GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגית אפיק:
 לאור ההיבט הציבורי רחב ההיקף, שגלום בנבחרי ציבור, אני סבורה שצריך לנקוט פה באופן עוד יותר זהיר ושקול, כשקובעים הסדר כזה, שגלומות בו הטבות פוטנציאליות לא רק לנבחר הציבור, אלא גם לבני המשפחה שלו
שגית אפיק:
      לגבי היקף ההליכים הראויים לתרומה
שגית אפיק:
 הצעת החוק בעצם מאפשרת קבלת תרומות עבור הליכים משפטיים ורפואיים, בהיקף שנראה לי שעלול להיות רחב מדיי
שגית אפיק:
 לא ברור מאליו מה הזיקה בהרחבת התרומה גם להליך שאין לו זיקה לתפקיד של חבר הכנסת או של נבחר הרשות המקומית או של עובד הציבור
שגית אפיק:
 מצד אחד, ניתן לטעון שרווחתם של בני המשפחה הקרובה של עובד הציבור חשובים להמשך התפקוד שלו באופן סדיר, ויש לוודא שהוא לא יסיח את דעתו ממילוי תפקידו הציבורי, אבל לא ברור אם הטיעון הזה יכול לגבור על האינטרס המוגן של אמון הציבור וטוהר המידות
מטי צרפתי הרכבי:
הם לא יכולים לגייס? הבעל שלי לא יכול לגייס עבורו, אם הוא חולה?
משה טור פז:
הוא יכול, אבל נבחר הציבור ירצה לנצל את מעמדו
משה טור פז:
 זאת הבעיה
משה טור פז:
 נראה לך שמישהו יתרום ליאיר נתניהו? נו, באמת
עמית הלוי:
לפי החוק הקיים – לא
שגית אפיק:
לפי החוק הקיים – לא, אם זה בשל היותו עובד ציבור
נאור שירי:
הוא לא עובד ציבור
דבי ביטון:
שגית, הסמוכים על שולחנו – אין הגדרת גיל?
עמית הלוי:
היא מדברת על בעלה בשבילו, ולא בשבילה
מטי צרפתי הרכבי:
הוא לא יכול לגייס?
שגית אפיק:
אם מישהו תורם לו בשל היותך, זה מייצר חשש של מראית עין
מירב כהן:
איך תוכיחי?
שגית אפיק:
החוק הקיים מתייחס בכובד ראש לחשש כבד של מראית עין, ולכן הוא קבע איסור
עמית הלוי:
שאלה מצוינת, מירב
עמית הלוי:
 אגב, הפניתי את השאלה הזאת בפעם הקודמת לעורך הדין ד"ר גיל לימון שהיה כאן
עמית הלוי:
 שאלתי אותו איך הם הכריעו שהעטים שקיבל מר אולמרט – בשעתו הכריע מני מזוז, היועץ המשפטי דאז – נחשב לחברות
עמית הלוי:
 שאלתי, האם בדקתם האם הוא היה חבר שלו מאז שהוא נעשה עובד ציבור? האם לפני כן? האם מהצבא, כמו שאמר פה עורך דין ארד? לפי מה בדקתם? הוא אמר לי בכנות וביושר: אני אומר לך את האמת, עמית, זה מורכב
עמית הלוי:
 זה מכלול נסיבות
עמית הלוי:
 הוא לא נכנס לבדיקה ההיא, אבל זה באמת מורכב
עמית הלוי:
 אני חושב שהחוק הזה יבהיר את העניין, כלומר מי שירצה להיכנס למסלול לא של חברות אלא באופן כללי, גם באשר הוא עובד ציבור, הוא יצטרך את כל הדיווחים והשקיפויות, אבל זה יפתור את הבעיה
שלי טל מירון:
אבל אפשר לתרום בעילום שם, אז איך זה פותר את זה?
