GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן:
 בחוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים, בסעיף 5" – הסעיף אומר איך עובדי מדינה יכולים או לא יכולים - - -
עמית הלוי:
זה החוק שהזכיר עורך הדין דול, ויש פה תיקון לזה
ארבל אסטרחן:
"בסופו יבוא "או לפי סעיף 3אלחוק שירות הציבור (מתנות)
עמית הלוי:
לפני שחבר הכנסת נאור שירי מדבר, וזה יקרה ממש בעוד עשרים שניות
נאור שירי:
לא, תן לי
עמית הלוי:
 הקראנו פה
עמית הלוי:
 עשרים שניות
נאור שירי:
עשית לי פיליבסטר של שעתיים פה
עמית הלוי:
מכיוון שאנחנו מסיימים בארבע – אולי לפני כן, אבל עד ארבע בכל מקרה – אני אשמח שעכשיו, כשיש לכם את זה – תודה, ארבל, על ההקראה ותודה על השינויים ועל העבודה המאומצת
עמית הלוי:
 ותודה לכל אלה שתרמו
נאור שירי:
אתה לא מקשיב לה בכלל
עמית הלוי:
כל אלה שתרמו לשינויים בחוק, גם מהאופוזיציה וגם מהייעוץ המשפטי
עמית הלוי:
 כמו שביקש נאור, אני אומר בסוף את ההתייחסות שלי, אבל באופן כללי, זה לפניכם עכשיו
עמית הלוי:
 מי שלא הספיק וזה הגיע אליו לפני יומיים-שלושה, תעיינו בזה שוב בנחת
עמית הלוי:
 גם לי התחדשו פה דברים בוועדה מהנציגים של משרד הפנים, וגם מנציבות שירות המדינה
עמית הלוי:
 נעשה עוד חשיבה, כי הדברים האלה משנים ודורשים בוודאי דיוק
עמית הלוי:
      ועכשיו, למרות שהוא דיבר פה, לפי דעתי, יותר מחמש דקות במצטבר, לא לחילופין, בכל זאת עורך הדין, חבר הכנסת נאור שירי
נאור שירי:
כולם צוחקים
נאור שירי:
 הוועדה הזאת היא מופע קומי
נאור שירי:
 אני לא עורך דין
עמית הלוי:
היו פה בהחלט הערות קומיות
אלעזר שטרן:
גם אני רשום?
עמית הלוי:
וגם לך היה הכבוד
עמית הלוי:
 אתה מוזמן לומר עכשיו את דברך במשך חמש דקות, עד שעה 15:18, בבקשה
נאור שירי:
למה מוקצב לי זמן?
עמית הלוי:
מכיוון שאתה מדבר לעומק, התמצית מספיקה, הריכוז מספיק
עמית הלוי:
 אנחנו לא יכולים יותר מזה
עמית הלוי:
 מצאת דבש – אכול דייך
אלעזר שטרן:
זה בזמנים של שעון חורף
אלעזר שטרן:
 בשעון קיץ יש יותר זמן
נאור שירי:
אני אפתח ואגיד ברצינות, שאני חבר כנסת שלושה חודשים
עמית הלוי:
צעיר
נאור שירי:
כן, צעיר
נאור שירי:
 אני אומר לך בשיא הרצינות, שאני פשוט מתבייש
נאור שירי:
 אני לא פחות ממתבייש
נאור שירי:
 אני נשבע לך
נאור שירי:
 אתה יודע, אנחנו צחקנו, עשינו צחוקים, אתה אומר דברים, ואתה מכניס לאנשים דברים לפה, גם ליועצת המשפטית, גם לי, גם לחברי הכנסת
נאור שירי:
 יותר מהכול, אני פשוט מתבייש
נאור שירי:
 אני מתבייש בכלל בכנסת הזאת
נאור שירי:
 כולנו – לא נעים לי להכליל אותי בזה – אנחנו בושה לעם ישראל, שאלה הדיונים
נאור שירי:
 בושה שאתה יושב פה
נאור שירי:
 אתה כתבת חוק שכולם, כל גורמי המקצוע, כולם, החל מנציבות שירות המדינה, משרד המשפטים, משרד הפנים, הייעוץ המשפטי בכנסת – כולם, כולם חושבים שהוא מושחת
נאור שירי:
 כולם חושבים שאתה מגדיל את השחיתות ופותח פתח לשחיתות ציבורית בעולם הפוליטי שלנו
נאור שירי:
      בוא אני אגלה לך סוד, לא חסרה שחיתות פוליטית במדינה
נאור שירי:
 כולם אומרים לך את זה
נאור שירי:
 אמר לך את זה הנציג ממשרד מבקר המדינה
נאור שירי:
 שאלתי אותך על משטרת ישראל, מי בכלל יחקור את התלונות
נאור שירי:
 ואתה יושב פה, מנותק בצורה שהיא או מזעזעת או אני לא יודע מה
אורנה ברביבאי:
או קרימינלית
נאור שירי:
אתה יושב פה כאילו כלום
נאור שירי:
 יושבת היועצת המשפטית לכנסת, יושבים פה כולם ואומרים לך את זה
נאור שירי:
 ואתה יושב פה באופן קר ומנותק, ואתה מתייחס לזה כמו באיזה ביטול, כאילו אתה – אתה פשוט כאילו לא יושב פה באולם
נאור שירי:
 אתה כאילו יושב פה, אבל אתה לא מקשיב
נאור שירי:
      אגב, זה משהו שמאפיין אתכם
נאור שירי:
 אתם לא מקשיבים לאף גורם מקצוע
נאור שירי:
 אתם לא מקשיבים להומור, אתם לא מקשיבים לסרקזם, אתם גם לא מקשיבים לדעות מקצועיות
נאור שירי:
 אומרים לך בפירוש שהחוק הזה מאפשר שחיתות ציבורית, ואז מה אתה אומר? אבל לא אמרתם בדיוק את השחיתות הציבורית, אז אני לא מדבר על זה
אורנה ברביבאי:
אמרו: טוהר מידות
נאור שירי:
היא אומרת לך, ומנסה להתנסח בסופר-עדינות
נאור שירי:
 אתה אפילו לא קולט את המימיקות שלה כשאתה מדבר
נאור שירי:
 אני מציע לך להסתכל על המימיקות, כי יש לזה משמעות
נאור שירי:
 לא סתם פנים אל פנים זה הדבר הכי טוב שיש כדי להבין
נאור שירי:
 אל תדבר עם אנשים בווטסאפ, תסתכל להם בעיניים ותבין מה היא אומרת לך
נאור שירי:
 ואז אתה אומר: רגע, אבל היא לא אמרה שהחוק מושחת
נאור שירי:
 כולם אומרים לך שהחוק מושחת
נאור שירי:
 כולם
נאור שירי:
      אין לך אפילו טיעון חצי מקצועי
נאור שירי:
 אין לך טיעון
נאור שירי:
 הכול נופל
נאור שירי:
 שואלים אותך על הפיקוח, איפה אתה מפקח פה? איפה? איפה אתה מפקח?
