GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי כץ: היועצת המשפטית לכנסת תביע את עמדתה בצורה ברורה.
יוסי כץ: אני מבקש להבהיר שהייעוץ המשפטי של הכנסת איננו יכול להתייחס לתקינות הליכי החקיקה בתוך הממשלה.
יוסי כץ: הוא יכול להתייחס לשאלה האם מדובר בנושא חדש וכו', אולם הוא אינו יכול לחוות את דעתו על תקינות הליכי החקיקה בשלב של הממשלה.
אפי אושעיה: אתמול אמר היועץ המשפטי לממשלה שהחוק שיעבירו לא יהיה בגיץ.
אפי אושעיה: הוא מערער על הסמכות שלנו ואומר שהדברים לא יעברו בבג"ץ.
אפי אושעיה: לפני שנתחיל לדון בכך, אני מבקש לקבל ייעוץ משפטי.
אברהם פורז: זה יעבור בבג"ץ.
מדובר בשני נושאים: עו"ד רובינשטיין מטפלת בנושא ישירות, והיא יכולה להתייחס לדברים.
מדובר בשני נושאים: היה מסמך שהוכן במשרד עורכי דין, והוא הועבר אלינו בלי בדיקה של הלשכה המשפטית של משרד התקשורת.
מדובר בשני נושאים: כלומר, משרד המשפטים לא קיבל מסמך של משרד התקשורת שהוא תזכיר חוק.
מדובר בשני נושאים: יש דרכים מסודרות לחקיקה - ואני מסכים עם ח"כ אושעיה שהליכי החקיקה בממשלה אינם נוגעים לדיון בוועדה כאן.
מדובר בשני נושאים: על המשרד הרלוונטי להפיץ תזכיר חוק, ועל משרדי הממשלה האחרים להתייחס לכך.
מדובר בשני נושאים: כך נעשה לגבי כל המשרדים, וכך ייעשה גם הפעם.
נגה רובינשטיין: כבר לפני כמה שבועות הודיע שר התקשורת בוועדת הכלכלה שבכוונתו להעביר את נושא הרישיונות בהצעת חוק פרטית.
נגה רובינשטיין: זה איננו הליך חדש, לצערנו.
נגה רובינשטיין: אנחנו יודעים שהצעת חוק פרטית בנושא הרישיונות קיימת, אך לא ראינו אותה.
זבולון אורלב: אתמול היא הונחה על שולחן הכנסת.
נגה רובינשטיין: היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה עברה על ההצעה הזאת, כך אני מבינה.
נגה רובינשטיין: אם הייתה דחיפות גדולה בנושא ואם היה רצון לקדם את ההליך בדרך התקינה, באמצעות שלוש קריאות, הייתה אפשרות לעשות זאת באמצעות הצעת חוק פרטית של ח"כ מציע.
נגה רובינשטיין: אנחנו מעוניינים שההליך בממשלה יתקיים כראוי.
נגה רובינשטיין: לא הופץ תזכיר למשרד המשפטים, וגם לא למשרדים רלוונטיים אחרים כמו משרד האוצר ומשרד המדע, התרבות והספורט.
שאול יהלום: החומר הגיע ממשרד פרטי.
שאול יהלום: האם משרד פרטי מעורב בחקיקה ממלכתית?
שאול יהלום: יש צורך בשקיפות, בגילוי נאות.
שאול יהלום: משרד פרטי מונחה על-ידי אינטרסים.
ראובן ריבלין: אסביר זאת.
ראובן ריבלין: לא נעשה שום דבר המנוגד לחוק.
ראובן ריבלין: משרד התקשורת איננו משרד המשפטים, והוא פועל רק בדרכים החוקיות.
יוסי כץ: אני מבקש להפסיק את חילופי הדברים הללו.
יוסי כץ: אתן לכולם לדבר.
יוסי כץ: אני קורא את ח"כ יהלום לסדר.
שאול יהלום: צריך לקרוא לסדר את מי שמכוון את הממשלה לפנות למשרדים פרטיים.
אנה שניידר: ראשית אני מבקשת להתייחס לדבריהם של ח"כ אושעיה ועו"ד שופמן.
אנה שניידר: מכתב היועץ המשפטי לממשלה איננו מכוון לכנסת.
אנה שניידר: המכתב מיועד לראש הממשלה, לשר המשפטים, לשר התקשורת, לשר התרבות, המדע והספורט, לשרה ציפי לבני ולמזכיר הממשלה.
אנה שניידר: הטענה היא שמכיוון שתזכיר חוק איננו קיים הליך החקיקה איננו תקין.
אנה שניידר: הדבר איננו מעניינה של הכנסת.
אנה שניידר: כל עוד הצעת החוק איננה לפני הכנסת, אין עניינה של הכנסת האם תזכיר חוק היה או לא היה.
אנה שניידר: המכתב של היועץ המשפטי לממשלה איננו מעלה ואיננו מוריד לנושא שאמור להיות נדון כאן, בוועדת הכנסת:
אנה שניידר: האם הרישיונות הם חריגה מגדר הנושא שנדון בוועדה המיוחדת לענייני חקיקה בתחום התקשורת.
יוסי כץ: אני מבקש להסביר, מנקודת מבטי כחבר הוועדה, מדוע הדברים רלוונטיים.
