GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: רבותי, העניין הוא כזה: הסוגיה שאנחנו דנים בה היא סוגיה מאד מורכבת ומסובכת, אבל אם לא די בזה, אז האירועים של השבועיים האחרונים סיבכו את העניין עוד יותר.
אברהם פורז: אנחנו קיבלנו בשעתו הצעת חוק ממשלתית שיצאה מתוך הנחה שיש הערוץ השני, שאנחנו מכירים אותו היום ויש ערוץ שלישי, שבו יש שני גורמים שזכו.
אברהם פורז: התחילו לדבר על זה שכדי לחסוך בעלויות ובתקורות כדאי לאחד אותם פה ולאחד אותם שם וזה מה שהגיע אלינו, כשבמקביל - - -
שאול יהלום: זה בחוק?
שאול יהלום: זה חלק מהחוק, האיחוד?
אברהם פורז: זה חלק מהחוק.
אברהם פורז: כשבמקביל קיבלה הממשלה הצעת החלטה של שר התקשורת לעבור למשטר של רשיונות.
אברהם פורז: אני לא אכנס לעניין הזה, זה לא נכלל בהצעה לקריאה ראשונה.
אברהם פורז: כדי להוסיף על הבלגן, מאז קרו כמה דברים.
אברהם פורז: הערוץ השלישי התחיל בצליעה.
אברהם פורז: למה התחיל בצליעה?
אברהם פורז: כי היו הליכים משפטיים לגבי הזכיין השני.
אברהם פורז: היה שם משפטים שנמשכו בין אפיק רום לשידורי עדן, שאגב, עברו את כל הגלגולים האפשריים.
אברהם פורז: זאת אומרת: מועצת הרשות השניה החליטה דבר אחד, בית המשפט המחוזי החליט דבר אחר, בית המשפט העליון שוב החליט דבר אחר.
אברהם פורז: כתוצאה מההליכים המשפטיים האלה שנמשכו, אני חושב, איזה שנה או משהו, הערוץ השלישי לא היה יכול לעלות, כפי שתוכנן מלכתחילה, עם שני זכיינים ואז קרה שאחד הזכיינים, ישראל 10, לקח על עצמו לשדר גם במקום השני.
אברהם פורז: אחד החליט לעשות עבודה של שניים.
אברהם פורז: ואז אנחנו יודעים שתוך כדי זה, כנראה שיש שם קטסטרופה מבחינה כלכלית, יש סכנה שהערוץ הזה בכלל ייפול.
אברהם פורז: לכן, תוך כדי תנועה, באו הצעות לוועדה שאומרות: בואו נעשה מאמץ להציל את הערוץ השלישי.
אברהם פורז: נקל עליו בהפקות, נאפשר לזכיינים להתאחד, נאפשר לזה שנותר להפעיל לבד, נקל עליהם בתקופת הזיכיון וכל מיני דברים כאלה.
אברהם פורז: במקביל, יש עניין של שיטת הרשיונות.
אברהם פורז: שיטת הרשיונות למעשה פותרת, במובן מסוים, את הבעיה, כי לדוגמה: בעוד חודשיים, שידורי עדן – שזה אחד הזכיינים בערוץ, יצטרך לעלות לשידור.
אברהם פורז: אם הוא לא עולה לשידור, כי הוא החליט שזה לא "גליק" גדול, יכולה מועצת הרשות השניה - - -
מאיר שטרית: "זב"שו".
ראובן ריבלין: זה לא פשוט.
ראובן ריבלין: צריך להחשיך מסך.
יוסי כץ: רבותי, אני מבקש.
יוסי כץ: גם כך זה מסובך.
אברהם פורז: עם שיטת הרשיונות, יכולה מועצת הרשות השניה להגיד: אתם לא רוצים לשדר – לא אלמן ישראל.
אברהם פורז: היו פונים לכמה אנשים ואומרים: אתם תפעילו, אתם תפעילו.
אברהם פורז: אני אומר לכם את עמדתי: אם מתקבלת טענת נושא חדש, אני מקפיא את החקיקה ואני ממתין עד שיבואו כל הצעות החוק הממשלתיות בקריאה ראשונה בחוברות כחולות, כי אי אפשר לעשות דבר אחד בלי לעשות דבר אחר.
אברהם פורז: אני אומר לכם אחרי עבודה של המון שנים בעסק הזה.
אברהם פורז: אני גם הייתי ראש מנהלת ההקמה של ערוץ 2 - - - בכבלים, עוד לפני שהגעתי לכנסת.
אברהם פורז: אני מתעסק עם העניין הזה משנת 1984.
אברהם פורז: יש שתי אפשרויות: אנחנו ממילא, בוועדה - - -
שאול יהלום: אנחנו אוכלים את כל מה שעשית עד היום.
אברהם פורז: ערוץ 2 לא נראה כל כך רע.
מיכאל איתן: חשבתי שאתה אומר ששאול יהלום לא נראה כל כך רע.
אברהם פורז: בגברים אין לי טעם.
אברהם פורז: אני לא יכול להגיד מי נראה טוב או רע.
אברהם פורז: לגבי נשים אני יכול להגיד.
אברהם פורז: אני אומר שהוועדה לא יכולה לעבוד כשידיה כבולות.
אברהם פורז: זאת אומרת: אני לא תומך ברשיונות, אני תמכתי בזיכיונות.
