GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית הלוי:
 ראשית, אמרתי שכדאי להם כן לבוא בגלל שבכל זאת החוק מתייחס אליהם
נאור שירי:
לא כדאי
נאור שירי:
 שיבואו
עמית הלוי:
ביקשתי
עמית הלוי:
 לאנוס אני לא יכול
נאור שירי:
בטח שכן
נאור שירי:
 אתה רוצה לדעת איך? תגיד שאתה לא מצביע בעד הרפורמה, ותראה איך פה כולם
משה טור פז:
עמית נורבגי, הוא לא יכול
נאור שירי:
הוא מצביע, מה זה קשור?
יוראי להב-הרצנו:
נאור, זאת לא רפורמה, זאת הפיכה משטרית
נאור שירי:
 מחילה
עמית הלוי:
נעמה ביקשה התייחסות של היועצת המשפטית של הכנסת
עמית הלוי:
היא תקריא
זאב אלקין:
שאלה לסדר-היום, לפני שהיועצת המשפטית מדברת
זאב אלקין:
 מה שחסר לי בחומר שהפצת להיום, זה חוות דעת מעודכנת של הייעוץ המשפטי לכנסת
זאב אלקין:
 הרי שינית משמעותית את החוק
שגית אפיק:
אני רוצה להתייחס
זאב אלקין:
אבל עדיף שזה יהיה כתוב
שגית אפיק:
אני אתייחס בעל פה
שגית אפיק:
 בלוחות הזמנים האלה, היכולת שלנו להנפיק מסמכים היא קשה
נאור שירי:
יש לחץ?
ולדימיר בליאק:
מה הדחיפות?
עמית הלוי:
מבחינתי אין דחיפות
נאור שירי:
אדוני, ממלא מקום יושב-ראש הוועדה, בדיון הקודם ביקשתי שישלחו גם לנו, ולא שלחו שום חומר רקע
עמית הלוי:
למה? קודם כול, שלחו חומר
נאור שירי:
לא שלחו, לא שלחו
עמית הלוי:
הייתה לך במייל חוות דעת של לובי 99
זאב אלקין:
הוא מחליף את הייעוץ המשפטי של הכנסת?
נאור שירי:
אני מדבר על הכנסת
שגית אפיק:
אני אתן לכם את הייעוץ המשפטי במלואו, ואתייחס לכל עניין
יוראי להב-הרצנו:
גברתי היועצת המשפטית, אם אין דחיפות, כמו שאמר הרגע המציע, למה אנחנו מנהלים דיון בלי חוות דעת מעודכנת שלכם בכתב?
שגית אפיק:
אין הכרח
שגית אפיק:
 אני רוצה לספר לכם שברוב הדיונים בהצעות החוק בכנסת, הדיון מתבצע בתוך הוועדה
שגית אפיק:
 לעיתים אנחנו מניחים מסמך הכנה, לעיתים אנחנו מניחים חוות דעת, אך ברוב רובם של המקרים אנחנו נותנים את הייעוץ המשפטי תוך כדי הדיונים
שגית אפיק:
 בכך אנחנו מאפשרים גם לתת מענה לשאלות שעולות אצלכם תוך כדי הדיון
שגית אפיק:
      אני נערכתי כאן לתת לכם מכלול של עניינים, גם ברמה העקרונית – איך אני רואה את הצעת החוק הזאת – וגם ברמה של התייחסויות ספציפיות, ככל שניתן
עמית הלוי:
מכיוון שלא היית פה, אני חוזר על מה שאמרתי
עמית הלוי:
 חשוב לי לחזור על הדברים במדויק, מכיוון שאני חושב שהגענו להבנה בנקודה הזאת
עמית הלוי:
 אני לא מדבר על נקודות אחרות
עמית הלוי:
 אמרתי שהחוק הזה נועד מלכתחילה כדי למנוע פגיעה בעובדי ציבור ובאנשי ציבור
עמית הלוי:
 בעיניי, פגיעה מופרזת ולא מוצדקת
עמית הלוי:
 מצד שני, העלה המשנה ליועצת המשפטית לממשלה, שהחוק הקיים במקורו – גם בחוות דעתו וגם בפסיקה של השופטת דפנה ברק ארז – הוא חוק שנועד מראש למניעה מאפשרות לעבירה עתידית
עמית הלוי:
 מניעה הקודמת לעבירה – כפי שזה מנוסח
עמית הלוי:
      בחקיקה אנחנו תמיד מנסים לאזן בין זכויות
עמית הלוי:
 נניח שיוראי רוצה לשמוע מוזיקה עד אחת בלילה ואני רוצה לישון – המחוקק עשה איזשהו סדר ואמר: עד 11 בלילה
יוראי להב-הרצנו:
יש לי איירפודס
יוראי להב-הרצנו:
 זה מאפשר לשנינו לחיות בשלום
עמית הלוי:
 אנחנו תמיד עושים איזונים, כמו שאתה יודע מהחקיקה
עמית הלוי:
 אמרתי שלחלוק על נקודת האיזון בחוק הזה, או על שלל מרכיביו, שדנו בהם באריכות רבה, אפשר, כמובן
עמית הלוי:
 אפשר לומר שנקודת האיזון היא שאפשר עד 15 תורמים במימון המונים באופן כזה, שקיפות באופן כזה, תפקיד יואל הדר ממבקר המדינה יהיה תפקיד X או יהיה תפקיד X פלוס
עמית הלוי:
 כל השאלות האלה הן שאלות חשובות מאוד, ואת חלקן שיפרנו בחוק הזה, כמו שאת יודעת, על פני הצעת החוק המקורית
עמית הלוי:
      אבל לומר שהחוק הזה לא לגיטימי או לא ראוי כשלעצמו? או שהוא מושחת, כמו שאומרת נעמה לזימי? זה דבר שהוא בעיניי בלתי ראוי בעליל
מטי צרפתי הרכבי:
מה לעשות שהוא מושחת?