יוסי כץ: במצב של חילוקי דעות כאלה בין שניים או שלושה שרים בממשלה – וכאשר אין מדובר בהצבעה טכנית רגילה, כפי שכולנו יודעים – יש משמעות להתנהגותם של משרדי הממשלה.
אנה שניידר: נכון, אבל לא לנושא הנדון כאן.
אנה שניידר: לגופו של עניין, סעיף 120 לתקנון קובע שאם הוצע בוועדה תיקון להצעת חוק וחבר הוועדה או נציג הממשלה טוען שהתיקון המוצע חורג מגדר הנושא, הנושא מגיע לוועדת הכנסת ועליה להחליט לגביו.
אנה שניידר: זוהי החלטה פוליטית במהותה.
אנה שניידר: אבל אם שואלים אותי, כיועצת משפטית, מהו נושא חדש, יש לי מבחן ברור וחד לכך מבחינה משפטית: כל מה שאיננו נמצא בהצעת החוק, בחוברת הכחולה, הוא במהותו נושא חדש.
אנה שניידר: מטרתה של הצעת החוק בחוברת הכחולה היא להפיץ את הנושא לציבור, ושהציבור ידע במה מדובר.
אנה שניידר: לכן יש גם דברי הסבר.
אנה שניידר: אם תוך כדי הליך החקיקה מוסיפים נושאים שלא היו בחוברת הכחולה – מבחינה משפטית פורמלית אפשר לומר שמדובר בנושא חדש.
אנה שניידר: אולם אני מודה שאינני מצויה בפרטיה של הצעת החוק המסוימת הזאת.
אנה שניידר: לשם כך נוכחת כאן המשנה ליועצת המשפטית לכנסת, היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה.
אנה שניידר: אשמח אם היא תביע את דעתה בנושא.
אפי אושעיה: אני סמוך ובטוח שעו"ד בנדלר תביא לפנינו סקירה משפטית ארוכה ומפורטת של הנושא.
אפי אושעיה: נפעל על-פי חוות הדעת שיימסרו.
אפי אושעיה: אתמול באתי להצביע בעד שיטת הרישיונות, וראיתי מסמך שבו היועץ המשפטי לממשלה מזהיר שהצעת החוק שנעביר לא תעמוד במבחן הבג"ץ.
אפי אושעיה: גם אם המסמך לא היה מכוון אלינו, אני מתייחס בחרדת קודש למסמך של היועץ המשפטי לממשלה.
אפי אושעיה: זוהי אזהרה ברורה מבחינתי.
ראובן ריבלין: לא כתוב שהדבר לא יעמוד בבג"ץ.
ראובן ריבלין: הם, בשם החוק, יכולים לומר הכול.
ראובן ריבלין: הם גם יכולים להפעיל את המשטרה.
אתי בנדלר: בהמשך לדבריה של היועצת המשפטית לכנסת אני מבקשת לפרט עוד את הדברים.
אתי בנדלר: במסגרת הדיונים שנערכים בוועדה המיוחדת לענייני תקשורת שהכנסת מינתה העלה יו"ר הוועדה, ח"כ פורז, שתי הצעות שלא היו כלולות בהצעת החוק הממשלתית.
אתי בנדלר: נטענה לגביהן טענת נושא חדש.
אתי בנדלר: העניין האחד הוא מעבר משיטת הזיכיונות לשיטת הרישיונות בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו; העניין האחר הוא הארכת תוקף הזיכיונות בערוץ השני עוד בשנה נוספת.
אתי בנדלר: ועדת הכנסת מתבקשת להכריע מהו נושא חדש.
אתי בנדלר: סעיף 119 לתקנון קובע שוועדה שמכינה הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית רשאית להכניס בה תיקונים ושינויים ככל שנדרש להשלמת החקיקה, ובלבד – וכאן הסייג – שלא תהיה חריגה מגדר הנושא.
אתי בנדלר: "נטענה טענת חריגה מגדר הנושא", והטענה הזאת יכולה להיטען או על-ידי נציג ממשלה או על-ידי חבר כנסת, "מועברת ההכרעה לוועדת הכנסת".
אתי בנדלר: עליי להקדים ולומר שמבחינת תקינות הליכי החקיקה הייתי מרגישה הרבה יותר טוב לו היו מונחות לפנינו הצעות חוק שמתייחסות באופן ברור לסוגיות הללו.
אתי בנדלר: אולם זה איננו המצב.
אתי בנדלר: ולכן השאלה היא האם בכל זאת אפשר לדון בסוגיות הללו במסגרת תיקונים להצעת החוק המונחת לפני הוועדה.
אתי בנדלר: כדי לדעת מהו נושא חדש יש לברר מהו נושא.
אתי בנדלר: זהו מושג מאוד לא חד-משמעי.
אתי בנדלר: במקרים מסוימים ברור שמדובר באותו נושא, או שברור בעליל שאין מדובר באותו נושא, כמו למשל כמה תיקונים שהתקבלו במסגרת הסתייגויות לחוק ההסדרים – אך לא אכנס לנושא הזה.
אתי בנדלר: כלומר לכאורה, מבחינה מהותית, היה ברור אז שאין מדובר באותו נושא אלא בחריגה, ובכל זאת ועדת הכנסת החליטה שאין מדובר בחריגה.
אתי בנדלר: רוב הנושאים נמצאים בתחום האפור, בין הקצוות.
מיכאל איתן: מה שם החוק שאנחנו דנים בו?