אלעזר שטרן:
אתה תענה על זה?
נאור שירי:
אין לו יכולת לענות, כי אין לך פה קמצוץ של פיקוח
עמית הלוי:
במידת יכולתי, בוא נאמר ככה
נאור שירי:
אתה לא תפקח, אתה לא מבין
נאור שירי:
 אומרים לך גורמי המקצוע שאין להם יכולת לפקח
נאור שירי:
 ישבה פה נציגת משטרת ישראל, גם היא התייאשה
נאור שירי:
 היא הלכה
נאור שירי:
 כי אתה גם מעוות את הדברים שלה, והיא גם אמרה בדיון הקודם שאין לה יכולת לפקח
נאור שירי:
 היא אמרה לך את זה
נאור שירי:
      שאלתי אותך לגבי הערכה תקציבית, ואתה אפילו לא מתייחס לזה בחוק
נאור שירי:
 איפה הערכה תקציבית לחוק הזה? מה יידרש ממשרד מבקר המדינה? מהי כמות החוקים שתידרש ממשטרת ישראל?
עמית הלוי:
החוק הזה עשוי לחסוך כסף למדינה, לפי דעתי
נאור שירי:
אתה מבין כמה אתה – תקשיב
נאור שירי:
 אני אומר לך, זאת רמה של בושה
נאור שירי:
 אני מתבייש בשם עם ישראל, שזאת הכנסת הזאת
נאור שירי:
 אני דואג לעם ישראל באמת, כי אתם מנהלים את המדינה
נאור שירי:
 זה לא נורמלי
נאור שירי:
 אתם לא יודעים לנהל, אין לכם תשובות
נאור שירי:
 אתה יושב פה באופן מנותק
נאור שירי:
 זאת הזיה
נאור שירי:
 אני באמת מודאג למדינה
נאור שירי:
      עם כל הצחוקים, תסתכל – כולם פה אומרים לך משהו, ופשוט אין לך תשובות
נאור שירי:
 אני שואל אותך מי מפקח, ואתה לא מתייחס לזה
נאור שירי:
 אין לך, אין לך, אין לך מה להגיד לי על פיקוח
נאור שירי:
 בכל פעם אתה גם מדבר על הנושא הרפואי
נאור שירי:
 אתה יודע מה? קח את הרפואי, תשאיר רק את הרפואי
נאור שירי:
 בכל פעם אתה משתמש בזה
נאור שירי:
 קח את הרפואי
נאור שירי:
 אומרים לך שגם לרפואי אפשר להתרים – לא מטריד אותך
נאור שירי:
 אומרת לך: יש בוועדת האתיקה – לא מטריד אותך
נאור שירי:
 אומרים לך: בוא נטפל בקונסטלציה הקיימת – אתה לא מקבל את זה
נאור שירי:
 אומרים לך: נעביר בטרומית, תתקן עכשיו, לפני קריאה שנייה ושלישית – לא תיקנת כלום מהותית
נאור שירי:
 תיקנת פה פסיקים
נאור שירי:
 אתה מצחיק
עמית הלוי:
עוד לא התחלנו - - -
נאור שירי:
ומה אתה חושב? כולנו יושבים פה, ואתה מסתכל עלינו כאילו אנחנו כבשים
נאור שירי:
 אתה כאילו עושה לנו: טק, טק, טק, תזוזו לפה, תזוזו לשם
נאור שירי:
 אתה חושב שאין לנו מושג
עמית הלוי:
יש לך רק טעות אחת, אנחנו עוד לא הצבענו בקריאה - - -
נאור שירי:
הטעות היא הממשלה הזאת, ולצערי הרב, העם בחר בכם
עמית הלוי:
אז הטעות זאת העם? הטעות זאת העם?