אברהם פורז: זאת עמדתי הבסיסית.
אברהם פורז: אבל, אי אפשר לקיים את זה בשיטת האולטימטום.
אברהם פורז: מה זאת שיטת האולטימטום?
אברהם פורז: ברגע שמישהו צועק לי: נושא חדש, באותו רגע אני לא יכול לדון בכלל בעניין.
שאול יהלום: אבל זה באמת נושא חדש.
אברהם פורז: עד היום היה לנו ערוץ מסחרי אחד שבו היו שלושה זכיינים.
אברהם פורז: למה היו שלושה?
אברהם פורז: המודל היה שרצינו לא ליצור מונופול בטלוויזיה, שיהיה אחד שהוא מחזיק את כל הערוץ המסחרי.
אברהם פורז: והיתה תחרות מסוימת – אמנם תחרות מוגבלת – ויש שלושה זכיינים.
אברהם פורז: אנחנו חשבנו שאפשר לאחד את זכייני ערוץ 2, מתוך הנחה שיש ערוץ שלישי.
אברהם פורז: אבל אם ערוץ שלישי קורס, אז האם אנחנו רוצים לתת לזכייני ערוץ 2 להתאחד לאחד?
אברהם פורז: אנחנו לא רוצים.
אברהם פורז: הפניה הראשונה שלי היתה, א', לאפשר לוועדה שלי לדון גם בנושא הרשיונות, כי הוא קריטי לדיוננו.
אברהם פורז: ב', כדי להציל את ערוץ 3 ולתת לנו פסק זמן לוועדה, אנחנו צריכים גם לתת לערוץ 2 איזשהו אופק.
אברהם פורז: כי אחרת הם לא ישיגו כלום, אם הם יודעים שהזיכיון עומד להיגמר בעוד שנה וחצי.
אברהם פורז: הם לא ייכנסו להפקות מקור ולא לכלום ואז מייבשים את היצירה.
אברהם פורז: ביקשנו גם, אני ביקשתי, להעלות בוועדה – זו הצעתי – שיהיה דיון בהארכת הזיכיונות בערוץ 2 בשנה אחת.
אברהם פורז: על זה - - - טענת נושא חדש.
אברהם פורז: בקשתי היא לאפשר לנו לדון במכלול הדברים, כי בלי לדון בכל, אנחנו נוציא חוק נכה ולא נוציא כלום.
יוסי כץ: לפני שאני נותן לחברי הכנסת, נמצאים אתנו כאן שני שרים.
אפי אושעיה: אתה מוכן לתת תשובה לשאלה שלי?
יוסי כץ: שני שרים.
עופר חוגי: מה עמדת הממשלה?
יוסי כץ: הואיל וכבר כשהובא הנה חוק ההסדרים, לפני כארבעה חודשים, כששר התקשורת ישב אתנו, הוא אמר לנו שיש שני נושאים: נושא אחד זה נושא הרשיונות ונושא שני זה המיזוג.
יוסי כץ: השאלה שלי היא למה – אני לא שמתי לב לזה – אבל למה בהצעת החוק לא נכלל סעיף מפורש לגבי נושא הרשיונות?
יוסי כץ: לא ברור לי.
יוסי כץ: אם זה באמת היה על הפרק – למה הממשלה לא כללה את זה?
יוסי כץ: דבר שני – האם יש בכלל החלטת ממשלה לשנות משיטת הזיכיונות לשיטת הרשיונות, תודה.
מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת.
מאיר שטרית: הממשלה קבעה באופן עקרוני, שהיא תומכת במעבר משיטת הזיכיונות לרשיונות והטילה על שר התקשורת להגיש הצעת חוק ולהפיץ תזכיר חוק כדי שהדבר הזה יידון.
יוסי כץ: מתי זה קרה?
מאיר שטרית: בישיבת הממשלה, כשהכינו את חוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: תכף תשמעו אותי.
ראובן ריבלין: אתם עוד לא יודעים מה קורה פה.
ראובן ריבלין: אתם לא יודעים מה הולך פה.
מאיר שטרית: מה שנעשה פה זה ניסיון לעקוף את הממשלה ואי אפשר, עם כל הכבוד לפורז או לשר התקשורת, לעקוף את החלטות הממשלה וועדת השרים לעניין זה במעבר של מחטף ולתת רשיונות על בסיס החלטה "על הבאב אללה", בלי לדעת מה זה רשיונות, מי נגד מי - - -
ויצמן שירי: אני מכיר את שר התקשורת, הוא שר רציני.
ויצמן שירי: הוא לא עושה "על הבאב אללה" שום דבר.
יוסי כץ: רבותי, תפסיקו להפריע.
יוסי כץ: חבר הכנסת איתן, אל תכנה כינויים אישיים.
אפי אושעיה: סלח לי, מה זה לא אישיים, מה זה?
אפי אושעיה: כששר המשפטים אומר על שר התקשורת "על הבאב אללה" ואנחנו צריכים להיות שותפים לזה, יש גבול לבושה.
מאיר שטרית: אני לא אמרתי על שר התקשורת.
מאיר שטרית: סליחה, לא אמרתי על שר התקשורת.
אפי אושעיה: מה זה?
אפי אושעיה: שני שרים לא יכולים להסתדר ביניהם?