נעמה לזימי:
שחיתות זה עניין של דעה פה
ולדימיר בליאק:
למה זה לא ראוי?
משה טור פז:
תשאל את הלשכה המשפטית מה היא אומרת
ולדימיר בליאק:
החוק הזה לא ראוי
עמית הלוי:
על זה הסכמנו, שהחוק הוא לגיטימי וראוי
עמית הלוי:
 האם נקודת האיזון היא כזאת או אחרת? את מוזמנת להתייחס
עמית הלוי:
 ומכיוון שאמרתי בשמך, באמת, כי כך חשבתי שסיכמנו – כך שמעתי ממך, בכל אופן, שהחוק לגיטימי וראוי, גם אם יש ויכוח על נקודת האיזון, הוא בוודא לא חוק שהוא מושחת
עמית הלוי:
 להפך, זה חוק שבא לתקן בעיה
יוראי להב-הרצנו:
מי אומר את זה?
עמית הלוי:
רגע, אני אתן לה להתייחס
עמית הלוי:
 היא פה, אז חבל
עמית הלוי:
 זה לא שקולה יישמע דרך קולו של מישהו אחר – הלכת דרעי פנחסי
עמית הלוי:
 אצלנו כל אחד יכול לדבר בעצמו
עמית הלוי:
 אני רק אומר, שהמצב היום, כפי שהתברר פה בפעם שעברה, שהרבה אנשים קיבלו כסף באישורים שונים, ואף אחד מכם לא יודע על זה
עמית הלוי:
 לכן, אף אחד לא מפקח על זה
נאור שירי:
די
נאור שירי:
 כשסגרת פה את האור סיכמנו שלא תהיה פה שקיפות, נכון?
נאור שירי:
כי לא תהיה שקיפות
נאור שירי:
 תפסיק לומר את זה
עמית הלוי:
גם הפעם לא קראת את החוק, נאור שירי?
נאור שירי:
תפסיק לומר את זה
נאור שירי:
 אני מבקש ממך
עמית הלוי:
תקרא, תקרא
עמית הלוי:
 להפנות אותך לסעיף?
נאור שירי:
אני מוכן שתפנה אותי לאיזה סעיף שאתה רוצה, כי אף אחד לא יוכל לבקר את מה שאתה אומר
נאור שירי:
 זה לא נכון
עמית הלוי:
כולם יוכלו
נאור שירי:
תפסיק לומר שיש שקיפות
נאור שירי:
 אתה פשוט לא מדייק, שמא נאמר אפילו מטעה את הציבור
נאור שירי:
 לא שהציבור מעניין אתכם בכלל
יוראי להב-הרצנו:
מעל הכול, אין קשר לנתניהו בהצעה הזאת?
נאור שירי:
די עם נתניהו, זה לא קשור אליו
משה טור פז:
נתניהו? מי? מי?
יוראי להב-הרצנו:
לא שמעתי מה אמרת
נאור שירי:
הוא יגיד לך: מה? מה פתאום?
עמית הלוי:
אני אפנה אותך - - -
נאור שירי:
אחרי שאתה תפנה אותי לסעיף שמראה, אני אפנה אותך לכך שמשטרת ישראל, שהייתה פה בדיון הקודם, כשאני שאלתי אותך כמה חוקרים פנויים יש לזה, מי יקבל את התלונות במשרד מבקר המדינה – אתה כתבת את זה כלא יודע מה, כשלח לחמך – אין אף אחד שיכול לטפל בזה
נאור שירי:
 אתה שם פה דברים, ואתה אפילו לא מבין את הקצה
נאור שירי:
 אתה גם לא התייחסת לזה, למרבית עוד הרבה מאוד דברים שלא התייחסת אליהם
נעמה לזימי:
זה עוד חוק פרסונלי
יוראי להב-הרצנו:
השאלה אם זה חוק פרסונלי או לא
נעמה לזימי:
זה חוק פרסונלי? אני מבקשת עמדה על זה
דבי ביטון:
פרסונלי? איפה אתם רואים פרסונלי?
עמית הלוי:
עורך הדין דול נמצא פה
עמית הלוי:
 מצוין
נעמה לזימי:
אני רוצה לשמוע את שתי היועצות, גם את שגית וגם את ארבל
יוראי להב-הרצנו:
אפרופו שאלתי בדיון הקודם, על חוק דרעי
יוראי להב-הרצנו:
 זה חוק נתניהו? חוק המתנות של נתניהו?
נעמה לזימי:
בוודאי
נעמה לזימי:
 זה חוק פרסונלי פר אקסלנס
נעמה לזימי:
 הרי אין בו צורך
נעמה לזימי:
 לא יוקר מחייה, לא משבר דיור
שלי טל מירון:
נעמה, יש חג פסח
שלי טל מירון:
 צריך מתנות לפסח
משה טור פז:
ספק אם די בסייגים אלה כדי להפחית את הפוטנציאל הגלום בהצעת החוק לפגיעה ביושרתו של השירות הציבורי
נאור שירי:
הוא התבלבל עם חג המולד
שלי טל מירון:
חייבים להעביר את זה
דבי ביטון:
הוא הקדים את יום ההולדת
דבי ביטון:
 21 באוקטובר הפך להיות עכשיו
נאור שירי:
לובסטר נחשב מתנה?