נאור שירי:
 אני בטוח שהוא עשה טעות, ואני בטוח שיתקנו את זה
נאור שירי:
 אתם, הממשלה הזאת והכנסת הזאת, ייזכרו לדיראון עולם ככנסת הגרועה ביותר
נאור שירי:
 ולבושתנו, שאתם נבחרי הציבור
נאור שירי:
 בושה של נבחרי ציבור
עמית הלוי:
תודה, חבר הכנסת נאור שירי
עמית הלוי:
 חבר הכנסת אלקין, בבקשה, אדוני, ארבע דקות אם אתה יכול
זאב אלקין:
זה מעניין
זאב אלקין:
 מי שלא קרא קריאות ביניים - - -
נאור שירי:
אני לא השתמשתי בחמש הדקות שלי, אז תן לו לפחות את הדקה שלי
עמית הלוי:
העיר פה נציג מבקר המדינה על כללי אשר, אז התשובה היא – אנחנו נוסיף את זה בחוק לבקשת הייעוץ המשפטי
ארבל אסטרחן:
זאת לא בקשה שלנו
עמית הלוי:
לא אמרתי שזאת בקשה
עמית הלוי:
 אמרתי שהערת מה יהיה היחס בין זה לבין כללי ועדת אשר
עמית הלוי:
 אז אני מניח בחזרה על השולחן, שמבחינתנו החוק הזה – הזכירה לי את זה היועצת המשפטית לוועדה – שיהיה מופיע במפורש בחוק, שהחוק הזה גובר על כללי ועדת אשר
עמית הלוי:
 כלומר, אם זאת חקיקה ראשית, הוא גובר, ולכן זה יופיע בחוק
עמית הלוי:
      בבקשה, חבר הכנסת אלקין
אלעזר שטרן:
הוא לא רצה את זה
עמית הלוי:
לא אמרתי שהוא רצה, אמרתי שהוא שאל מה היחס
אלעזר שטרן:
זה פשוט קטסטרופה מה שאמרת עכשיו
עמית הלוי:
בסדר, תתייחס בזמנך
אלעזר שטרן:
מה זה תתייחס? אתה אומר שאתה תדרוס את מה שהיה קיים עד עכשיו
עמית הלוי:
 להסדיר, להסדיר
אלעזר שטרן:
להסדיר? אמרת שהוא גובר
עמית הלוי:
זאת דרך אחת של הסדרה
עמית הלוי:
 חבר הכנסת אלקין חיכה פה כמה שעות
זאב אלקין:
קודם כול, אני מבין שלחבר הכנסת נאור שירי קיצרת לחמש דקות בגלל קריאות ביניים
זאב אלקין:
 לי קיצרת לארבע בגלל שלא היו קריאות ביניים
עמית הלוי:
לא, זה בגלל שהזמן - - -
זאב אלקין:
זה כנראה תמריץ לפעם הבאה לקרוא קריאות ביניים
עמית הלוי:
חמש דקות, בבקשה
זאב אלקין:
קודם כול, אני חוזר לנקודת ההתחלה, אדוני היושב-ראש
זאב אלקין:
 ביקשתי ממך כבר שתי ישיבות ברצף, ואנחנו כבר בישיבה שלישית
זאב אלקין:
 ועדיין זה לא הוצג לנו, ואנחנו כבר דנים בפרטי פרטים של הנוסח
זאב אלקין:
 הוא השתנה כבר מספר פעמים וביקשתי דבר מאוד מאוד פשוט
זאב אלקין:
 דיברנו על כך שמדינת ישראל היא לא מדינה מערבית יחידה שצריכה להתמודד עם הסוגיה הזאת, וביקשתי שאלה השוואתית פשוטה – מה קורה ומה המנגנון לפתרון בעיות דומות במדינות דמוקרטיות מערביות אחרות
זאב אלקין:
 אמרנו שיציגו לנו את זה בצורה מסודרת – לא קרה, לא בישיבה הראשונה, לא בשנייה ולא בשלישית
זאב אלקין:
      אתה כבר מדבר על כך שבישיבה הבאה תצביע בקריאה הראשונה
עמית הלוי:
לא, לא אמרתי את זה
עמית הלוי:
 אמרתי שאני לא יודע
עמית הלוי:
 אני אחראי רק על הישיבות שאני מנהל
עמית הלוי:
 אמר לי יושב-ראש הוועדה שיהיה פה עוד דיון ללא הצבעה, למרות שאני חושב שהחוק במתכונת הנוכחית, אחרי כל ההערות, ראוי להצבעה בקריאה הראשונה
אלעזר שטרן:
עוד לא שמעת אותן
עמית הלוי:
היו פה שלושה דיונים ארוכים, ושיפרנו המון
עמית הלוי:
 אבל לא אני קובע את זה
עמית הלוי:
 זה לא בסמכותי
עמית הלוי:
 אני לא יודע מתי תהיה ההצבעה
עמית הלוי:
 זה אופיר כץ או מי שזה יהיה בקואליציה
עמית הלוי:
 אני רוצה לומר לך, שביקשנו מהממ"מ עוד פעם, ומכיוןו שאני יוצא מנקודת הנחה – מעריך – שהחוק לא יעבור במושב הזה, ביקשתי עוד פעם אתמול
אלעזר שטרן:
לא קיבלת הנחיות? פקודות, שזה חייב לעבור במושב הזה? את האמת
עמית הלוי:
פקודות אני מקבל רק מאשתי או מהקדוש ברוך הוא
עמית הלוי:
 בקיצור, ביקשנו שזה יהיה עד תחילת המושב הבא, בדד ליין שלהם