מיכאל איתן: כלומר, הנושאים הם בגדר שם החוק.
שאול יהלום: מעצם המילה "חוק", הכול יכול להיכלל שם.
אתי בנדלר: בג"ץ 4513/97 של עליאן אבו ערער ואחרים, הוא פסק הדין המנחה בנושא זה ואליו אתייחס.
אתי בנדלר: גם היועץ המשפטי התייחס אליו במכתבו לחברי הממשלה.
אתי בנדלר: כב' השופט אור אומר שם: 12.
אתי בנדלר: "המונח 'נושא' סובל מהבחינה הלשונית רמות הפשטה שונות.
אתי בנדלר: רמת ההפשטה מכתיבה את המובן ואת מרחב ההתפרשות של ההוראה.
אתי בנדלר: המונח 'נושא' עשוי להתייחס לתחום משפטי מסוים – למשל דיני חוזים; הוא עשוי להתייחס לסוגייה באותו תחום אשר עומדת על הפרק – למשל דיני הפגמים במחיקת חוזה; הוא עשוי להתייחס לשאלה ספציפית עוד יותר – למשל עילת הטעות שבחוק החוזים.
אתי בנדלר: ככל שדרגת ההפשטה היא נמוכה יותר, כן תתייצב כל שאלה לעצמה; ככל שדרגת ההפשטה גבוהה יותר, כן יתרחב היקפה של הסוגייה".
ראובן ריבלין: זה בדיוק מתאים לכאן.
אתי בנדלר: מדוע אין רוצים לאפשר להכניס הסדרים חדשים שזכרם לא בא בהצעת החוק שפורסמה?
אתי בנדלר: בית המשפט אומר בנושא זה: "סמכות זו של הוועדה אינה בלתי מוגבלת.
אתי בנדלר: נקבע לה סייג המונע מן הוועדה לחרוג מן הנושא של הצעת החוק.
אתי בנדלר: תכליתו של סייג זה למנוע 'הגנבה' של הוראות והסדרים אשר לא נכללו בהצעת החוק ולא נתקבלו בקריאה ראשונה בכנסת, ובשל כך לא נתקיים לגביהם דיון ציבורי פתוח בכנסת כמו גם מחוצה לה…".
אתי בנדלר: כלומר המטרה היא הפומביות.
אתי בנדלר: בית המשפט מזכיר בהמשך שהדיונים בוועדות הכנסת אינם פומביים, כך בהתאם לתקנון הכנסת.
אתי בנדלר: במקרה דנן אני חייבת לומר שהדיונים בוועדה המיוחדת הם דוגמה לדיונים פומביים בצורה המרבית שידועה לי.
אתי בנדלר: בדיוני הוועדה המיוחדת החדר מלא מפה לפה.
אתי בנדלר: אין גוף שיש לו מה לומר בנושא שאיננו מגיע לדיוני הוועדה.
זבולון אורלב: כך גם בנושא הרישיונות?
אתי בנדלר: אם ידונו בנושא הרישיונות, אין ספק שכן.
אתי בנדלר: אין בכך תחליף לפרסום הצעת חוק, אבל אם ועדת הכנסת תחליט בסופו של דבר שאין מקום לטענת נושא חדש, בהחלט לא תהיה כאן הגנבה.
אתי בנדלר: אזכיר כמה נושאים עיקריים בפרק יא לחוק התקשורת, בקיצור נמרץ: איחוד המועצות של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, כך לפי חוק הרשות השנייה –המועצה לשידורי כבלים ולוויין לפי חוק התקשורת; הזיכיונות לשידורי רדיו בערוץ השני; מתן אפשרות לזכיינים בערוץ השני ובערוץ השלישי להתמזג; פרסום מכרז אחד בלבד בערוץ השני – אני מבהירה שהזיכיונות שם אמורים לפקוע בנובמבר 2003.
יוסי כץ: מבחינה משפטית, מה מונע מהממשלה לגבש בתוך 45 יום הצעת חוק ולהביא אותה לקריאה ראשונה מייד אחרי הפגרה?
זבולון אורלב: אין כל מניעה.
מיכאל איתן: גם חברי הכנסת יכולים לעשות זאת.
אתי בנדלר: אין מניעה שתובא הצעת חוק ממשלתית לפני הכנסת.
השופט אור: בין הנושאים שהצעת החוק מתייחסת אליהם בעליל, כפי שהזכרתי, גם איחוד הזכיינים בערוץ השני.
השופט אור: חברי הכנסת צריכים להצביע בשאלה האם ראוי לאפשר לזכיינים להתמזג.
השופט אור: הצעת החוק הממשלתית יצאה מתוך הנחה שקיימת תחרות בשוק הפרסומת המסחרית.
השופט אור: כולנו יודעים מה מצבו של הערוץ השלישי כרגע.
השופט אור: השאלה היא האם תתקיים תחרות לוטה בערפל.
השופט אור: האם באמת ראוי לחייב את חברי הכנסת להחליט החלטות למרות שלטענתם כרגע אינם מסוגלים לעשות זאת, לאור המצב הנוכחי?
השופט אור: אי-אפשר להתעלם מהשאלה הזאת.
השופט אור: והאם יש טעם לפרסם מכרז חדש אם אכן עוברים לשיטת הרישיונות?
השופט אור: לדעת חלק מחברי הכנסת השאלות כרוכות אלה באלה.
יאיר פרץ: האם זהו נושא חדש או לא נושא חדש?