נעמה לזימי:
מתנות למולך
ולדימיר בליאק:
לובסטר נחשב מתנה, ואפשר גם להכניס לובסטר לבתי חולים
עמית הלוי:
תודה רבה על כל ההערות
עמית הלוי:
 לשאלת חבר הכנסת הרצנו, אני ממליץ גם לך, בתור חבר כנסת נמרץ ורציני בעיניי, להשתחרר מפרסונליזציה
ולדימיר בליאק:
אי-אפשר, אי-אפשר להשתחרר
שלי טל מירון:
איך אפשר להשתחרר? כל כנסת ישראל עוסקת בפרסונליזציה
יוראי להב-הרצנו:
זה לא קשור לחוק דרעי?
ולדימיר בליאק:
בכל יום אתם מביאים לנו חוק פרסונלי
ולדימיר בליאק:
 די
יוראי להב-הרצנו:
זה לא קשור לבנימין נתניהו?
שלי טל מירון:
עוד לא חוקק שום דבר שהוא לא פרסונלי
נעמה לזימי:
עולם הפוך ראינו בכנסת
נעמה לזימי:
 להגיד שהחוק הזה מושחת, זה לא ראוי
נעמה לזימי:
 להגיד שהוא פרסונלי, זה לא נכון
ולדימיר בליאק:
יש לי עדכון להעברה בסיבוב הקודם
דבי ביטון:
גם לוין חשב כך כשהוא היה שר התיירות
דבי ביטון:
 זה בסדר
עמית הלוי:
בדיון הקודם הייתה פה נציגת המשטרה, והיא ציינה שלפחות בשנה שעברה 62 שוטרים נאלצו לא להסתפק בייצוג המשפטי של הסניגוריה של המשטרה
נאור שירי:
הם לא נאלצו; הם בחרו
נאור שירי:
 אבל אתה תמיד משנה את העובדות
ולדימיר בליאק:
אתם מחוקקים את החוק למען השוטרים
ולדימיר בליאק:
 באמת, די
ולדימיר בליאק:
 די כבר, אנחנו לא מטומטמים
נאור שירי:
יש הבדל בין נאלצו לבין בחרו
נאור שירי:
 תפסיק
נאור שירי:
 אתה עושה את זה כל הזמן
נאור שירי:
 אתה משנה קצת
נאור שירי:
 אתה לוקח פיסת אמת קטנה שנאמרה, ואז אתה משנה לה את התכלית לגמרי
נאור שירי:
 בין בחרו לבין נאלצו
עמית הלוי:
נאור, נאלצו מכיוון שהכיסוי המשפטי לא מכסה להם את כל ההוצאה
נאור שירי:
לא, זה לא נכון
נאור שירי:
 אתה תפסיק לקחת חצאי אמת או נקודות קטנות באמת, ולבנות סיפור אחר
עמית הלוי:
נתתי לך דוגמה בהתחלה של אבי בניהו
נאור שירי:
תזמין את אבי בניהו לדיון
נאור שירי:
 אני לא מאמין למה שאתה אומר
שלי טל מירון:
אני רוצה שתזמינו את כל המקרים של השוטרים ותציגו אותם אחד-אחד
שלי טל מירון:
 אנחנו רוצים לבחון
עמית הלוי:
 היא ביקשה, משום צנעת הפרט
נאור שירי:
לא נכון, היא לא ביקשה
עמית הלוי:
היא לא יכולה לחייב
נאור שירי:
 היא אמרה שהיא לא מכירה בדיוק את המקרים
שלי טל מירון:
אם אתה משתמש בזה - - - אנחנו מבקשים לדעת
נאור שירי:
אין בעיה
נאור שירי:
 אם אתה רוצה, בוא נקיים דיון חסוי ונשמע - - - בבקשה, תבקש לעשות דיון חסוי - - -
שלי טל מירון:
דיון חסוי בלי שמות
שלי טל מירון:
 אנחנו רוצים להבין כל מקרה לגופו
שלי טל מירון:
 כל מקרה לגופו
שלי טל מירון:
 להעמיק בדבר
דבי ביטון:
כבוד היושב-ראש, יהיה אפשר לדבר?
שלי טל מירון:
 אין שום בעיה
שגית אפיק:
אני אתייחס עקרונית וספציפית, ואחר כך ארבל תסביר את התיקונים
שגית אפיק:
 אני אתחיל עם האמירה העקרונית שלך
שגית אפיק:
 בעצם, הצמצום המשמעותי ביותר שעשית בהצעת החוק הוא הסרתם של עובדי הציבור משירות המדינה, כך שהצעת החוק כרגע תחול על נבחרי ציבור ונבחרים - - -
עמית הלוי:
למעט מקרים חריגים
נעמה לזימי:
לפי הנוסח הקיים, זה עדיין חל על עובדי ציבור
נעמה לזימי:
 סליחה
נאור שירי:
עובדי ציבור – זה נשאר
עמית הלוי:
אנחנו מסירים אותם בהקשר של – באשר הוא עובד ציבור, אסור להם
עמית הלוי:
 אלא אם כן - - -
נאור שירי:
לא הבנתי
יוראי להב-הרצנו:
זה כולל את עובדי הציבור?
נאור שירי:
עובדי ציבור נשארים בחוק
עמית הלוי:
ה-default לגביהם השתנה
נאור שירי:
מה זה default? עובדי ציבור נשארו בחוק
נאור שירי:
 לא ב-default
נאור שירי:
 הם נשארו
נאור שירי:
 לא שינית
יוראי להב-הרצנו:
מה זה default? בררת המחדל היא שזה חל גם על עובדי ציבור, לא?