אפי אושעיה: צריכים להעביר חוק - - -
יוסי כץ: אני עוד לא שמעתי את שר התקשורת.
מאיר שטרית: סלח לי, מה קובע, אם כן?
אפי אושעיה: עמדת הממשלה קובעת.
מאיר שטרית: אז אני מציג את עמדת הממשלה, עם כל הכבוד, כראש ועדת שרים לחקיקה אני מציג לכם את עמדת הממשלה.
אפי אושעיה: אני מציע לכם לשבת ביניכם ולדבר.
ויצמן שירי: תקלו עלינו את המלאכה בכך שתשבו ותסכימו ביניכם.
ויצמן שירי: אנחנו מתיחסים לזה ששר התקשורת עבד עם ועדת הכלכלה כמה חודשים טובים ולא "על הבאב אללה" ולכן פה בעניין הזה עמדת הממשלה תהיה אחת ואנחנו - - -
יוסי כץ: רבותי, אתם רוצים שאני אנעל את הדיון?
אפי אושעיה: כן, כן.
ויצמן שירי: זה הסיפור של הפרדת הרשויות.
יוסי כץ: סליחה, שר המשפטים, בבקשה.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, רבותי, כל אחד יכול להגיד מה שהוא רוצה.
מאיר שטרית: אני חושב שהממשלה צריכה לעבוד על פי הכללים ותקנון הממשלה.
מאיר שטרית: תקנון הממשלה קובע שעמדת הממשלה נקבעת בממשלה, בוועדת שרים לחקיקה.
מאיר שטרית: מה שאני אומר, אמרתי באחריות.
מאיר שטרית: אני לא אמרתי, דרך אגב, על שר התקשורת "על באב אללה".
מאיר שטרית: אמרתי שהוועדה לא יכולה, בהחלטה "על הבאב אללה", להעביר רשיונות.
מאיר שטרית: הממשלה הטילה על שר התקשורת להכין הצעת חוק, הוא הכין הצעת חוק.
מאיר שטרית: עכשיו התזכיר הזה מופץ למשרדים, עד שיתקבלו תגובות, ינסחו אותו, יטפלו בו – זה תהליך.
ראובן ריבלין: שלושים ארבעים שנה.
מאיר שטרית: שלושים ארבעים שנה.
מיכאל איתן: בגלל התופעות האלה לא התפילו מים בישראל שלושים שנה.
מיכאל איתן: שלושים שנה מחכה כל התעשייה וכולם בוכים.
מיכאל איתן: כולם.
מיכאל איתן: ואומרים לנו: אנחנו לא יודעים מה לעשות מחר.
מיכאל איתן: אתה אומר תחכו?
מיכאל איתן: הציבור שואל מה יהיה.
מאיר שטרית: - - עם כל הכבוד, התעשייה רוצה לעשות כסף על חשבון הציבור.
מיכאל איתן: אל תבלבל את המוח.
מאיר שטרית: אני לא מבלבל את המוח.
יוסי כץ: לא, אל תענה.
יוסי כץ: רבותי, אני אשמור זכות דיבור - - -
מיכאל איתן: אתה לא יודע מה אתה מדבר.
ויצמן שירי: לעשות כסף זה דבר לגיטימי.
מאיר שטרית: לפי חוק.
יוסי כץ: חבר הכנסת שירי ויצמן, אני מודיע לכם בזאת: מי שידבר תוך כדי דבריו של מי שיש לו רשות דיבור, תשלל ממנו זכות הדיבור.
מאיר שטרית: לפי המצב הקיים היום, ברגע שהופצה הצעת חוק יש תהליך.
מאיר שטרית: אני לא מניח שמישהו מציע שניתן רשיונות לאנשים בלי בדיקה, בלי כללים, בלי מכרז.
מאיר שטרית: לכן, אם רוצים להעביר רשיונות בכנסת – ואני לא נגד רשיונות, להיפך, אני הראשון שתומך במתן רשיונות בכנסת, רק אני רוצה לעשות את זה בחקיקה מסודרת.
מאיר שטרית: סליחה, תן לי לסיים את דברי.
מאיר שטרית: לממשלה טרם הובאה שום הצעת חוק בעניין הזה לוועדת שרים לחקיקה.
מאיר שטרית: כשתובא הצעת חוק כזו, אני בטח לא אעכב אותה כשהיא תגיע, תבדוק ועדת שרים לחקיקה, תקבל החלטה.
מיכאל איתן: הרגע הסברת שנחכה עוד הרבה מאד זמן.
יוסי כץ: חבר הכנסת איתן, הזהרתי אותך.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד לך, אני לא הסברתי שום דבר.
מאיר שטרית: הוא אמר ארבעים שנה, אז אמרתי: אז מה?
מאיר שטרית: לידיעתך, לא לוקח ארבעים שנה לנסח את החוקים.
אפי אושעיה: שאלה לשר, אפשר?
יוסי כץ: שר המשפטים, יש לי שאלה אליך.
מאיר שטרית: עוד שתי דקות אני מסיים.
יוסי כץ: יש לי שאלה אליך, אתה חייב להשיב עליה.
יוסי כץ: אתם ידעתם כבר לפני שבועיים שהנושא קבוע היום לדיון בוועדת הכנסת.