עמית הלוי:
 גם הייעוץ המשפטי ביקש, ולכן תהיה לנו פה סקירה
עמית הלוי:
 אם זה יהיה לפני פסח, אני אשלח לכולם את זה, כמו שהיא שלחה עכשיו בכמה דקות את חוות הדעת ואת התקשי"ר
עמית הלוי:
 יישלח במהירות האפשרית
עמית הלוי:
 מה שעוד הצעתי, אמרתי להם שיעשו את זה דו-שלבי
עמית הלוי:
 הסיבה שהפרדנו פה בין עובד ציבור לנבחר ציבור – אומנם נתנו גם פתח חריג לעובד ציבור במקרים מאוד מסוימים – אמרתי שיעשו קודם כול את נבחרי הציבור, ואז אפשר יהיה לשלוח את זה יותר מהר
עמית הלוי:
 אחר כך נעשה גם של עובדי ציבור
זאב אלקין:
אני סבור, ואמרתי לך את זה מתחילת הדיון, שלא נכון לקדם את החוק לקריאה ראשונה לפני הסקירה הזאת ולפני הדיון הזה, כי קידום לקריאה ראשונה זה כבר הרבה מעבר לקריאה טרומית, שהיא איזושהי הצהרת כוונות כללית לסדר איזשהו נושא
זאב אלקין:
 זאת כבר הצעת חוק מטעם ועדה בצורה מסודרת, ולפני שקובעים מסלול שבו הולכים – פה כבר דנים בפרטי פרטים של מסלול מסוים שהצעת, אחרי שהצעת את המסלול שהיה בהצעת החוק המקורית – אני חושב שראוי לבדוק ולא להמציא את הגלגל
זאב אלקין:
 אגב, יכול להיות שזה היה חוסך מהדרמה שהייתה כאן בשעות האחרונות, הצעקות וההאשמות וכולי וכולי
עמית הלוי:
לא, זה לא היה חוסך
עמית הלוי:
 גם בשיטת מינוי השופטים, אתה יודע הרי – ממך למדתי, כמו שאומרים
עמית הלוי:
 כמו ששיטת מינוי השופטים ברוב העולם הדמוקרטי היא כזאת, זה לא מפריע לאנשים לצווח נגד, כשאנחנו מנסים לתקן תיקון קטן
עמית הלוי:
 הרי זה לא היה משנה כלום, אבל אני מעריך את עמדתך
זאב אלקין:
הוא לא קטן
עמית הלוי:
יכול להיות שבפרטים אתה חוסך ויכולנו לחסוך כמה תיקונים שהיינו לומדים מאחרים
עמית הלוי:
 אנחנו נעשה את זה עד הקריאה השנייה והשלישית
זאב אלקין:
אני מציע עדיין לעשות את זה לפני הקריאה הראשונה
זאב אלקין:
 זה עוד לא מאוחר
זאב אלקין:
 כמו שאמרת, אתה לא יודע מתי יתקיים עוד דיון, ואם הוא יהיה בקריאה הראשונה
זאב אלקין:
 אני חושב שלא תקין לחלוטין לקדם את החוק הזה בלי סקירה מסודרת שהוועדה תקבל בנושא הזה, ואז לשקול את הנוסח של החוק ואת המסלול שהצעת
זאב אלקין:
 זה הרבה מעבר לנוסח, עד כמה הוא תואם את הפרקטיקה במדינות מערביות אחרות
זאב אלקין:
 זה דבר אחד, הכי בסיסי בעיניי בכלל בקידום כל החקיקה
זאב אלקין:
      מספר הערות במסגרת הנוסח שהנחת בפנינו
זאב אלקין:
 קודם כול, אתה הצהרת בעקבות הערה של חבר הכנסת סעדה בשעתו, שאתה רוצה לחסום כמעט לחלוטין את החוק לעובדי ציבור, ולהשאיר אותו רק לנבחרי ציבור, מאותם טעמים שנומקו כאן
זאב אלקין:
 בסוף, ההצעה שמופיעה כאן היא זאת – את נבחרי הציבור פוטרים מצורך בוועדה, וזאת סוגיה כבדה בפני עצמה
זאב אלקין:
 בעיניי זה לא נכון
עמית הלוי:
בהליך פלילי
עמית הלוי:
 באזרחי כן דורשים מהם ועדה
זאב אלקין:
מה ההבדל בין עובד ציבור לנבחר ציבור? שגם בהליך פלילי, גם בהליך בריאותי, נדמה לי, נבחר ציבור לא דורש את אישור הוועדה, בשונה מעובד ציבור
זאב אלקין:
 זה ההבדל היחידי שיש בחוק
זאב אלקין:
 אומנם אפשר להגיד שוועדה תיתן לעובדי ציבור רק במקרים חריגים, ולכן אתה בפועל מנטרל את זה
עמית הלוי:
כתוב בחוק שזה רק לחריגים
זאב אלקין:
ועדיין, החוק משאיר פתח רחב מאוד, בעיניי, לעובדי ציבור
זאב אלקין:
 כלומר, אתה נסוגת מההצהרה שהייתה בעקבות הדברים של חבר הכנסת סעדה
עמית הלוי:
אבל למה פתח חריג בעיניך זה פתח רחב מאוד? חריג, בהגדרתו, הוא פתח צר דווקא, לא רחב מאוד
עמית הלוי:
 תראה מה כתוב: רק אם ניתן לזה אישור ועדת ההיתרים בראשות שופט, לאחר ששוכנעה כי יש בכך צורך חריג, ועל בסיס אסמכתות שהוצגו לפי דרישתה