עמית הלוי:
הפוך, הפוך
שגית אפיק:
זה לא חל
שגית אפיק:
 בררת המחדל היא שהם יכולים לבקש
נאור שירי:
משמע, חל עליהם
נאור שירי:
 הם יבקשו
דבי ביטון:
אדוני היושב-ראש, בסעיף 2 (ב) רשום: עובד הציבור שאינו נבחר ציבור, רשאי לקבל תרומות
מרב מיכאלי:
אבל מה יפה בהצעת החוק הזאת? שנבחרים לא צריכים לבקש אפילו
מרב מיכאלי:
 נבחרים לא צריכים לבקש
יוראי להב-הרצנו:
עבור נבחרי ציבור אפשר לאסוף גם מבלי שהם ביקשו
מרב מיכאלי:
בדיוק
יוראי להב-הרצנו:
כלומר, נניח בנימין נתניהו, שכבר נאספו עבורו 4 מיליון שקלים
יוראי להב-הרצנו:
 הוא לא צריך לבקש
עמית הלוי:
 לא קראת
יוראי להב-הרצנו:
לא קראתי אבל הבנתי
עמית הלוי:
חייבים לבקש
עמית הלוי:
 הם צריכים להגיש למבקר המדינה
עמית הלוי:
 אני מציע לכם, תוך כדי שהיועצת המשפטית לכנסת תקרא, פשוט תקראו את החוק
נאור שירי:
די, אל תגיד את זה
נאור שירי:
 קראנו את החוק
נאור שירי:
 קראנו את החוק 24 פעמים
נאור שירי:
 תאמין לי, אנחנו בקיאים לא פחות ממך
נאור שירי:
 אני מציע לך, כדי להוציא את העניין הפרסונלי מהשולחן, מה שנקרא להזיז אותו מהשולחן
נאור שירי:
 תיקון לחוק – החוק לא יחול על בנימין נתניהו
יוראי להב-הרצנו:
אדוני ממלא מקום היושב-ראש, אין צורך בחוק הזה
נאור שירי:
האם אתה יכול להגיד שבנימין נתניהו לא קשור לחוק הזה?
עמית הלוי:
נאור, אתה רוצה דיון רציני?
נאור שירי:
כן, כן
נאור שירי:
 תאמין לי, אני הרבה יותר רציני ממך
שלי טל מירון:
אל תזלזלו באינטליגנציה שלנו
שלי טל מירון:
 באמת, הגזמתם קצת
שלי טל מירון:
 די, נו
עמית הלוי:
אין שום כוונה כזאת
ולדימיר בליאק:
אין כוונה להחיל את זה על בנימין נתניהו?
מרב מיכאלי:
זלזול באינטליגנציה זה נקודת המוצא
מרב מיכאלי:
 זה כמו שאמרו פה היום, ה-default
סימון דוידסון:
גברתי היועצת המשפטית, גם בחוק דרעי 2 אמר משה ארבל, שדרעי לא בתמונה וזה בכלל לא קשור אליו
סימון דוידסון:
 הוא בכלל לא הציג את עצמו כמועמד לשר
שגית אפיק:
הייתי בדיון
שגית אפיק:
 אני רוצה להתחיל עם מספר הערות עקרוניות, ואחרי זה אני אתייחס להערות ספציפיות
שגית אפיק:
 מטרת האיסור שקיים היום על קבלת מתנות הוא למנוע פגיעה בטוהר המידות של עובדי הציבור, וזאת בשל הפגיעה החמורה באמון הציבור בעובד הציבור, ובאמונו בשלטון
שגית אפיק:
 החשש הוא שטובת הנאה ניתנה כתמורה לפעולה שהוא עשה או עתיד לעשות
שגית אפיק:
 את החשש הזה קשה להפריך, ויש בו כדי לפגוע בתדמית של השירות הציבורי כולו, כשלא משנה אם המתנה ניתנה כהוקרת תודה או מאינטרס אחר
שגית אפיק:
      כלומר, הרציונל של חוק המתנות הקיים הוא שנבחר הציבור הוא נאמן של הציבור, והאמון הזה עלול להיפגע קשות אם הציבור ייווכח לדעת שבנוסף לשכר שלו, הוא מקבל גם טובות הנאה נוספות בשל התפקיד
שגית אפיק:
 לכן, הצעת החוק הזאת, גם אחרי הצמצומים שנעשו בו, ויש לברך עליהם, עדיין מהווה סטייה גדולה מהרציונל של שמירה על טוהר המידות ועל תפיסת התפקיד וחובות האמון של נבחרי הציבור ושל עובדי הציבור
שגית אפיק:
      אני רוצה לומר שכבר היום, וזה דבר שציינו גם בפני המציע, קיימות פלטפורמות משפטיות שמסדירות נושאים דומים, ולא ברור למה נדרשת פלטפורמה חדשה ולא כניסה במסגרת שלהן
שגית אפיק:
 חוק חסינות חברי הכנסת, מאפשר למעשה לקבל החזר על הוצאות משפטיות בשל הליך משפטי, בקשר למעשה שנעשה במסגרת מילוי התפקיד
שגית אפיק:
 ההסדרים של החוק הזה התקבלו לאחר דיונים שנערכו בהתאם להמלצות ועדה ציבורית, שדנה בתנאים שלו, מתוך הבנת הרגישות הנדרשת בעת פתיחה של חריג כזה, שמתייחס להחזר הוצאות משפטיות
שגית אפיק:
      ועדת האתיקה של הכנסת קבעה בעבר כי חברי הכנסת רשאים לקבל תרומה עבור הגנה משפטית או הליך רפואי, בסכום שמוגבל ב-5,000 שקלים לאדם ובני ביתו, בכפוף לאישור מראש של ועדת האתיקה, ובהתאם לכללי דיווח ושקיפות שנקבעו
שגית אפיק:
 חוק החסינות נותן החזר הוצאות משפטיות על הליך משפטי שנעשה בהקשר עם התפקיד
עמית הלוי:
באיזה היקף?