יוסי כץ: כל אחד מאתנו יודע שהסיפור פה הוא לא סיפור טכני של נושא חדש, אלא הוא בעד או נגד להשלים את החקיקה בוועדה המיוחדת.
זבולון אורלב: זה לא נכון מה שאתה אומר.
יוסי כץ: סליחה, תקשיב לשאלה.
יוסי כץ: שאלתי אליכם היא: האם מישהו מכם יזם דיון והכרעה בממשלה.
יוסי כץ: הלוא זו תופעה בלתי נסבלת, שמופיעים פה שני שרים עם עמדה סותרת אחת את השניה.
יוסי כץ: האם מישהו יזם דיון בממשלה?
נחמה רונן: זה התפקיד שלנו כוועדת כנסת.
נחמה רונן: אנחנו לא חייבים לממשלה שום דבר, עם כל הכבוד.
מאיר שטרית: אפשר לדבר שתי דקות ברצינות.
עופר חוגי: אנחנו צריכים לדעת את עמדת הממשלה.
נחמה רונן: אין לך עמדה משלך?
יוסי כץ: חבר הכנסת חוגי, אני מבקש.
מאיר שטרית: הפרוצדורה בממשלה היא שאם מישהו מעוניין להעביר הצעת חוק, הוא מפיץ הצעת חוק, מקבל אחרי זה את התגובות ואז מביאים את זה לממשלה, לוועדת שרים לחקיקה.
מאיר שטרית: זה עוד לא קרה.
מאיר שטרית: שניזום דיון בממשלה על - - - של רובי לכאן או לכאן?
מאיר שטרית: אני לא אזום דיון כזה.
מאיר שטרית: אני חושב שהממשלה עובדת על פי תקנון והתקנון קובע שכל הצעת חוק תעבור ועדת שרים לחקיקה.
מאיר שטרית: עמדת הממשלה היום עקרונית בעד מתן רשיונות, אבל בחקיקה מסודרת.
מאיר שטרית: לא בהחלטה רגעית של ועדת הכלכלה, עם כל הכבוד.
מאיר שטרית: לכן, אי אפשר לקבל הצעת חוק על בסיס כזה של החלטה במשפט אחד – אנחנו בעד או נגד.
מאיר שטרית: לכן, רבותי, הנושא הוא נושא חדש ואני מפנה את תשומת לב חברי הוועדה גם לחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, שמסביר בצורה מפורטת מדוע הנושא הוא נושא חדש, מדוע אי אפשר לחוקק בצורה כזאת ואני מצטער שהממשלה מתייצבת במצב הזה כאן בכנסת.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד לחלק השני שאמר פורז – ובזה אני אסיים – לעניין של הערוץ השני, אני לא מבין: מה זאת אומרת?
מאיר שטרית: היה מכרז, הערוץ השני קיבל הארכה לעוד ארבע שנים, אז מה עכשיו?
מאיר שטרית: הכנסת נדיבה?
מאיר שטרית: תיתן לו עוד שנה?
מאיר שטרית: זה שוק פרטי.
מאיר שטרית: אם אני הייתי יודע שיהיה מכרז ל-11 שנה, אולי גם אני הייתי משתתף במכרז.
מאיר שטרית: זה מפר את תנאי השוויון.
מאיר שטרית: אתה משנה את תנאי המכרז בדיעבד כי נוח לך?
מאיר שטרית: רבותי, תנהגו על פי חוק.
מאיר שטרית: החוק קבע מכרז שש שנים ועוד ארבע שנים הארכה, נגמר, סוף פסוק.
מאיר שטרית: ותפסיקו לתת הארכות לאנשים.
מאיר שטרית: אני לא יודע מי לוחץ עליכם ומה לוחץ עליכם.
מאיר שטרית: צריך לשים קץ לעניין הזה.
יוסי כץ: אדוני שר התקשורת, בבקשה.
שאול יהלום: אתה חושב שמעורבים פה כל מיני אינטרסים?
מיכאל איתן: זה לא קשור אחד לשני.
מיכאל איתן: זה שני נושאים נפרדים.
ויצמן שירי: באיזו שעה הצבעה, רק תגיד.
ראובן ריבלין: רגע, אני רוצה שתשמע את התשובה שלי לפני ההצבעה.
ויצמן שירי: אני איתך.
ויצמן שירי: היות וזה מה שיש – שמטיפים לנו מי לוחץ עלינו מי לא לוחץ עלינו.
ראובן ריבלין: אני רוצה שתשמע אותי מדבר דברים יותר ברורים.
ראובן ריבלין: כי מה שנאמר פה הם דברים שיכולים להיות מפורשים לא נכון.
ראובן ריבלין: אני רוצה להגיד לכם שאם אני נמצא במצב שבו פורז, שהוא נגד רשיונות, בעדי ושר המשפטים, שהוא בעד רשיון הוא נגדי, אז אני כבר נמצא במצב שאני לא יודע איפה אני.
ויצמן שירי: גם אנחנו לא יודעים.
ראובן ריבלין: רבותי, התקשורת בישראל, שהיא יצירה למופת ויצא שמה מקצה הארץ ועד קצה ואפילו בעולם כולו – בהחלט.
ראובן ריבלין: יש הרבה דברים יפים שהתקשורת הישראלית יצרה בעשר שנים.