עמית הלוי:
 רחב מאוד זה לא
זאב אלקין:
אני אגיד לך מה ההבדל בינינו, עמית, אני חושב שזה צריך להיות מסלול שגם נבחר ציבור צריך לעבור בצורה כזאת או אחרת
זאב אלקין:
 אתה פשוט משחרר לחלוטין נבחר ציבור, ואתה אומר שהוא יכול כאוות נפשו ללכת במסלול הזה
זאב אלקין:
 הוא לא דורש אישור מאף אחד
זאב אלקין:
 ולגבי עובד ציבור, אתה מכניס למיטת הסדום הזאת, ומן הסתם הוא לא יצא משם, חוץ ממקרים מאוד מאוד חריגים
עמית הלוי:
זה מהסיבות שהזכיר פה חבר הכנסת סעדה, שיש הבחנה בין נבחרי ציבור לעובדי ציבור
זאב אלקין:
את ההבחנה בין השניים אני מבין, אני רק מציע לך להזיז את הכול דרגה אחת
ארבל אסטרחן:
וגם שם חסרות אמות מידה להחלטה
זאב אלקין:
העובדה שנבחר ציבור לא צריך שום דבר, היא מאוד מאוד בעייתית
זאב אלקין:
      נקודה נוספת, והעירו על זה גם בפעם הקודמת, ולא מצאתי פתרון בנוסח הזה, היא גובה תרומה מקסימלית כשלא מדובר במימון המונים
זאב אלקין:
 זה נשאר עדיין לא מוגבל
זאב אלקין:
 אומנם מוגבל באחוזים, אבל זה עדיין יכול להיות סכום מאוד מאוד גבוה מתורם בודד
זאב אלקין:
 זה מייצר, כמובן, זיקות הרבה יותר בעייתיות
זאב אלקין:
 היכולת של תרומות אנונימיות נשארה, וגם זאת בעיה
זאב אלקין:
 בסך הכול, גם אין שום מנגנון לבדוק שהתרומה האנונימית היא רק עד גובה 1,500 שקל
זאב אלקין:
 אם אותו אדם תורם אנונימית מספר פעמים?
עמית הלוי:
הגבלנו את זה, אם לא שמת לב
עמית הלוי:
 היא הקריאה קודם
עמית הלוי:
 אולי אדם יכול לעשות רמאות מאוד מתוחכמת, אבל מכיוון שהוא חייב להעביר למבקר גם את החשבונות שמהם נתרמו, אז הוא צריך להיות - - -
זאב אלקין:
אבל המבקר לא בודק מי בעל החשבון
ארבל אסטרחן:
אין למבקר סמכות - - -
זאב אלקין:
אין לו סמכות ואין לו כלים לעשות את זה
עמית הלוי:
אמרתי שזה שקוף, כמו שאתה יודע
עמית הלוי:
 המבקר, הדבר הזה שקוף בפניו
זאב אלקין:
אבל אין לו סמכות וכלים, אז מה עוזר לו ששקוף? הינה, נמצא פה היועץ המשפטי של משרד המבקר, מה הוא יעשה עם הדבר הזה? אם תורם אחד יתרום אנונימית ממספר חשבונות שונים, אין שום דרך שזה יעלה
זאב אלקין:
 כרגע לפחות, כפי שהחוק מנוסח כרגע
עמית הלוי:
מכיוון שזה מפורסם, פרסום הוא הכלי הכי אפקטיבי
זאב אלקין:
אבל זה אנונימי, זה לא מפורסם
עמית הלוי:
 מספר החשבון מגיע למבקר המדינה, והוא יכול לראות שאתה שילמת מאותו חשבון כמה פעמים באופן אנונימי
זאב אלקין:
	אבל זה לא מאותו חשבון, זה מחשבונות שונים
זאב אלקין:
 או שהוא מבקש מחבר שלו
אלעזר שטרן:
אם זה אנונימי, איך הוא יכול לדעת שהוא לא קטין?
עמית הלוי:
זה נכון, הוא יכול לבקש מחבר שלו
עמית הלוי:
 עמדה פה חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, שאמרה שעד 10,000 שקל הוא לא בכלל בעיה של ניגוד עניינים, אפריורי, ונדמה לי שאתה אפילו הבאת את זה בפעם הראשונה
עמית הלוי:
 באופן עקרוני, עד סכום של 10,000 שקל – מכיוון שהסכום הוא פעוט, הורדנו את זה ל-1,500 שקל
עמית הלוי:
 כלומר, זה גם פעוט מצד עצמו, וזה גם פעוט כי זה אחוז קטן מאוד
זאב אלקין:
זה לא באמת 1,500
זאב אלקין:
 ברגע שיש לך מסלול אנונימי, אין דרך לאכוף את זה
זאב אלקין:
 זה יכול להיות גם 150 אלף
עמית הלוי:
לא, רמאות כל כך גדולה? כדי לייצר את מה שאתה אומר עכשיו צריכים להיות מאה חשבונות בנק פיקטיביים, או של חברים של אחרים
זאב אלקין:
למה פיקטיביים? חשבונות בנק רגילים
עמית הלוי:
כן, לא פיקטיביים
עמית הלוי:
 של אחרים, שיעשו את זה
לינור דויטש:
מה הסיבה לתרומה אנונימית?