שגית אפיק:
יש סכומים
שגית אפיק:
 הסכומים לא מאוד גבוהים
עמית הלוי:
עד כמה את מודעת לזה שמשרד הביטחון שילם באופן מלא, כשאת משלמת רק 15%?
נאור שירי:
אני מציע שעד שלא נשמע את זה ממשרד הביטחון, אל תשים את זה כעובדה מוגמרת
שגית אפיק:
אפשר לתקן - - -
עמית הלוי:
את מכירה את זה? אני שואל ברצינות
שגית אפיק:
אבל אני שואלת למה פלטפורמה חדשה? אפשר לתקן את החוק של החזר הוצאות משפטיות באופן כזה, שתיעשה בחינה מקצועית של הצרכים
דבי ביטון:
למה צריך החזר של הוצאות משפטיות, אם הבן אדם לא זקוק לזה? בסיוע המשפטי יש דרגות
דבי ביטון:
 אנשים חד-הוריים – בקושי
עמית הלוי:
חברי האופוזיציה - - - שאנחנו נשית על הציבור את הדבר הזה, ובאמת זה לא ראוי
נאור שירי:
אתה משית
נאור שירי:
 תגיד, אתה שומע את עצמך? מה זה מימון המונים?
דבי ביטון:
זאת לא בדיחה, לתת לאנשים שהם לא מעוטי יכולת, סיוע משפטי? מה זה הדבר הזה?
נאור שירי:
מאיפה זה מגיע? איפה ההמונים האלה?
עמית הלוי:
אתה יודע מה ההבדל בין חובה לגבות מהציבור - - -
נאור שירי:
אני יודע בדיוק הבדלים
נאור שירי:
 השאלה היא האם אתה שומע את היועצת המשפטית לכנסת, שמסבירה לך את הקונסטרוקציה הנכונה לתקן את העיוותים שפתאום גילית? פשוט עברתי על מצע הליכוד וראיתי כמה דיברתם על העיוותים בחוק התרומות, וכמה חשובים לכם עובדי הציבור
עמית הלוי:
שאלתי אם היא רוצה לענות - - -
מירב כהן:
אז למה אתה לא מתקן את חוק החסינות?
עמית הלוי:
קודם כול, זה רעיון
עמית הלוי:
 השאלה מצוינת
עמית הלוי:
 ממה נפשך? נניח שמירב נקלעה למצוקה משפטית או רפואית
עמית הלוי:
 אם המדינה עושה נגדך הליך משפטי, ואת יודעת שהמדינה עומדת מולך, אין הגבלה על המונופול על הכוח
עמית הלוי:
 והיו מקרים מעולם
עמית הלוי:
 כלומר, לא משנה אם זה אלי הורוביץ, שרים או חברי כנסת בעבר
עמית הלוי:
 עומדים מולך עם כל הכוח ועם מאות מיליונים מצד אחד
עמית הלוי:
 מצד שני, הם לא נותנים לך הגנה, כלומר לא מממנים לך את הסניגוריה
עמית הלוי:
 מקסימום, אומרים לך לקחת סניגור מהסניגוריה הציבורית
עמית הלוי:
 כידוע, תגמרי איתו איפה שתגמרי איתו
נאור שירי:
מה זאת אומרת? אתה מזלזל בסניגוריה הציבורית? שאני אבין
עמית הלוי:
 במקרים קשים, זה ברור לגמרי
עמית הלוי:
 כל אדם רוצה גם את הרופא המומחה
מרב מיכאלי:
במקרים קשים הסניגוריה הציבורית, האתוס שלה הוא להגן הכי טוב על כל אדם, ואין לומר שלא נמצאים שם אנשים מצוינים, שזאת האידאולוגיה שלהם
נאור שירי:
אתה פשוט מזלזל ביכולות שלהם
עמית הלוי:
לא, לא אומר שלא
נאור שירי:
הרגע זלזלת ביכולות שלהם
נאור שירי:
 למה אתה אומר שלא?
עמית הלוי:
ברור שאת רוצה לאפשר לאדם, מבחינת הזכויות הבסיסיות שלו, לקבל - - -
מירב כהן:
אם הם נותנים שם כיסוי שהוא לא מספק - - - למה לא לתקן?