ראובן ריבלין: אני לא מדבר כרגע על נושאים שהם במחלוקת, אני מדבר כרגע על עצם היצירה והתעשייה של אותם אומנים, של אותם יוצרים, של אותם צלמים, של אותם במאים, של אותם עובדי במה – יצירה למופת, נמצאת במים אדירים.
ראובן ריבלין: כאשר אנחנו נמצאים במצב שיש צורך לקבוע דרך לעשר שנים, כל הזמן ניצבת על שולחנה של הכנסת השאלה האם לא הגיעה עת לרשיונות במקום זיכיונות.
ראובן ריבלין: זיכיונות הוא דבר שיכול להיות אנכרוניסטי.
ראובן ריבלין: מה היה הזיכיון?
ראובן ריבלין: כאשר היה לנו משאב מוגבל אחד, ערוץ טלוויזיה אחד שאותו יכולים להפעיל ולא ניתן היה בלוויין להביא עוד ערוצים רבים, היינו מחויבים ללכת ולקבוע, מבין הטובים, מיהו הכי טוב.
ראובן ריבלין: היום, כאשר ערוץ 10 משדר רק דרך הלוויין, כאשר אנחנו יכול לעלות כמה ערוצים שאנחנו חפצים, אבל יחד עם זאת אנחנו צריכים להקפיד על כך שמי שמשתמש בפרסומת ייתן לנו טלוויזיה טובה, טלוויזיה מחנכת, טלוויזיה שהיא היחידה שיוצרת את היצירה העברית הישראלית - שכן אין בעולם אף מדינה אחרת שמדברת עברית – דבר שאנחנו צריכים להקפיד עליו - - -
יוסי כץ: איך אתה מבטיח את זה?
שאול יהלום: על ידי רשיונות ולא זיכיונות.
שאול יהלום: לשפוך רשיונות.
ראובן ריבלין: חשבנו ללכת לשיטת הרשיונות – אני אומר לך, יהלום: דמגוגיה לא תעזור כרגע ואנחנו לא נשפוך רשיונות – יש לנו כרגע דברים שאנחנו יכולים לבוא ולסמוך את ידינו עליהם, לא מתוך כך שאנשים ילכו אצל ועדות מכרזים נסתרות.
ראובן ריבלין: עד היום, כל זכיין שישב בוועדת הכלכלה של הכנסת, איש לא יודע מה הערבויות שנתן במקרה שהוא לא יקיים את התנאים לפיהם הוא צריך לעלות לשידור – ובינתיים מונע מאחרים לעלות לשידור - מהם אותם כספים, איש לא יודע מהם אותם דברים שאליהם התחייבו אותם זכיינים שזכו, איש לא יודע גם אם הם יכולים לעמוד באותם תנאים.
ראובן ריבלין: באים אנחנו ואומרים: יכולים אנחנו לעבור היום לשיטת הרשיונות, שבה בחוק ייקבעו תנאי סף שאין לסטות מהם, שקופים, ברורים לציבור כולו.
ראובן ריבלין: ואז כל מי שיש לו גם את היכולת היצירתית וגם את היכולת הכספית יעסוק בעניין זה.
ראובן ריבלין: יהיו עשרה – יתנו, עשרה, מאה ועשרים מיליון שקל כל אחד ליצירה הישראלית בשנה ובאה גאולה לעולם.
ראובן ריבלין: יש לנו מיליארד שקל – הלוואי ונוכל ליצור כל כך הרבה.
ראובן ריבלין: יוכלו רק שניים, מבחינת תנאי השוק – יבואו רק שניים.
ראובן ריבלין: יוכל רק אחד – יהיו שניים שיהיו במקום אחד.
ראובן ריבלין: ניצור כל הזמן מצב של תחרות ומצב של שקיפות מוחלטת, מבלי סטייה כהוא זה מהמצב שבו אנחנו נמצאים היום.
ראובן ריבלין: ראה זה פלא.
ראובן ריבלין: לשיטת הזיכיונות שאליה מכוונים רבים האוחזים ביד הזיכיון ואומרים: לא נרפה ממנה משום שהיא היחידה שיכולה לשמור לנו על היצירה הישראלית ועל איכות השידור - הרי ערוץ 10 שהתגלה לפנינו בשלב זה, לצערינו, בכל מערומיו, כאשר הוא לא יכול לתת אפילו עשרה אחוז מהדברים אליהם התחייב בוועדה מכובדת של 17 איש שעליהם היה ערעור לבית המשפט המחוזי ומהם הלך הערעור לבית המשפט העליון.
ראובן ריבלין: הוועדה קיבלה החלטה, המחוזי הפך, העליון הוסיף והפך.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, כל השאלות שנשאלות כאן מסתכמות בהאם אנחנו צריכים לעבור לשיטת הרשיונות או לא.
ראובן ריבלין: ממשלת ישראל, ידידי הטובים, קיבלה החלטה ברורה בחודש נובמבר בשנה שעברה, ברוב מוחלט של שריה, שצריך לעבור משיטת הזיכיונות לשיטת הרשיונות.
יוסי כץ: למה לא הגשת עד היום הצעת חוק?
ראובן ריבלין: רגע, אני מגיע.
ראובן ריבלין: דבר דבור על אופניו הם תפוחי זהב ומשכיות כסף.
ראובן ריבלין: תשאל את כל החברים היודעים תורה.