עמית הלוי:
נאמר כאן כבר שיש אנשים שרוצים דווקא לתמוך בעובד ציבור, באשר הוא עובד ציבור, והם יודעים שאם הם יתמכו בחבר הכנסת שטרן – אולי פחות יפגעו בהם, אבל אם הם יתמכו באיש ימין, לצורך העניין - - -
אלעזר שטרן:
יש לי הפתעות בשבילך
אלעזר שטרן:
 אני הלכתי עם אבטחה גם לכותל
עמית הלוי:
בתקופות רבות זה היה ככה
עמית הלוי:
 מי שהציג את עצמו כאוהד של תנועת החרות, למשל
אלעזר שטרן:
אותי העיפו מהכותל, אותי העיפו מהכותל מהצד הימני
לינור דויטש:
אם היא מאפשר לא לפקח אחר כך, מי נותן לך זכות בתמורה? האנונימיות מאפשרת את המקום שאי-אפשר יהיה לפקח מי מקבל אחר כך משהו בתמורה לכסף
זאב אלקין:
אדוני, אני מעדיף לסיים את דבריי
זאב אלקין:
 אני מעלה כרגע בעיות שאני ראיתי
עמית הלוי:
בסדר גמור, רק התייחסתי
עמית הלוי:
 הסיבה לתת אנונימיות היא לאפשר שרוצים לתמוך בך או במישהו אחר, לא להיות מזוהים באופן אוטומטי
לינור דויטש:
או לקבל אחר כך הטבה
זאב אלקין:
אבל זה פותח פתח
עמית הלוי:
בסדר, לכן לא אמרנו 10,000 שקל כמו היועץ המשפטי, אמרנו 1,500
עמית הלוי:
 וגם אמרנו שייתנו את חשבונות הבנק
זאב אלקין:
 אצל היועץ המשפטי לא הייתה שום אפשרות לתת מספר תרומות של 10,000
זאב אלקין:
 אגב, זה נאמר במפורש
עמית הלוי:
למה לא?
זאב אלקין:
ככה
עמית הלוי:
אתה חושב שאדם לא יכול לבקש מחבר?
זאב אלקין:
כי שם לא היו תרומות אנונימיות
עמית הלוי:
אבל לעצם התרומה של 10,000 שקל, אדם לא יכול לומר לשלושה חברים שלו, כל אחד, לתת לו 10,000 שקל?
זאב אלקין:
תיאורטית יכול
עמית הלוי:
תיאורטית ומעשית
זאב אלקין:
אבל בגלל שהשמות שלהם ידועים, זה יכול להיות תחת פיקוח של משרד מבקר המדינה
זאב אלקין:
 יש לו כלים לזה
עמית הלוי:
מה הפיקוח? הוא אומר לשלושה חברים שלו, והם תורמים 40,000 שקל במקום 11,000 או 10,000
עמית הלוי:
 ובכל זאת, יש גבול לכל דבר, אז עשינו פה גם חשיפה של חשבונות הבנק, גם הורדנו את זה מ-10,000 ל-1,500, או אפילו מ-5,000 של ועדת האתיקה, ובכל זאת לשמר את הזכות לאדם שרוצה לתרום לאיש ציבור או לעובד ציבור בעת מצוקתו, ועדיין להישאר אנונימי, שלא יתייגו אותו כשמאלני או כימני, כמו שאומר שטרן
עמית הלוי:
 זה יכול להיות אליו וזה יכול להיות אליי
זאב אלקין:
בעיה נוספת שמופיעה, אתה מדבר בנוסח הנוכחי על הזיקה שנוצרת בעקבות התרומה, ואז ניגוד עניינים
זאב אלקין:
 מה קורה עם ניגוד העניינים שנוצר בדיעבד? לצורך העניין, אתה מקבל החלטה בענייני כנבחר ציבור או כעובד ציבור, ודקה אחרי זה אני תורם
לינור דויטש:
נכון, אין פתרון
עמית הלוי:
דקה לפני
זאב אלקין:
לא, הפוך, כי הסדר הוא הפוך
זאב אלקין:
 אתה קיבלת החלטה, ואני, או כי סיכמתי איתך מראש, חס וחלילה
עמית הלוי:
ידעת שיהיה לי הליך רפואי או משפטי? איך ידעת? משעה שנפתח ההליך, זה משהו אחר
זאב אלקין:
 הזיקה הבעייתית פה וניגוד העניינים נוצרו מרגע התרומה
זאב אלקין:
 יש לך כבר הליך, ובאים אליך ואומרים: אני צריך החלטה כזאת או אחרת
זאב אלקין:
 מייד אחרי ההחלטה אני תורם לך
זאב אלקין:
 מה קורה?