עמית הלוי:
בפעם הקודמת, כשלא היית פה, ראינו שגם במשטרה 10% מהשוטרים לפחות העדיפו לא את הסניגור, בנסיבות
נאור שירי:
בין 5% ל-10%
נאור שירי:
 בכל פעם צריך לדייק אותך
מרב מיכאלי:
אבל זה לא משנה
מרב מיכאלי:
 אומרת היועצת המשפטית שיש כאן מנגנון קיים
מרב מיכאלי:
 אם אתה חושב שהוא לא מספק, אפשר ללכת ולתקן אותו
מרב מיכאלי:
 לפתוח אותו, ולהעלות אותו לדיון
עמית הלוי:
זה היה הדיון
עמית הלוי:
 אין ספק שזה רעיון ראוי מאוד
שגית אפיק:
מנגנון שנקבע על ידי ועדה מקצועית
שגית אפיק:
 יש לו פיקוח על ידי ועדה ציבורית
עמית הלוי:
זה רעיון שאומר שאם משפט עלה מיליון וחצי, שניים-שלושה מיליון, היועצת המשפטית בעצם אומרת שהציבור ישלם
עמית הלוי:
 מה שאני אומר, ואני חושב שזאת נקודת איזון יותר נכונה, הוא שעם שקיפות ופיקוח נאפשר למי שרוצה לשלם, ולא נחייב במיסים את כולם לשלם בגלל המשפט שלי או שלך או של מישהו אחר
עמית הלוי:
 זה כל ההבדל, ואני מסכים שזה ראוי
מירב כהן:
אבל אתה מאפשר תרומות אנונימיות
עמית הלוי:
בוודאי אני מסכים איתך, שלא ראוי לתפוס את החבל בשני הצדדים – לא לתת לו אפשרות לגייס כסף בעצמו, ולא לתת לו כסף מהמדינה
עמית הלוי:
 ההצעה של היועצת המשפטית לגיטימית מאוד בעיניי, ראויה, אלא שזה להשית כסף על הציבור
עמית הלוי:
 ואני לא מעוניין שהציבור יהיה מחויב לממן משפטים של אנשי ציבור
מירב כהן:
זה יעלה לציבור בריבית דריבית בצורת השחיתות
נאור שירי:
מכיר את המושג הזה?
משה טור פז:
אני מזכיר לך שדודי אמסלם העביר חוק מימון פריימריז
משה טור פז:
 אתם העברתם אותו?
נאור שירי:
אתה מודע לזה? אתה מודע? אני לא יודע
עמית הלוי:
התנגדתי אז לחוק הזה
עמית הלוי:
 באופן אישי, התנגדתי אז לתיקון לחוק הזה
משה טור פז:
לתיקון של חוק הפריימריז?
עמית הלוי:
התנגדתי
משה טור פז:
אבל אתם העברתם אותו
משה טור פז:
 המפלגה שלך
נאור שירי:
הוא לא היה אז חבר כנסת
משה טור פז:
ביד אחת לקחתם כסף ציבורי
נאור שירי:
הוא לא היה חבר כנסת, לכן הוא התנגד
עמית הלוי:
הייתי חבר כנסת והתנגדתי
נעמה לזימי:
זה בעצם לייעל את עבודת הכנסת
נעמה לזימי:
 ככה לוביסטים לא יצטרכו להסתובב פה כל היום, ולדחוף לנו כל מיני דברים של בעלי הון ותאגידים
נעמה לזימי:
 העברה בנקאית ונגמר הסיפור
נעמה לזימי:
 החקיקה הזאת תפגע בכולנו, ואתה יודע את זה
נאור שירי:
החוק שלך לא קשור רק למילוי תפקידם
נאור שירי:
 רק שתדע
נעמה לזימי:
ואז אתה אומר שלא מוסרי ולא ראוי להגיד שחיתות?
נאור שירי:
אתה יכול לאשר כל מצב שתמציא
עמית הלוי:
איזה לוביסט דחף לך? מה אמרת?
נאור שירי:
אני רק מחדד, שהחוק שלך לא קשור רק למצב משפטי
נאור שירי:
 אתה פותח פה הכול לגמרי
עמית הלוי:
גם רפואי
עמית הלוי:
 חס ושלום
נאור שירי:
לא נכון, לא נכון
נאור שירי:
 אנחנו עוד נדון בזה ותראה איך אני מוצא לך מלא פרצות
נאור שירי:
 אתה גם נותן מקום להתערבות של ממשלות וארגונים זרים
נאור שירי:
 על זה עוד נדבר
מירב כהן:
לא השבת לשאלה למה לא לתקן את חוק החסינות
עמית הלוי:
אמרתי שזאת אפשרות
מרב מיכאלי:
עכשיו הוא אולי רוצה גם את זה וגם את זה
עמית הלוי:
 חס ושלום, מרב
עמית הלוי:
 למה את אומרת?
מרב מיכאלי:
אז אם חס ושלום, בוא נשים את זה בצד, נפסיק עכשיו לדון בזה ונלך לאופציה הסבירה של לתקן את דרך המלך
נאור שירי:
אין סבירות יותר
שלי טל מירון:
בוטלה עילת הסבירות
מרב מיכאלי:
- - - קריטריונים מקצועיים
מרב מיכאלי:
 לא, זה לא בסדר
מרב מיכאלי:
 זה מושחת
עמית הלוי:
לכל הדעות, זה לא חוק מושחת
נעמה לזימי:
לכל הדעות
נאור שירי:
שוב עשית סקר על הדעות? בחייאת, אתה רציני? אתה צריך לתאם למציאות
נאור שירי:
אני מציע לך להסתכל על ההמונים, ולהבין שאין פה שום דעות חוץ מהדעות שלך
נעמה לזימי:
נאור, מה זה כל הדעות אצל יו"ר הוועדה? זה יאיר, שרה וביבי
נאור שירי:
של יו"ר הוועדה
נאור שירי:
 שלו ושל בנימין נתניהו
נאור שירי:
 זאת הדעה
ולדימיר בליאק:
- - - זה מחיר כבד מדיי
ולדימיר בליאק:
 הציבור לא יכול לעמוד בזה
נאור שירי:
אלה כל הדעות
נעמה לזימי:
כל הדעות מבית נתניהו
נעמה לזימי:
 יו"ר הוועדה, זה לא חוק פרסונלי? יו"ר הוועדה, זה לא חוק פרסונלי? זה חוק שבא לכם עליו פתאום, ככה סתם?