ראובן ריבלין: עכשיו, אני אומר כך: אנחנו קיבלנו החלטה בממשלה, כולנו יודעים על ההחלטה בממשלה, דיון ציבורי התקיים אצל אברהם פורז במשך יותר מעשרה חודשים, העיתונות כולה כתבה בעד ונגד.
ראובן ריבלין: אני, בסיעת המפד"ל, הייתי כבר שלוש פעמים כדי להסביר מה היתרונות ומה החסרונות.
ראובן ריבלין: אנחנו יושבים בוועדה ומדברים על נושא של זיכיון, שצריך לבוא ולעשות מכרז בעוד שבעה–שמונה חודשים או ארבעה חודשים, כאשר לא יודעים בכלל אם הזיכיון הזה יהיה בר תוקף או אם יהיה בר תוקף לתקופה של חודשיים או שלושה.
ראובן ריבלין: בא מיכאל איתן ואומר: משוגעים, רדו מהעצים.
ראובן ריבלין: אתם לא מבינים ששיטת הרשיונות היא כורח בל יגונה, דבר שהוא הכרח ובלעדיו עין ואנחנו צריכים ללכת עדיו.
ראובן ריבלין: בא והציע פורז הצעה בשלושה שלבים ושאל את הוועדה: קודם כל, מי בעד זיכיונות.
ראובן ריבלין: אם הם יאמרו שהם בעד זיכיונות – נשאיר את שיטת הזיכיונות.
ראובן ריבלין: אם הם נגד – מה לי ומי לי זיכיונות?
ראובן ריבלין: עכשיו אני בא – והצעתי בפני הממשלה ואני מציע בפניכם – אני אומר כאן על ידי המקצוען שלי, אורי אולניק, מנכ"ל המשרד – אנחנו יכולים לעבור לשיטת הרשיונות מהיום למחר.
ראובן ריבלין: ודאי שביוני או נובמבר בשנה הבאה.
ראובן ריבלין: יותר מכך – כמובן שמשרדי – וכאן אני אומר דברים חריפים וחמורים, רבותי ואני עומד על כל מילה שלי, שכן שר המשפטים ידע מה שאני הולך לומר והזדרז ללכת לישיבת ועדה אחרת, שהאם חנן אותו ונתן לו את האפשרות ללכת אליה – אני ב-14 לינואר העברתי למשרד המשפטים, לאנשים הנוגעים בדבר, הצעת חוק מפורטת בבחינת הצעת חוק שכל מילה שקולה בה.
עדנה הראל: - - אנחנו לא ראינו אותה.
ראובן ריבלין: משרד המשפטים – נודע לי אחרי חודש ימים, כאשר הסביר לי שר המשפטים שעדיין לא הגיע החוק לידיו ואז התפלאתי - התברר לי, העביר את זה למחלקות המשרד על מנת שיעירו את הערותיהן.
ראובן ריבלין: שר המשפטים אחוז תזזית אומר לי: למה אתה לא מעביר לי?
ראובן ריבלין: אפשר להעביר את עניין הרשיונות כהרף עין.
ראובן ריבלין: העברתי ב-14 או ב-15 בפברואר גם לו את הצעת החוק.
ראובן ריבלין: אני שר צעיר, לא ידעתי על דבר תסקיר חוק או דברים אחרים, שכן עוזרי, העזר כנגדי במשרדי, הם גם נציגיו של היועץ המשפטי, שלא תהיה לכם שום אי הבנה.
ראובן ריבלין: יש סימביוזה בתקשורת, אבל יכול להיות שיש סימביוזה גם במקומות אחרים.
ראובן ריבלין: יד לוחצת או רוחצת וכל מי שרוצה עושה מה שהוא רוצה על ידי פקידי הממשלה, אשר הם שולטים בכיפה.
ראובן ריבלין: נושא הרשיונות הוא נושא שבלי להכריע בו, אין אפשרות לבוא ולקבוע מהו אופק התקשורת.
ראובן ריבלין: הנושא הוא לא חדש.
ראובן ריבלין: הוא נושא כל כך ישן, שכבר הגיע זמן שנכריע בו.
ראובן ריבלין: כי יכולים אנחנו להכריע נגד או בעד.
ראובן ריבלין: חלילה, אין בהחלטתה של הוועדה, משום קביעה מה תהיה דרך הרשיונות.
ראובן ריבלין: אנחנו נביא חוק מפורט, כאשר כדי להיכנס לנושא הרשיונות, כל מילה ומילה תידון בו.
ראובן ריבלין: החוק הזה יופץ על ידי בצורה מסודרת, לא על ידי לשכתי המשפטית ולא על ידי לשכה אחרת, אלא אני, במשרדי, על ידי לשכת השר – אם יש צורך אני אביא את חברי עורכי הדין, על מנת שילמדו אותי איך לעשות את זה – ואני מבטיח לכם שלא יהיה דבר שיבוא לידי חקיקה, אלא אם כן כל חברי הוועדה העבירו אותו וכל חברי הממשלה שירצו – תוך זמן סביר ובלי לעשות פיליבסטר – יוכלו לבוא, לראות ולהעביר את הדברים.
ראובן ריבלין: הכנסת תצביע, תחליט שיטת רשיונות – מה לי ומי לי זיכיונות.
ראובן ריבלין: לא תחליט שיטת רשיונות – נגיע בזמן למועד שנחזור אל שיטת הזיכיונות.