אתי בנדלר: לדעתי, ועדת הכנסת רשאית להחליט שאין מדובר בנושא חדש והחלטה כזאת יכולה לעמוד במבחן בג"ץ.
ציפי לבני: מה לגבי ההפך?
ציפי לבני: יש להציג גם את הטענה האחרת.
אתי בנדלר: בוודאי שאפשר גם לטעון שמדובר בנושא חדש.
אתי בנדלר: אני מנסה לומר שכפי שאפשר לטעון באופן חד-משמעי שמדובר בנושא חדש, כן אפשר לטעון באותה מידה של התלהבות גם את הטענה הנגדית.
יוסי כץ: אני מתנצל אולם עליי להגביל את הדוברים בזמן.
יוסי כץ: אני מבקש ששר התקשורת ידבר שתי דקות, הוא דיבר גם בישיבה הקודמת.
ראובן ריבלין: היו"ר יכול להפסיק אותי כשימצא לנכון לעשות כן.
יוסי כץ: אחרי שר התקשורת ידבר שר המדע, התרבות והספורט.
יוסי כץ: אתמול בלילה הודיעה לי השרה ציפי לבני שהיא מייצגת כאן את האוצר וייצגה את האוצר במהלך כל הדיונים בכנסת בנושא חוק ההסדרים (תקשורת).
יוסי כץ: אחר כך ידברו חברי הכנסת.
יוסי כץ: אני מבקש מהשרים לקצר.
ציפי לבני: אני מבהירה שאני בעלת סמכויות שר האוצר בנושא זה.
ציפי לבני: סמכויות שר האוצר מצויות בידיי לנושאים הללו.
ציפי לבני: שר האוצר איננו מטפל בנושא זה.
שאול יהלום: אבל מדוע יש כל כך הרבה דעות בתוך הממשלה?
ראובן ריבלין: אני שר התקשורת, ואם חלילה ייגרם נזק חמור או בלתי הפיך כלשהו לתקשורת – אני אצטרך לשאת באחריות הפרלמנטרית וכנראה גם להתפטר.
ראובן ריבלין: כל שאר המשרדים שנותנים עצות, כמו משרד המשפטים, משרד האוצר ומשרד התרבות – יהיו נספחים לתוצאה.
לעו"ד שופמן: בממשלה הוחלט לעבור לשיטת הרישיונות.
לעו"ד שופמן: כאשר דנו באפשרות לפעול בינתיים בשיטת הזיכיונות, רבים מחברי הכנסת שאלו מתי יהיה אפשר לעבור לשיטת הרישיונות.
לעו"ד שופמן: השבתי: מייד, או לכל המאוחר עד סוף שנת 2003.
לעו"ד שופמן: נאמר אז שאין טעם להתחיל בעוד זיכיון בשנת 2004, משום שעל-פי החלטת הממשלה בסוף שנת 2003 יהיה אפשר לתת רישיונות.
לעו"ד שופמן: הממשלה הרי קיבלה כבר החלטה.
לעו"ד שופמן: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה במשרדו של עו"ד שופמן, עו"ד לחמן-מסר, אמרה שהפעילות תהיה לפי שיטת הזיכיונות.
לעו"ד שופמן: בזיכיונות היא רוצה למנוע משני זכיינים להשתתף במכרז, וזאת כוונתה, כפי שהובהרה בצורה הברורה ביותר לפני ועדה זו.
לעו"ד שופמן: היא הסכימה, למשל, שעיתון "הארץ" יוכל להשתתף במכרזים, אולם עיתונים אחרים לא יוכלו לעשות כן.
לעו"ד שופמן: היא מסכימה לתת ארכה לזיכיון בערוץ אחד, אך לא בערוץ אחר – שם הדבר יהיה בלתי חוקתי, לטענתה.
לעו"ד שופמן: היא גם אמרה בצורה מפורשת: אנחנו נדאג שתזכיר החוק לא יהיה שנתיים.
לעו"ד שופמן: אני מעיד כאן.
לעו"ד שופמן: פתאום היא הוסיפה ואמרה: אלא אם כן שר התקשורת חכם ויבקש להזמין תזכיר הצעת חוק והצעת חוק ממשרד פרטי.
לעו"ד שופמן: לא ביקשתי ממשרד פרטי לעשות זאת.
לעו"ד שופמן: מי שמגיש את הצעת החוק היא הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
לעו"ד שופמן: היא דואגת להביא הצעות חוק ומשתמשת לשם כך בשירותיהם של עורכי דין פרטיים.
לעו"ד שופמן: הדבר נעשה מפעם לפעם על-ידי הממשלה.
לעו"ד שופמן: משרד עו"ד אברמסון, שאיננו נגוע בנושא ואיננו מייצג איש מהכוחות הפועלים בשטח, הכין לערכתי תזכיר לתפארת.
לעו"ד שופמן: אני שר חדש.
לעו"ד שופמן: לא הבנתי שעליי להגיש גם תזכיר.
לעו"ד שופמן: העברתי את החומר ליועצים המשפטיים שלי.
לעו"ד שופמן: גם הם, משום מה, יועציו המשפטיים של היועץ המשפטי.
לעו"ד שופמן: חלילה לי מלדבר על סימביוזה: על סימביוזה בתקשורת מדברים הרבה.