לינור דויטש:
אין לזה כרגע שום פתרון בנוסח המוצע, כפי שהערנו
לינור דויטש:
 אני חושבת שצריך לפתור את זה
עמית הלוי:
אתה אומר כך: פתחתי הליך, באתי למבקר המדינה, הגשתי את חוות הדעת הרפואית והמשפטית, קיבלתי אישור והתרמתי אותך
זאב אלקין:
 עוד לא התרמת
זאב אלקין:
 יש פה דרגות שונות – יכול להיות שאני יודע שיש לי הליך, עוד לא פתחתי ואני עוד בתחילת הדרך
זאב אלקין:
 לא משנה
עמית הלוי:
לא, ההליך מאוד פשוט
עמית הלוי:
 ברגע שקראו לך לחקירת משטרה, מתחיל ההליך
זאב אלקין:
בסדר, יפה
זאב אלקין:
 בא אליי מישהו ואומר: אני אשמח לתרום לך, ויש לי אינטרסים, והוא מחכה עד שאני אקבל החלטה על האינטרסים כדי לא להיכנס לניגוד עניינים
זאב אלקין:
 לאחר מכן הוא תורם
עמית הלוי:
אחרי פתיחת ההליך, אבל הוא קיבל החלטה בעניינו אחרי פתיחת ההליך, לדבריך
זאב אלקין:
זאת הדרגה הכי חמורה
זאב אלקין:
 יכולה להיות דרגה פחותה יותר, שקיבלתי החלטה שמיטיבה איתו, והוא מרגשי תודה - - -
עמית הלוי:
מה הבעיה בזה? מה שאמרת קודם זה משהו אחר
עמית הלוי:
 אתה אומר, נפתח ההליך, ואתה כבר יודע שהאדם זקוק לתרומת איברים או לסיוע משפטי
עמית הלוי:
 אחרי פתיחת ההליך ההוא רק מחכה טכנית שהוא יקבל את ההחלטה, ואז הוא יתרום
עמית הלוי:
 זה מובן, רשמנו ואנחנו נתקן את זה
עמית הלוי:
 עכשיו אתה אומר משהו אחר – בא בן אדם, אחרי שקיבלת החלטה בעניינו, בלי קשר להליך מכיוון שלא היה הליך ולא נברא
עמית הלוי:
 איש הציבור קיבל מחלה או קיבל כתב תביעה או הליך משטרתי שלוש שנים אחרי שהוא קיבל החלטות בעניינים שונים
עמית הלוי:
 בא בן אדם ורוצה לתרום לך, לסייע לך בעת מצוקתך
עמית הלוי:
 איפה הבעיה? אם הוא יעזור לו עוד פעם אחר כך
זאב אלקין:
לא רק זה
זאב אלקין:
 יש לו באופן מובהק קשר בין ההחלטה שהוא קיבל - - -
עמית הלוי:
בסדר, אבל איפה הבעיה?
זאב אלקין:
כשאתה הצגת את החוק אמרת, שאתה רוצה לאפשר את אותן הזכויות ואותן האפשרויות לנבחרי ציבור ועובדי ציבור, שהזכויות שלהם לא יהיו יותר נמוכות מכל אזרח רגיל
זאב אלקין:
 קודם דיברת על כך שהפעילות הציבורית הכוללת גורמת להערכה, ולכן רוצים לתרום לו
זאב אלקין:
 אוקיי, אני שם את זה בצד, למרות שיש לנבחר ציבור יתרון, מבחינת מימון המונים וכולי, כי הוא יותר חשוף ציבורית ויש לו יותר תומכים
זאב אלקין:
 אבל אני שם את זה בצד
זאב אלקין:
 כאן זה לא רק השם שלו, אלא החלטה קונקרטית שלו פוליטית, מינהלית, ציבורית – לא משנה מה – היא זאת שגורמת למישהו אחר לתרום לו
זאב אלקין:
 זה לא באשר הוא עובד ציבור
עמית הלוי:
קודם כול, זאת פעם ראשונה שאתה מעלה פה באופן מדויק באיזה מצב מעשי קשור להיותו עובד ציבור באופן קונקרטי ולא באופן כללי, עצם זה שהוא עובד ציבור
עמית הלוי:
 אתה אומר, הוא עובד ציבור, והוא עזר לך בתפקידו כעובד ציבור
עמית הלוי:
 זאת פעם ראשונה שזה רלוונטי באופן ספציפי, ולא בכלל כי הוא עובד ציבור
זאב אלקין:
אני חושב שגם ההערות הקודמות שלי רלוונטיות
עמית הלוי:
לא, בהקשר הזה
עמית הלוי:
 אומרים – עובד ציבור, וישר אתה חשוד
עמית הלוי:
 אתה אומר: לא, השתמשת בזה אני באתי להשוות, ליצור יותר שוויון בחוק הזה, ואתה אומר שבנקודה הזאת יש חוסר שוויון
עמית הלוי:
 נתייחס לזה
זאב אלקין:
כמובן, יכולה להיות פה איזושהי התיישנות סבירה, ועדיין אני חושב שחייבת להיות הסתכלות אחורה ולא רק הסתכלות קדימה על ההחלטות שהתקבלו
עמית הלוי:
מה בעיניך התיישנות?
זאב אלקין:
אני לא יודע
זאב אלקין:
 אפשר להתייעץ עם הייעוץ המשפטי מה נשמע סביר ומה לא
זאב אלקין:
 אגב, זאת צריכה להיות לכאורה אותה התיישנות כמו ניגוד העניינים קדימה
זאב אלקין:
 צריך להפעיל אותה אחורה
זאב אלקין:
      נקודה נוספת, אתה עדיין שומר פתח להליך אזרחי ביוזמת אותו נבחר ציבור או עובד ציבור, שחושב שנגרם לו נזק כספי
זאב אלקין:
 כמובן, זה מכניס את כל הסוגיה של תביעות השתקה פנימה
זאב אלקין:
 כבר נאמר פה בדיונים קודמים, שבמקרה הזה, כשהיוזם הוא בכלל אותו נבחר ציבור, כי זה יותר רלוונטי – בכלל, כל החוק הופך ליותר רלוונטי לנבחרי ציבור
עמית הלוי:
אבל זה רק במקרה חריג ורק באישור הוועדה, ועל פי אסמכתות
עמית הלוי:
 זה נכון, אתה צודק, אבל זה רק במקרה חריג
זאב אלקין:
ועדיין, זה פותח פתח לגיוס כסף לטובת תביעות השתקה
זאב אלקין:
 אני חושב שאין בזה צורך
זאב אלקין:
 בנושאים האלה, בוודאי ובוודאי, כל ההנמקות שנתת לא רלוונטיות
זאב אלקין:
 הוא יכול להימנע מהתביעה או לנהל אותה רק במקרים שהוא חושב שבסבירות מאוד גבוהה, אכן הוא צודק והתביעה תביא לו בסוף גם את הכיסוי של הוצאות המשפט
עמית הלוי:
 תודה, חבר הכנסת אלקין
אורנה ברביבאי:
חביבי, אני מחכה פה כבר שעות
עמית הלוי:
יואל הדר, היועץ המשפטי לבקר המדינה ואורנה ברביבאי, לפי מה שרשום אצלי
עמית הלוי:
 את מעדיפה לדבר לפניו?