ראובן ריבלין: כל מה שאני אומר, כמובן, הוא גם כפוף למה שאומר היועץ המשפטי לממשלה.
ראובן ריבלין: רק הוא שכח לומר לכם שמשרדו קיבל ב-14 לינואר, לפני 45 יום, הצעת חוק.
ראובן ריבלין: הוא שכח לומר שנושא הרשיונות נידון השכם והערב על ידי התקשורת בביטויים שלפעמים מתבטא שר זה או אחר כלפי משרדו והמלים שמשוועות ממשרדו כלפי המשרד הזה או האחר.
ראובן ריבלין: לא יקום ולא יהיה בשיטת הרשיונות, שלא יהיה דבר שבו לא ייקבעו כל הפרמטרים להם צריך כדי לנהל תקשורת נכונה, אמיתית וצודקת, לפי כל הכללים במדינת ישראל.
יוסי כץ: רבותי, אני רשמתי את הדוברים, אבל לאור הלשונות החריפות של שר התקשורת: אני אינני מתכוון להחליף כאן את ממשלת ישראל.
יוסי כץ: אני חושב שזה לא התפקיד שלנו.
יוסי כץ: אנחנו נדחה את הדיון למחר.
אברהם פורז: אני רק רוצה לומר לך, חבר הכנסת כץ: לי אין בעיה.
אברהם פורז: לי יש, מבחינתי, את כל הזמן שבעולם.
אברהם פורז: אם אנחנו רוצים להציל את ערוץ 10, שלא ימות, צריך לקבוע חקיקה לפני צאת הכנסת לפגרה בעוד עשרה ימים.
יוסי כץ: אני מבקש לישיבה הבאה להזמין את היועץ המשפטי לממשלה.
נחמה רונן: אבל איפה היועצת המשפטית של הכנסת?
נחמה רונן: אני לא מבינה את זה.
יוסי כץ: סליחה, רבותי, בשעה 13:00 ישיבה.
חברי הוועדה: טלב אלסאנע זאב בוים יצחק גאגולה אילן גילאון אריה גמליאל שירי ויצמן נעמי חזן אחמד טיבי שאול יהלום אליעזר כהן סופה לנדבר מרינה סולודקין אופיר פינס-פז עמיר פרץ מזכיר הכנסת, אריה האן סגן מזכיר הכנסת, דוד לב
קצרנית: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות חוק בקריאה טרומית:
יוסי כץ: על סדר היום שלנו רביזיה על הצעת חוק המועצה לביטחון לאומי של דוד מגן, שלוש הצעות של חברי כנסת לגבי שכר דירה בשקלים ולא בדולרים של חברי הכנסת יאיר פרץ, אילן גילאון ואופיר פינס-פז ובקשה של הממשלה לפטור מחובת הנחה בהצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון).
יוסי כץ: היועצת המשפטית, האם אני יכול להביא את זה להצבעה או שאני מנוע?
אנה שניידר: בעת ההצבעה צריכים להיות נוכחים שליש מחבריה הקבועים של הוועדה.
יוסי כץ: אני מודיע גם למציעים וגם לחברי הכנסת הנוכחים, שאם בשעה 13:15 לא יהיו בחדר הוועדה תשעה חברים קבועים, לא תתקיימנה הצבעות היום, אלא רק בשבוע הבא.
יוסי כץ: ב-13:15 אני מקיים הצבעה.
יוסי כץ: הישיבה הופסקה בשעה: 13:05.
יוסי כץ: הישיבה חודשה בשעה: 13:15.
יוסי כץ: הצעת חוק המועצה לביטחון לאומי התשס"ב-2002 – פ/3442, של חבר הכנסת דוד מגן – רביזיה
יוסי כץ: רבותי הצעת החוק הראשונה שמבקשים עליה פטור מחובת הנחה, זו הצעת חוק המועצה לביטחון לאומי, של חבר הכנסת דוד מגן.
יוסי כץ: הוא מנהל ישיבה.
אתי בן-יוסף: אורי אריאל ביקש רביזיה בפעם הקודמת.
יוסי כץ: על הדבר הזה?
אתי בן-יוסף: היתה החלטה לא לקבל את הפטור והוא ביקש רביזיה.
יוסי כץ: היתה החלטה שלא לקבל את הפטור ואורי אריאל ביקש רביזיה.
יוסי כץ: מי בעד בקשת הרביזיה של אורי אריאל – ירים את ידו.
יוסי כץ: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה להצעת חוק המועצה לביטחון לאומי, של חבר הכנסת דוד מגן, ירים את ידו.
אתי בן-יוסף: תשעה.
יוסי כץ: שלושה.
יוסי כץ: הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים), התשס"ב-2002 – של חבר הכנסת יאיר פרץ 3.
יוסי כץ: הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – שכר דירה בשקלים חדשים), התשס"ב-2002 – של חבר הכנסת אילן גילאון 4.
יוסי כץ: הצעת חוק השכרת דירה ומכירתה בשקלים חדשים, התשס"ב-2002 – של חבר הכנסת אופיר פינס-פז
יוסי כץ: שלוש הצעות חוק, אני מצביע על כולן ביחד.
יוסי כץ: הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים של יאיר פרץ, של אילן גילאון והצעת חוק השכרת דירה ומכירתה בשקלים חדשים, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.