לעו"ד שופמן: שם עדיין לא מצאתי סימביוזה, אך במקומות אחרים יש סימנים מובהקים לכך.
לעו"ד שופמן: מעבר לכך, ביום 14 בינואר 2002 העברנו למשרד המשפטים את החומר.
לעו"ד שופמן: החומר לא הגיע לשר.
לעו"ד שופמן: לפני שבוע הופיע השר לפני ועדת הכנסת ואמר שאם תוגש בקשה לרישיונות, הוא יאפשר זאת מייד.
לעו"ד שופמן: אמרתי לשר שהחומר הוגש והוא השיב שהחומר לא הגיע אליו.
לעו"ד שופמן: שלחתי לו שוב את החומר.
לעו"ד שופמן: ביום 14 בפברואר החומר נשלח שוב.
לעו"ד שופמן: עברו מאז שלושה שבועות.
לעו"ד שופמן: יש שם אנשים המבקשים לעשות פיליבסטר ככל יכולתם.
אפי אושעיה: אם כך זה חמור מאוד.
ראובן ריבלין: אני כעת ברשות דיבור, אינני בחקירת משטרה היום.
ראובן ריבלין: אני מתרגש בגלל הדמוקרטיה הישראלית.
ראובן ריבלין: אני יוצא מדעתי.
ראובן ריבלין: אספר מה שקרה.
ראובן ריבלין: דיברנו על מכרזים.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת שאלו האם המכרז יהיה רלוונטי, והתשובה שניתנה הייתה שלילית, כי הרי אם יש רישיונות, המכרז איננו רלוונטי.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת ביקשו להעביר את ההצעה הזאת.
ראובן ריבלין: היא איננה מתייחסת לתנאי הרישיון – אלה יבואו כדבר דבור על אופניו, תפוחי זהב במשכיות כסף, לפני הוועדה.
ראובן ריבלין: נכון שיש שיטה שיו"ר ועדת הכלכלה יצר, שלפיה כאשר הממשלה מגישה הצעת חוק מוגשת גם הצעת חוק פרטית במקביל.
ראובן ריבלין: אלה דברים שיש בהם הרבה רבותא: חוק התקשורת שכולנו גמרנו עליו את ההלל טופל באופן כזה.
ראובן ריבלין: ומשרד המשפטים עושה פלסתר מחוק התקשורת, וכך גם משרדים אחרים.
ראובן ריבלין: ביולי כולם שמחו שהחוק הושלם אך עד היום לא נותנים לנו להפעיל אפילו סעיף אחד בו.
ראובן ריבלין: נשאלנו שאלה ברורה.
ראובן ריבלין: אמרתי שנושא הרישיונות רלוונטי לחלוטין, משום שאי-אפשר להחליט היום על דרך כלשהי בתקשורת מבלי ששיטת ההפעלה תיקבע.
ראובן ריבלין: לא אוציא הגה מכאן ולהבא.
יוסי כץ: ראשית אני שמח שהשר ריבלין ציין את ההתפטרות כאפשרות בעקבות הסקת מסקנות.
זאב בוים: ח"כ כץ תופר חליפה?
ראובן ריבלין: כעונש, זה יהיה ח"כ פורז.
מתן וילנאי: ראשית שר התקשורת ואני גדלנו באותה שכונה.
מתן וילנאי: הוא מבוגר ממני כמה שנים, והיה הגיבור של השכונה כי היה הראשון שחזר הביתה ודרגות קצונה על כתפיו.
מתן וילנאי: שנית, ראיתי שהייתה התלהבות משיעור הצפייה בערוץ השלישי בפארמה – 20% צפייה.
מתן וילנאי: זאת הייתה אחריות אישית שלי.
מתן וילנאי: הקבוצה לא התכוונה להגיע, ובפעם הראשונה והאחרונה בחיי כתבתי שאני מתחייב אישית לביטחון השחקנים.
מתן וילנאי: הבוקר היה פיגוע בתל-אביב – איך הייתי יכול להתחייב לדבר כזה?
מתן וילנאי: אולם התחייבתי, כי הבנתי את המשקל של הדברים.
מתן וילנאי: התקשרתי לידידי מפקד מחוז תל-אביב, ואמרתי לו שראשי בידיו: אם יקרה משהו לשחקנים אני אתפטר.
מתן וילנאי: אגב יש לי יתרון על כל הנוכחים כאן:
מתן וילנאי: אני כבר התפטרתי כשהיה צורך בכך.
צבי הנדל: אני אומר לשר, מתוך אהבה אליו, שאיננו יודע על מה הוא מדבר.
מתן וילנאי: ח"כ הנדל ואני בילינו יחד די זמן כדי שהוא ידע שאני יודע על מה אני מדבר.
נחמה רונן: מדוע לדעת השר תהיה פגיעה בעולם התרבות?
ראובן ריבלין: השר וילנאי יקבע את תנאי הסף לרישיונות.
ראובן ריבלין: לא אעשה דבר בלעדיו.
מיכאל איתן: אנחנו פתוחים לשכנוע.
יוסי כץ: אני מבקש שקט.
יוסי כץ: אי-אפשר לנהל כך דיון.
יוסי כץ: עד שלא יהיה שקט מוחלט השר וילנאי לא ידבר.
מתן וילנאי: אני שמח על הנוכחות המסיבית של חברי הכנסת בוועדת הכנסת – עוד לא ראיתי ועדה שיש בה נוכחות שכזאת.
