוזיציה – שש הצעות חוק.
מאיר שטרית: עכשיו – מה הטעם להגיש מאות הצעות חוק, כשבכל המושב אתה יכול להגיש חמש הצעות חוק?
מאיר שטרית: אין בזה שום הגיון.
מאיר שטרית: סתם עבודת סרק.
ויצמן שירי: בתנאי שלא תתנגדו להצעות.
מאיר שטרית: אתה רוצה להגיש הצעה 11?
מאיר שטרית: תגיש אותה ותמשוך הצעת חוק אחת.
מאיר שטרית: שתמיד המכסה שמותר להניח על השולחן תהיה עשר.
מאיר שטרית: אז רבותי, ההתיחסות אז תהיה יותר רצינית – של כולנו.
מאיר שטרית: ללשכה המשפטית לא יהיה עומס מיותר, סתם, למשרד המשפטים לא יהיה עומס, גם חבר כנסת יתייחס לעצמו ברצינות.
מאיר שטרית: הוא לא יחתום על כל הצעת חוק.
מאיר שטרית: הוא ירצה לטפל בנושאים שחשובים לו.
מאיר שטרית: סופה רוצה בית חולים באשדוד?
מאיר שטרית: היא תכניס את זה בעדיפות.
ויצמן שירי: זה לא נספר.
ויצמן שירי: אתה מדבר מעכשיו.
מאיר שטרית: אבל אני אומר:
מאיר שטרית: אם זה חוק שחשוב לה, אז היא תעדיף אותו.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לך שכל חקיקה חשובה לי.
סופה לנדבר: מה, אתה רוצה להגיד שאנחנו כל כך לא רציניים שאנחנו - - -
זאב בוים: אבל תעשי סדר עדיפויות.
זאב בוים: תקבעי לעצמך.
סופה לנדבר: אחר כך אתה פוסל לי את זה.
זאב בוים: בטח שאני פוסל, כי את נותנת אלף חוקים.
זאב בוים: אה, לא את נותנת את האלף שהוא דיבר עליהם.
מאיר שטרית: כל הבקשות האלה מוגשות כהצעות לתיקון תקנון, לא צריך חקיקה אפילו.
מאיר שטרית: אני מציע לקבוע מכסה, נניח – פי שתיים מההצעות שמותרות במכסה.
מאיר שטרית: באופוזיציה 12, בקואליציה 10.
מאיר שטרית: רוצה להוסיף אחת – חייב למשוך אחת.
זאב בוים: וגם לגבי הצטרפות להצעת ממשלה.
מאיר שטרית: זה מה שאני אומר: זה יהפוך את העניין ליותר רציני, כי אז כל מי שירצה להגיש הצעת חוק, יאבק עליה וילחם עליה, בצדק, סופה.
סופה לנדבר: זה פרלמנטרים באזיקים.
סופה לנדבר: בשביל מה אנחנו כאן?
מאיר שטרית: אז למה זה קיים בכל מיני פרלמנטים בעולם?
מאיר שטרית: אף אחד לא באזיקים, רק אנחנו באזיקים?
ויצמן שירי: לא, אבל הגשתי ארבע – לא שלושים ולא ארבעים – ולשלוש התנגדתם.
ויצמן שירי: בחייך, על מה אתה מדבר?
ויצמן שירי: ואתה אומר שאתה מגיש הצעות ענייניות ואני ביקשתי לשבת אתכם ולדבר עניינית ואתם קוראים לכל דבר פופוליסטי ולא יודעים להסביר למה אתם מתנגדים.
מאיר שטרית: כל מי שביקש לשבת אתי לא נדחה אף פעם.
מאיר שטרית: הוא יישב אתי.
שאול יהלום: אבל ארבעים זה כבר המכסה.
מאיר שטרית: רבותי, פעם בכנסת הצעות לסדר רגילות או הצעות לסדר בכלל היו מלחמת עולם במליאה.
מאיר שטרית: היו נלחמים על כל הצעה לסדר.
מאיר שטרית: מגייסים את הקואליציה נגד האופוזיציה כי כל הצעה לסדר היתה חשובה.
מאיר שטרית: היום הצעות לסדר, בגלל ריבוי החקיקה, הפכו להיות עודף סרח.
נחמה רונן: הן גם לא נידונות.
מאיר שטרית: אף אחד לא מתייחס אליהן ברצינות.
מאיר שטרית: מגישים אלף הצעות, שרים אפילו לא באים לענות להן, מעבירים הכל לוועדות, יודעים שהכל נקבע, חבל על הזמן.
מאיר שטרית: כיוון שהחקיקה הפכה להיות דבר מרכזי ואין בלתו.
מאיר שטרית: אז הצעות לסדר הפכו להיות אפס.
מאיר שטרית: אז אם זו הגישה שלכם – ותרו על ההצעות לסדר.
שאול יהלום: לחקיקה השרים כן באים?
שאול יהלום: גם לא באים.
מאיר שטרית: אדוני, באים.
מאיר שטרית: ואם לא באים אני עונה במקומם.
מאיר שטרית: אני יושב בכנסת כל הזמן.
מאיר שטרית: הדבר הנוסף, עכשיו, מהצד של הממשלה.
מאיר שטרית: תראו, אפשר לעשות כל חוק.
מאיר שטרית: אם אין מגבלה – אני מדבר עכשיו על העניין של מגבלת חקיקה – אפשר לעשות כל חוק שרוצים בעולם.
מאיר שטרית: אם אין מגבלה אין בעיה.
מאיר שטרית: אבל אז יקרה דבר אחד – אני מבקש עכשיו להזהיר את חברי הכנסת.
מאיר שטרית: מה קורה?
מאיר שטרית: כשהחוקים אין להם מקור תקציבי, אתה יכול לעשות כמה חוקים שאתה רוצה.
ויצמן שירי: לא חוקים עם מקור תקציבי – ואתה יודע על מה אני מדבר.
ויצמן שירי: לא כל דבר זה כסף.
ויצמן שירי: הרבה פעמים ממשלה מתנגדת בשביל לא להסתכסך עם סקטורים שפוחדים מהם.
ויצמן שירי: זה העניין.
זאב בוים: תגיד לי, אתה נרשמת לרשות דיבור?
זאב בוים: אני קורא לך לסדר, אדוני.
זאב בוים: אני יושב ראש הקואליציה שלך.