אורנה ברביבאי:
 לא, אני מכבדת אנשים
אורנה ברביבאי:
 סוף-סוף הגיע תורי
עמית הלוי:
תורך ותורו, ואחר כך תורך יהיה ב-15:40, בעוד שלוש וחצי דקות
אלעזר שטרן:
אם מסיימים בארבע, למה הפסקה?
עמית הלוי:
אנחנו מחדשים את הישיבה
עמית הלוי:
 עורך הדין יואל הדר, בבקשה, ואחריו חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה
יואל הדר:
שלום אדוני
יואל הדר:
 אני אתחיל במה שאדוני סיים בסוף, בוועדת ההיתרים לפי כללי אשר
יואל הדר:
 אני מבין שאדוני מתכוון ששרים וסגני שרים לא יצטרכו לפנות לוועדת ההיתרים, נכון?
עמית הלוי:
נכון, אלא אם כן זה בהליך אזרחי, כפי שמופיע כאן
עמית הלוי:
 על פי החוק
יואל הדר:
לוועדת היתרים אחרת
יואל הדר:
 לוועדת ההיתרים לפי כללי אשר הם לא יצטרכו לפנות
עמית הלוי:
אמת, אמת
יואל הדר:
יהיה להם מסלול ישיר למבקר המדינה להציג בפניו אישורים
עמית הלוי:
נכון, אמת
עמית הלוי:
 זאת הייתה הבהרה בגלל שהזכרת את זה פעם
יואל הדר:
אני מתייחס רק לנושא של מבקר המדינה, לפן שלנו
עמית הלוי:
 התשובה היא כן
יואל הדר:
בסעיף 3א(ג) כתוב: לאחר שהודיע למבקר המדינה על הצורך בגיוס התרומות, בצירוף אסמכתות, כדי שאפשר יהיה לבחון האם זה באמת עונה לקריטריונים שקבועים בסעיף (א), ובנוסף כתוב: בהערכה של גורם מקצועי – לא ברור מי זה הגורם המקצועי
עמית הלוי:
תיקנו את זה כבר היום, והוספנו משפטי או רפואי
יואל הדר:
ועדיין, זה לא פותר
יואל הדר:
 אני ממשיך, בדבר סכום המימון הנחוץ
יואל הדר:
 מבקר המדינה לא אמור בשלב זה לפחות לבדוק שום דבר, אז בשביל מה מעבירים לו? הוא גם לא אמור לפרסם את זה
יואל הדר:
 אין לו שום חובת פרסום בדבר הזה
יואל הדר:
 זאת אומרת, אין משמעות שהוא יקבל את הדבר הזה
עמית הלוי:
פרסום כן, וזה מופיע בהמשך
ארבל אסטרחן:
לא על זה
יואל הדר:
על עצם הכסף
עמית הלוי:
על עצם הפנייה
יואל הדר:
לא על עצם הפנייה
יואל הדר:
 בהערכה של גורם מקצועי בדבר סכום המימון הנחוץ, אין לנו שום משמעות עם זה, כי מבקר המדינה לא יצטרך לפרס את זה
יואל הדר:
 אין לו מה להתייחס לזה, כי אין לזה משמעות לגבי הפרמטרים בסעיף (א)
יואל הדר:
 אין משמעות לכסף
יואל הדר:
 אנחנו לא בודקים את הכסף
יואל הדר:
 אנחנו אמורים לבדוק אם זה הליך פלילי מתאים, וכסף לא רלוונטי בשלב הזה לפחות של החקיקה
יואל הדר:
 לכן, אין משמעות להעביר אלינו את זה, אם אין לנו משמעות
אורנה ברביבאי:
אין פיקוח, וזה מה שהוא אומר לך
עמית הלוי:
בוא נאמר מה כן, המשמעות של הפנייה למבקר המדינה, היא מכיוון שהוא צריך לאשר ששתי העילות – אם מדובר בהליך אזרחי, שהוא לא חלק מהחוק, או בהליך אזרחי של ערעור, שהוא כן
עמית הלוי:
 האם מדובר בהליך פלילי, האם מדובר בהליך רפואי משמעותי, שהוא לא חלק מהכיסוי הביטוחי
עמית הלוי:
 את כל הבדיקות האלו עליכם יהיה לעשות, כדי לאשר שזאת עילה מהעילות המנויות
עמית הלוי:
 לכן, כל הדברים שהזכרתי הם בדיקות שאתם צריכים לעשות כדי לאשר את תחילת ההליך
עמית הלוי:
 זאת הכוונה, זה יהיה תפקידכם
יואל הדר:
לגבי הכסף, אין משמעות
עמית הלוי:
לא, לגבי מה שאמרתי
עמית הלוי:
 העילה – אם מתקיימת עילה מהעילות המנויות באותו סעיף קטן
יואל הדר:
נכון, ואני לא מבין למה מעבירים אלינו את הדבר הזה