מתן וילנאי: אני מברך על כך.
מתן וילנאי: אני מציע לכולם שלא להקל ראש בהשפעה של ערוצי הטלוויזיה השונים על החברה הישראלית ועל התרבות הישראלית.
מתן וילנאי: יש דיונים על ערוצים פורנוגרפיים ויש עוד דברים רעים.
מתן וילנאי: הטלוויזיה היא היום המחנך הראשי בעולם כולו, וגם בישראל.
מתן וילנאי: היא חשובה יותר מבתי הספר ומהמשפחה.
מתן וילנאי: לכן לי, שר התרבות, חשוב מאוד מה יהיה שם.
מתן וילנאי: מכיוון שיש לי ספק ביכולתן של האמנות והתרבות הישראלית לבוא לידי ביטוי בטלוויזיה – אני מודאג.
מתן וילנאי: לכולנו ברור שאפשר לקנות יצירה נפלאה ב-500 דולר, אך כדי לייצר יצירה ישראלית נפלאה נדרשים 150,000 דולר.
מתן וילנאי: זה כבר עניין אחר.
מיכאל איתן: מה ההבדל בין זיכיונות לרישיונות לעניין זה?
מיכאל איתן: אנחנו מסכימים לקבוע שמה שנעשה היום ייעשה גם בשיטת הרישיונות.
זבולון אורלב: יש הבדל גדול בין השיטות.
זבולון אורלב: נדבר על כך בהצעת החוק.
אפי אושעיה: שר התקשורת אומר שמה שניתן עד עכשיו יהיה גם ברישיונות, ויותר, מה הבעיה?
זבולון אורלב: ח"כ אושעיה, אין הצעה כזאת.
ראובן ריבלין: אני מתחייב שאת תנאי הסף יקבעו ח"כ אורלב והשר וילנאי.
ראובן ריבלין: ראינו כמה שתנאי הסף עזרו בשיטת הזיכיונות.
מתן וילנאי: בכל הנושאים הללו יש לקיים דיון.
מתן וילנאי: שר התקשורת הביא את הנושא לממשלה, ורצה לקדם אותו ללא דיון.
מתן וילנאי: דעתו לא התקבלה.
מתן וילנאי: נאמר לו שההחלטה העקרונית היא לתמוך ברישיונות, אולם נדרש דיון בנושא.
מתן וילנאי: כל מה שאני מבקש הוא שהדיון הזה יתקיים.
זבולון אורלב: אבל רצו לקיים הצבעה בלי דיון.
זבולון אורלב: למה הנושא הגיע לכאן?
אברהם פורז: הנושא נדון בוועדה במשך עשר שעות.
אברהם פורז: יש פרוטוקולים.
מתן וילנאי: הכנסת נמצאת שבוע לפני פגרת הפסח.
מתן וילנאי: אפשר לדון בשאלה האם מדובר בנושא חדש עד שיעלה עשן לבן אולם ברגע שיופץ תזכיר חוק סדור, הדברים יתקדמו.
מתן וילנאי: שר התקשורת טעה ולא ידע שעליו להפיץ תזכיר שכזה משום שהוא שר חדש.
מתן וילנאי: אולם ברגע שהתזכיר יופץ, הנושא יידון בממשלה ובוועדת שרים לחקיקה, וההצעה תונח על שולחן הכנסת מייד בתחילת המושב הבא.
מתן וילנאי: זוהי דרך עניינית שפותרת את הבעיה.
מתן וילנאי: אפשר לדון בנושא עוד שלושה שבועות, אבל אם יוחלט על הפצת תזכיר חוק הנושא מייד יגיע לדיון בוועדת שרים לחקיקה בממשלה.
מתן וילנאי: יש התחייבות אישית של שר המשפטים בנושא זה.
מתן וילנאי: לאחר מכן יונח הנושא על שולחן הכנסת והיא תפעל לפי הבנתה, בתחילת מושב הקיץ.
אפי אושעיה: הממשלה מנהלת את ענייני הכנסת, זה לא תקין.
ציפי לבני: אם הכוונה שיש מחלוקת בממשלה – זה נכון.
יוסי כץ: אני מבקש להבהיר מדוע אני מקיים כאן דיון יסודי שבדרך כלל איננו מתקיים כשמדברים על נושא חדש.
יוסי כץ: אלה שמתנגדים למתן הקלות או לשינוי השיטה צריכים להבין במה מדובר; ואלה שתומכים בגישתו של שר התקשורת בוודאי צריכים להיות מעוניינים שההחלטה כאן תיפול בצורה הטובה ביותר ותעמוד גם במבחן משפטי.
ציפי לבני: אני מסכימה עם הערתו של ח"כ אושעיה.
ציפי לבני: הממשלה צריכה להציג את העמדה שהתקבלה בממשלה.
ציפי לבני: העמדה היא מה שמפורט בחוק ההסדרים שהכין משרד האוצר.
ציפי לבני: אין לי יומרות להיכנס לשיקולי משרד התקשורת.
ציפי לבני: במקרה זה אייצג את ענייני משרד האוצר, אולם עמדת הממשלה היא כפי שנכתב בחוק ההסדרים, והיא איננה כוללת הארכת הזיכיון של הרשות השנייה בשנה.
ציפי לבני: לכן טענו שמדובר בנושא חשד.
ציפי לבני: גם העניין הזה נדון כאן.