יוסי כץ: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה לשלושת ההצעות?
אתי בן-יוסף: עשרה.
יצחק גאגולה: יש לי הצעת חוק דומה להצעת החוק של אופיר פינס.
יוסי כץ: תביא אותה.
יוסי כץ: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון), התשס"ב-2002 – בקריאה ראשונה.
יוסי כץ: הנושא האחרון – בקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה להצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון), התשס"ב-2002 בקריאה ראשונה.
יוסי כץ: מי מנמק?
אתי בן-יוסף: נציגי האוצר.
יוסי כץ: שתי דקות נימוק.
גיא קריגר: זה דחוף, אדוני, משום שתקופת תשעת החודשים, לפי החוק, תסתיים להימנות בסוף חודש מרץ, בעת יציאתה של הכנסת לפגרה.
גיא קריגר: אני רק רוצה להדגיש, אדוני, שיש סעיף נוסף בחוק שמדבר על השוואת תנאים.
גיא קריגר: הסעיף הזה – אנחנו לא מבקשים לדחות אותו.
גיא קריגר: הוא בתוקף וימשיך להיות בתוקף ולא נמצא בתוך הצעת החוק הזאת.
גיא קריגר: מדובר רק על דחיית המנייה של תשעת החודשים, שבסופם ייחשב עובד כקבוע.
יוסי כץ: בבקשה, שתי דקות, יושב ראש ההסתדרות.
טלב אלסאנע: השאלה היא באיזה כובע הוא יושב פה?
טלב אלסאנע: יושב ראש ההסתדרות, או חבר כנסת.
יוסי כץ: - -
זאב בוים: צריך להגדיר היטב את הדבר הזה.
זאב בוים: עכשיו באמת זה מטושטש לגמרי.
טלב אלסאנע: אנחנו מבולבלים לגמרי.
עמיר פרץ: אין שום בעיה, חבר'ה.
עמיר פרץ: אני מבין שאתם מודאגים מזה שהעובדים מתחזקים.
זאב בוים: ממש מודאגים.
עמיר פרץ: ככל שתכו אותנו, כן נרבה וכן נפרוץ.
זאב בוים: אדוני היושב ראש, מה זה?
זאב בוים: הוא משכנע אותנו להצביע למפלגה שלו, עכשיו?
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, רק לצורך הפרוטוקול: אני חושב שהדחייה אין לה שום מקום.
עמיר פרץ: נציב שירות המדינה, שהוא הגורם המוסמך להעסיק עובדי מדינה במדינה הזאת – יש איזה שיבוש חוקי בזה שמשרד האוצר איננו הגוף המוסמך להעסיק עובדים – אני חושב שמן הראוי להזמין את נציב שירות המדינה.
עמיר פרץ: הוא הוציא מכתב חריף מאד לממשלה, שבו הוא מודיע שזה מבחינתו דבר בלתי מוסרי להמשיך להעסיק עובדים דרך חברות כוח אדם.
עמיר פרץ: אני ממליץ לאדוני היושב ראש, שהאיש הממונה מטעם מדינת ישראל הוא זה שיבוא ויאמר את דברו.
זאב בוים: אדוני, יש בקשת ממשלה.
זאב בוים: הוא לא צריך לבוא.
עמיר פרץ: הצעתי.
עמיר פרץ: יעשה מה שהוא רוצה, היושב ראש.
יוסי כץ: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה לממשלה, ירים את ידו.
ויצמן שירי: סופה, תרימי את היד.
יוסי כץ: הישיבה נעולה, תודה.
יוסי כץ: אנחנו דנים בפנייתו של ח"כ פורז בשאלת הנושא החדש.
יוסי כץ: אתמול נשמעו האשמות חמורות מאוד מצדו של שר התקשורת כלפי משרד המשפטים.
יוסי כץ: הטענה הייתה שמשרד המשפטים התרשל משום שנמנע מלהגיב על הצעת חוק ששר התקשורת העביר אליו בנושא מעבר משיטת הזיכיונות לשיטת הרישיונות.
יוסי כץ: ההצעה הועברה ביום 14 בינואר השנה.
יוסי כץ: שר התקשורת דיבר בצורה חריפה מאוד.
יוסי כץ: הודעתי שלאור חילוקי הדעות בין המשרדים אינני מוכן שהכביסה המלוכלכת של משרדי הממשלה תתנקה כאן.
יוסי כץ: מצבים שבהם שר אחד מביע עמדה אחת ושר אחר מביע עמדה שסותרת באופן מוחלט את עמדתו של השר האחר אינם תקינים ואינם מקובלים.
אפי אושעיה: זה מחזה מביש.
שאול יהלום: אם הממשלה מתפוררת, מה זה מעניין אותנו?
יוסי כץ: מה שתמוה הוא שכמעט תמיד חילוקי הדעות הללו הם בנושא התקשורת.
יוסי כץ: בדרך כלל הם אינם נוגעים לתחומים אחרים.
יוסי כץ: הזמנתי את היועץ המשפטי לממשלה לדיון היום, ואני מבין שהוא לא היה יכול להגיע.
יוסי כץ: הוא ביקש מעו"ד יהושע שופמן, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, להופיע כאן.
יוסי כץ: אני מבקש ממנו להסביר לנו את הדברים מנקודת המבט של משרד המשפטים.