נאור שירי:
היה במצע שלהם
מרב מיכאלי:
אני רוצה להסביר לחבריי ולחברותיי למה חבר הכנסת הלוי לא רואה בזה חוק מושחת
מרב מיכאלי:
 אחרי הכול, הליכוד כבר שנים על גבי שנים מחוקק חוקים שיאסרו על גופים שקשורים למדינות שונות לתרום באופן שקוף לכל מיני ארגונים, שמקדמים שוויון, שלום, זכויות אדם
מרב מיכאלי:
 זה אסור באיסור חמור
מרב מיכאלי:
 אסור, אסור, אסור
עמית הלוי:
למה אסור? יש רק חובת דיווח
מרב מיכאלי:
בינתיים, בזמן שהם עושים את זה, הם מטפחים תעשייה שלמה של קהלת ושות', ערוץ 14 ושות'
מרב מיכאלי:
 הכול כסף פרטי, לא מדווח, שנתרם מהסיבות הכי מושחתות בשביל להחזיק אותם בשלטון, ובינתיים לשטוף את המוח של אזרחיות ואזרחי ישראל נגד זכויות אדם, נגד שוויון, נגד שלום, בעד כפייה דתית ובעד נתניהו
מרב מיכאלי:
 ולכן, הוא לא מבין למה זה לא בסדר לעשות את אותה שיטה בתרומות לנבחר ציבור, להוצאות משפטיות ורפואיות? אני לא מבינה, זה עובד לכם כל כך טוב כל כך הרבה שנים, למה לא לשים את זה עכשיו בחוק? מה מושחת בשיטה שהם עצמם יצרו וסיפרו לעצמם? והיא מחזיקה אותם בשלטון כל כך הרבה שנים
מרב מיכאלי:
 הרי אם זה עובד בשבילם, זה לא מושחת
מרב מיכאלי:
 אם זה לא עובד בשבילם, רק אז זה לא בסדר
מרב מיכאלי:
 זה כמו פוליטי – מה שעובד בשבילם, זה לא פוליטי
מרב מיכאלי:
 ימין זה לא פוליטי
מרב מיכאלי:
 אם זה נגד הימין, זה פוליטי וזה אסור באיסור חמור
מרב מיכאלי:
 זה הסיפור של החוק הזה, ולכן הוא מושחת מהיסוד
מרב מיכאלי:
 הוא מתעלם מעיקרון השוויון, הוא שם נבחרי ציבור במקום שבו לאף אזרח ואזרחית אחרת אין אפשרות להגיע למקום שבו הם יקבלו כסף מהציבור
עמית הלוי:
מרב, היום את מופלית לרעה
נאור שירי:
אל תקבע לנו אם אנחנו מופלים לרעה
מרב מיכאלי:
אנשים שאתם מנעתם ואתם מונעים טיפול רפואי
נאור שירי:
ותעשה לי טובה, אל תתקן
מרב מיכאלי:
אתם מונעים טיפול רפואי
עמית הלוי:
- - -
נאור שירי:
אל תפריע לה
עמית הלוי:
היא מדברת - - - דיון רציני
נאור שירי:
איזה דיון רציני? תגיד, זאת קומדיה מה שקורה פה
מרב מיכאלי:
ברשותך, אדוני, אתם מונעים טיפול רפואי בסיסי מתושבות ותושבים בצפון
מרב מיכאלי:
 ראש הממשלה שלך הולך ועומד בקריית שמונה, ואומר לאישה ששואלת למה אין לנו מיון קדמי לטפל בסרטן: את משעממת אותנו
מרב מיכאלי:
 אבל היא, אין לה אפשרות לעשות גיוס המונים בשביל הסרטן, שאין לה בשבילו מיון קדמי בקריית שמונה, נכון? בוא נסדר קצת תרומות לנבחרי ציבור בשביל מקרים הומניטריים של משפטיות, של כל מיני עבירות שהם עברו על החוק
מרב מיכאלי:
 זה במקרה שלא שריינו אותם בתור שרים בממשלה בוועדה אחרת בבניין הזה
עמית הלוי:
קודם כול, אל תזלזלי בבעיות בריאות של עובדי ציבור ושל נבחרי ציבור
עמית הלוי:
 זה לא ראוי
מרב מיכאלי:
אני לא מזלזלת בבעיות בריאות של אף אחד
עמית הלוי:
והיום הם מופלים לרעה
נעמה לזימי:
תשקיע בכל החברה הישראלית
נעמה לזימי:
 אז תרחיבו תשתיות של בריאות לכל הציבור
מרב מיכאלי:
תשקיע בתשתית האנושית
נעמה לזימי:
ואז כולם ייהנו
עמית הלוי:
רגע, יש לך טלפון
עמית הלוי:
 תאמיני לי, אני הסתכלתי
עמית הלוי:
 כשעושים מימון המונים למקרים שלהם, זה קורה כל הזמן
עמית הלוי:
 רק לאנשי ציבור ואילו לך היה, את לא תוכלי לעשות
עמית הלוי:
 אני בא לעזור
מרב מיכאלי:
אתם מונעים מהם טיפול ציבורי רפואי
דבי ביטון:
הנסיעה שלו לרומא עלתה יותר ממה שאת - - -
עמית הלוי:
חברת הכנסת מיכאלי
נעמה לזימי:
שמתם לב? השוויון בכנסת הזאת עוסקת רק בעצמה
נעמה לזימי:
 רק נבחרי הציבור צריכים חקיקה בכנסת הזאת
נעמה לזימי:
 מעניין
נעמה לזימי:
 בינתיים, אתם דואגים רק לח"כים
נעמה לזימי:
 איפה הציבור?