ציפי לבני: יש שני נושאים שלגביהם נטענה טענת נושא חדש.
מיכאל איתן: אולם חשוב להבהיר שאלה שני נושאים שונים.
מיכאל איתן: אפשר להביע בהם שתי עמדות שונות.
ציפי לבני: הגישה שלנו היא שטענת נושא חדש קיימת לעניין הארכת הזיכיון בשנה אך לא לעניין המעבר לשיטת הרישיונות.
ראובן ריבלין: זוהי גם עמדתנו.
ראובן ריבלין: אני מתנגד לכל הארכת זיכיון.
ראובן ריבלין: אולם משרד המשפטים בודק מי מבקש את ההארכה, ולפי זה קובע האם אסור או מותר להאריך.
יוסי כץ: זה לא הוגן.
ראובן ריבלין: אני מעיד.
ציפי לבני: אני מבקשת להגיב תגובה עניינית לנושא הארכת הזיכיון.
ראובן ריבלין: אתמול עו"ד רובינשטיין הסכימה להארכת הזיכיון לערוץ 10 בשנתיים.
יוסי כץ: אינני יודע אם יש תקדים לקריאה לסדר של שר.
אפי אושעיה: אין תקדים לממשלה שמתווכחת בסגנון שכזה בכנסת.
ציפי לבני: אולם מסתבר שבנושא הארכת הזיכיונות הממשלה מתנגדת פה אחד, כפי שאמר כעת שר התקשורת.
ציפי לבני: אני מבקשת להזכיר זאת לחברי הוועדה.
ציפי לבני: מטבע הדברים חוק ההסדרים נועד לעסוק בעניינים הבסיסיים שדורשים טיפול ותיקון.
ציפי לבני: חוק ההסדרים שהוגש כולל שורה של נושאים שנכנסו אליו בעיקר בגלל הדחיפות שלהם ובשל ההשלכה המשמעותית שתהיה לדברים אם הם לא יתוקנו – וכל בנוגע לפרק התקשורת, התוצאות יתבטאו בשוק התקשורת.
ציפי לבני: נושא איחוד הזכיינים נמצא לפני הוועדה המיוחדת אולם יו"ר הוועדה המיוחדת, כך אמר לי, כורך את הדיון הזה בשאלת הארכת הזיכיון.
ציפי לבני: אין בין שני הדברים ולא כלום.
ציפי לבני: בזמנו סוכם שבערוץ השני יהיו שלושה זכיינים, וזאת לצורכי תחרות פנימית או חלקית, כדי שלא יהיה מונופול.
ציפי לבני: כשהערוץ השלישי עמד לצאת לאוויר העולם הועלתה הטענה שגם שם יש צורך ביותר מזכיין אחד, וזאת כדי שזכייני הערוץ השני לא יבואו בטענות.
ציפי לבני: לא היה בכך צורך מבחינת הערוץ השלישי עצמו, אולם ההחלטה נועדה למנוע טענה חוקתית מצד זכייני הערוץ השני.
ציפי לבני: כשהממשלה נדרשה לשאלה האם להשאיר כמה זכיינים או לעבור לזכיין אחד, נאמר שאם השוק נפתח לתחרות, אין צורך לחייב כמה זכיינים בכל ערוץ.
ציפי לבני: לכן היה על דעת הממשלה שגם בערוץ השני וגם בערוץ השלישי יכול להיות זכיין אחד.
ציפי לבני: החלטנו שאין צורך בפיצול.
ציפי לבני: זאת הייתה דעה אחידה של הממשלה.
ציפי לבני: הוחלט שיש לקבוע את אותה קביעה לגבי שני הערוצים.
ציפי לבני: אולם הסתבר שהצעה זאת הייתה בעייתית מסיבות של הממונה על הגבלים עסקיים.
ציפי לבני: מאז התקבלה ההחלטה הסתבר שאין בפועל זכיינים בערוץ השלישי.
ציפי לבני: היו בג"צים, יש עדיין בעיות עם אחת החברות.
ציפי לבני: אין ספק שהאינטרס של המדינה, בממשלה ובכנסת, הוא ששידורי הערוץ השלישי ימשיכו להתקיים.
ציפי לבני: לכן חשבנו שנכון להסיר את המגבלה היום ולאחד גם את הזכיינים בערוץ השני, בדחיפות.
ציפי לבני: אם זה לא ייעשה כעת, עד הפגרה, עלול להיווצר מצב שהמסך יוחשך כתוצאה מחוסר החלטה.
ציפי לבני: אולם יו"ר הוועדה, ח"כ פורז, מתנה את ההסכמה לאיחוד במתן הטבה כלכלית נוספת: הארכה בשנה לזכייני הערוץ השני.
ציפי לבני: שמעתי היום שהוא התייחס גם לזכייני הערוץ השלישי.
ציפי לבני: אולם מבחינתי זה אותו דבר.
ציפי לבני: זוהי הארכה בשנה נוספת אחרי תום התקופה שקבועה בחוק ושנמצאת במכרז – כלומר, התקופה שהייתה ידועה מראש.
ציפי לבני: אין קשר בין הדברים.
ציפי לבני: יתרה מזאת, לגבי הערוץ השלישי, שנכנס מתוך ידיעה שבנובמבר 2003 ייערך מכרז חדש, רק ייגרם כאן נזק נוסף.
מכול בעיניי: מדובר במשאב שהוא נכס של המדינה, ולכן באתי כשר האוצר לעניין הזה לומר לכנסת שלא תאריך את הזיכיון.
מכול בעיניי: ואני מבקשת מיו"ר הוועדה המשותפת שלא יכרוך את איחוד הזכיינים בנושא זה.
אברהם פורז: טלוויזיה מסחרית יכולה גם להפסיד כסף.
אברהם פורז: לפני חודשיים חשבנו שהערוץ השלישי הוא מכונה להדפסת כסף, אך התבדינו.
אברהם פורז: עוד מעט הם יבקשו סובסידיה.
ציפי לבני: אני מבקשת מח"כ פורז שלא לכרוך את הארכת הזיכיון ברשות השנייה בנושא אחר.
אברהם פורז: רוצים לקבור גם את הערוץ השני.
אברהם פורז: שהכול ימות.
ציפי לבני: אין לי עניין לקבור איש.
ציפי לבני: אני רוצה שהחוק יתקיים.
זבולון אורלב: בינתיים אתה קובר את הערוץ השלישי, ח"כ פורז.
זבולון אורלב: אתה מעכב את האיחוד שם.
איתן כבל: גם אם ח"כ פורז היה רוצה בכך – האם יש מי שיתאחד כעת בערוץ השלישי?
זבולון אורלב: לפני חודש זה היה על הפרק.
אברהם פורז: הצעת החוק הממשלתית איננה רלוונטית.
יוסי כץ: ח"כ פורז, אני מבקש לאפשר לשרה להשלים את דבריה.
יוסי כץ: ידברו כעת שני חברי כנסת שחושבים שמדובר בנושא חדש ושני חברי כנסת שאינם חושבים כך: ח"כ אורלב, ח"כ יהלום, ח"כ איתן וח"כ פורז.
יהושע שופמן: עדיין לא התייחסתי לשאלת הנושא החדש.
יוסי כץ: עו"ד שופמן ידבר בהמשך.
יוסי כץ: אני מצטער, עלינו להצביע.
ראובן ריבלין: השרה לבני מבקשת להדגיש שהיא תומכת בטענת נושא חדש רק לגבי הזיכיון.
יוסי כץ: אם השר ריבלין יתערב שוב בדיון, אנעל את הישיבה.
ציפי לבני: אני מבקשת להבהיר.
ציפי לבני: לדעתי נכון לטעון נושא חדש רק לעניין הארכת הזיכיון.
אברהם פורז: מדובר בפרק בחוק ההסדרים.
אברהם פורז: בעבר עוזר שר האוצר ביקש ממני להזדרז בהעלאת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם פורז: אמרתי לו שאינני מעריך שאספיק לעשות זאת בזמן קצר כל כך.
אברהם פורז: אני שמח ומברך שלא כך עשינו.
אברהם פורז: הצעת החוק הממשלתית היא הדבר הכי בלתי רלוונטי בעולם.
ציפי לבני: צריך לאשר את פעילותו של זכיין אחד.
אברהם פורז: זהו נושא חדש קלסי.
אברהם פורז: לא נאמר בהצעת החוק הממשלתית שאם נותר זכיין אחד בסופו של דבר, הוא יקבל את העוגה של כולם.
אברהם פורז: אני אטען טענת נושא חדש אם כך יתבקש.
אברהם פורז: כבר נשמעו טענות.
אברהם פורז: איש רציני מאוד אמר שאילו ידע שאלה תנאי הסף גם הוא היה מתמודד.
אברהם פורז: אם רוצים לטעון טענות נושא חדש – אני מקבל זאת.
אברהם פורז: נלך עד הסוף וניפגש באפריל.
אברהם פורז: לא אפריד את הדבקים.
אברהם פורז: אם הערוץ השלישי קורס – אינני מסכים לאיחוד בערוץ השני, משום שאינני מוכן שגורם אחד יחזיק את כל התקשורת המסחרית במדינה.
אברהם פורז: אם הערוץ השלישי מחזיק מעמד – בשני זכיינים או בזכיין אחד, במשקיעים כאלה או במשקיעים אחרים – זאת אופרה אחרת.
אברהם פורז: איך נדע מה המצב?
אברהם פורז: צריך זמן.
אברהם פורז: האם צריך לאפשר לערוץ השלישי לעשות כרצונו, כולל עשרות עניינים שהם נושא חדש; ובינתיים להחזיק את אנשי הערוץ השני כבני ערובה – כי גורלם איננו בידיהם, משום שההכרעה בעניינם תיעשה אחרי שיתברר מה המתחרה שלהם עושה?
אברהם פורז: הם שואלים כל העת האם הם מתאחדים, האם הזכיינים יכולים לרוץ יחד, האם שר התקשורת רציני בכוונותיו, האם ח"כ אורלב צודק בדבריו וכו'.
אברהם פורז: אם רוצים להכשיל את החקיקה, אפשר לקבל החלטות לגבי נושאים חדשים.
אברהם פורז: אדחה לאפריל את כל הדיונים.
אברהם פורז: כולם יגיעו עם חוברות כחולות, התזכיר יעבור לעו"ד שופמן, ובינתיים ייתכן שהערוץ השלישי לא יהיה קיים עוד ואולי עוד כמה דברים ישתנו.
זבולון אורלב: ח"כ פורז מאיים עלינו.
אברהם פורז: בערוץ השני אומרים לי שמפסיקים את הפקות המקור כבר כעת.