שלי טל מירון:
לא, זה במקרה
שלי טל מירון:
 ממש במקרה עכשיו
נעמה לזימי:
תגיד, באמת
עמית הלוי:
הייתה חקיקה ב-79'
נעמה לזימי:
חדר מיון קדמי – האם תקצבתם את זה בתקציב? כי אני יודעת שלא
נאור שירי:
מה עם קבינט הדיור שהתחייבתם להקים אחרי שלושים ימים מכינונה של הממשלה?
נעמה לזימי:
2
נעמה לזימי:
5 מיליון, האם שמתם את זה?
ולדימיר בליאק:
מה עם חוק המשכנתאות?
נאור שירי:
מה עם קבינט הדיור? התחייבתם בהסכם הקואליציוני להקים
נעמה לזימי:
מה עם חינוך חינם מגיל לידה?
שלי טל מירון:
מה עם חינוך חינם מאפס עד שלוש? גם על זה לא שמעתי
שלי טל מירון:
 בינתיים המחירים של כל המוצרים עולים לפסח
עמית הלוי:
בבקשה, היועצת המשפטית לכנסת
שגית אפיק:
הפלטפורמה השלישית שקיימת היא כללי ניגוד עניינים, כללי אשר שחלים על שרים וסגני שרים, והם אוסרים על קבלת מתנות וטובת הנאה, גם שלא בשל תפקידם הציבורי, אלא באישור ועדה שמינה מבקר המדינה
מירב כהן:
קראתי בתקנון הכנסת, שאם זאת מתנה מבן משפחה - - -
שגית אפיק:
מימון החזר הוצאות זה של ועדת האתיקה
שגית אפיק:
 על זה דיברנו קודם
מירב כהן:
בתקנון ראיתי שאם זאת מתנה מבן משפחה, אז זה בסדר
שגית אפיק:
זה לא בתקנון, זה בחוק
שגית אפיק:
 זה בחוק
שגית אפיק:
      אמרתי שאתן שלוש הערות עקרוניות, ולאחר מכן הערות לגבי התוכן
שגית אפיק:
      ההערה השלישית קשורה לנושא שנקרא: הכנסת מחוקקת לעצמה
שגית אפיק:
 אני מאוד נזהרת מלהשתמש בטיעון הזה, ואתם כמעט לא תשמעו אותי מעלה אותו כאן, אבל אני חושבת שבהצעת החוק הזאת עלול להיות ניגוד עניינים מובנה לחברי הכנסת
שגית אפיק:
 בית המשפט קבע שבמקרים שבהם הכנסת מחוקקת לעצמה, ויש לחברי הכנסת ניגוד עניינים מובנה, ישנה נטייה גוברת להתערב
שגית אפיק:
 אני חושבת שכאשר אתם מחוקקים הצעת חוק מהסוג הזה, אתם בוודאי צריכים להביא בחשבון את עניין הציבור, את ההשלכות שיש במתן טובות הנאה, את מידת הפגיעה האפשרית באמון הציבור בכנסת
עמית הלוי:
שנייה, שנייה
נאור שירי:
לך מותר להפריע? אני שואל על סדרי הדיון
עמית הלוי:
שאלת הבהרה
נאור שירי:
יש לי גם שאלות הבהרה
נאור שירי:
 זה בסדר לקטוע את היועצת המשפטית? בבקשה, תן לה לסיים ושאלות בסוף
שגית אפיק:
החשש כאן הוא מפגיעה בעקרונות דמוקרטיים ובטוהר המידות
שגית אפיק:
 יש לזה פתרונות, כמובן
שגית אפיק:
 פתרון שיכול להיות, ודובר עליו גם בעניינה של ועדה אחרת – שאלתם כאן קודם על הפרסונליות – אחד הפתרונות הוא לעשות שינויים מהסוג הזה בתחולה עתידית, כך שיחולו מהכנסת הבאה
שגית אפיק:
 לא בטוח שבמקרה הזה, גם זה ריפוי מלא לבעייתיות של ניגוד עניינים מובנה
שגית אפיק:
 כל הנושאים שעסקו עד היום בענייני שכר וגם בענייני מתנות, כמו שסקרתי את הפלטפורמות האחרות שקיימות, נעשו בדרך כלל קודם כול על ידי ועדה ציבורית, על ידי ועדה מקצועית, שנתנה המלצות
שגית אפיק:
 רק לאחר מכן, הכנסת חוקקה
שגית אפיק:
 בכל מקרה, טרם קבלת החלטה כאן, ברור שעליכם לשקול היטב את ההיבטים של ההצעה, ולנהוג בזהירות רבה עם ההסדרים שלה, בין היתר בשל הטיעון הזה
שגית אפיק:
      עוד דבר שצריך לשים לב אליו בהצעה הזאת, זה עירוב בין ההיבטים הפרטיים של נבחר הציבור, כמי שהוא גם בן אדם, שנזקק לעיתים לסייע אולי לבני משפחתו בהליך רפואי או בהחזר הוצאות משפט, לבין ההיבטים הציבוריים שלו
שגית אפיק:
 ההנחה היא שככל שמעמדו הציבורי של משרת הציבור בכיר יותר, כך גם יצומצם מרחבו הפרטי, גם אם הוא לא ייעלם לחלוטין