נאור שירי:
תגיד, מה זה קשור עכשיו? באמת, עמית
שלי טל מירון:
אבל אפשר עשר פעמים בעילום שם של אותו בן אדם, ולא יידעו
שרון ניר:
ילבין שחיתות ציבורית
עמית הלוי:
חברת הכנסת מירון, שאלה מצוינת
נאור שירי:
הוא דיבר נקודתי על התיק, שהוא לא רוצה לדון בזה והיה בזה מכלול שיקולים
נאור שירי:
 מה זה קשור?
עמית הלוי:
נאור, אל תפריע
קריאה:
בושה וחרפה
דבי ביטון:
הלבנה – להחזיר את הבונוסים של הצוללות
עמית הלוי:
חוות הדעת שהוצגה כאן של היועץ המשפטי, חוות דעת ישנה, שעד 10,000 שקלים אין ניגודי עניינים בכלל
עמית הלוי:
 היועץ המשפטי לממשלה הקודם, ד"ר מנדלבליט, טען שאת לא תסתכני לעשות משהו לא ראוי, לא אתי ובוודאי לא פלילי, אם מישהו ייתן לך עד 10,000 שקל
עמית הלוי:
 כך טען היועץ המשפטי
עמית הלוי:
 אנחנו החמרנו בחוק הזה, והורדנו את זה ל-1,500
שלי טל מירון:
אבל אפשר כמה פעמים בעילום שם, ללא הגבלה
שלי טל מירון:
 ואי-אפשר לבדוק את זה, כי אין מנגנון פיקוח
עמית הלוי:
לא, אפשר לבדוק את זה
עמית הלוי:
 איך פתרנו את הבעיה? את שואלת שאלה מצוינת, וגם את זה פתרנו מכיוון שאנחנו בעד טוהר מידות ובעד שקיפות
עמית הלוי:
 כמו בפריימריז, אם את מכירה, את חייבת להעביר את כל תנועות החשבון
עמית הלוי:
 אדם לא יכול לעשות בחשבונות שלו – את תעלי על זה מייד, ומבקר המדינה – לא יצא לכם, כי לדעתי אין פריימריז אצלכם
ולדימיר בליאק:
אני מכיר את זה
עמית הלוי:
אתה מכיר את זה
עמית הלוי:
 אתה רואה מייד את כל תנועות החשבון, ואתה יכול מייד לוודא אם מישהו עשה את התרגיל הזה
עמית הלוי:
 כך שלא תהיה בעיה בכלל
עמית הלוי:
 נמצא פה נציג מבקר המדינה, ובעוד שנייה תשמע, בהמשך לשאלתך בפעם הקודמת
ולדימיר בליאק:
אם כי, אם מישהו מאוד רוצה, הוא יכול להעביר
שלי טל מירון:
יש דרכים לעקוף את זה בקלות
ולדימיר בליאק:
יש דרכים לעקוף את זה
עמית הלוי:
ללא ספק, שיפרנו את זה כמו שאמרת
עמית הלוי:
 בכבוד, היועצת המשפטית, תמשיכי
עמית הלוי:
 שאלה מצוינת
שגית אפיק:
אני אתייחס עכשיו להליכים עצמם
שגית אפיק:
 הליך רפואי הכרחי – אני לא בטוחה עד כמה המונח הזה ברור
שגית אפיק:
 אומנם, הצעת להחריג ממנו הליך רפואי אסתטי, אבל עדיין נשאלת השאלה מי קובע מה מידת ההכרח, מה הדחיפות של ההליך הרפואי
עמית הלוי:
שגית, הכנסנו את זה אחרי זה
עמית הלוי:
 מכיוון שהיועצת המשפטית לוועדה ביקשה שזה יותר מתאים לא להגדרות אלא להמשך
שגית אפיק:
אבל עדיין אין מישהו שמפקח ובודק האם ההליך הרפואי הכרחי
אורנה ברביבאי:
אם כבר - - - מסכן חיים
עמית הלוי:
 מה פתאום? למה רק מסכן חיים?
אורנה ברביבאי:
כי אם יש לו נזלת, אם יש לו נזלת
אורנה ברביבאי:
 מה הבעיה?
ולדימיר בליאק:
נזלת חמורה
אורנה ברביבאי:
או אם הוא סתם עם כאב ראש
עמית הלוי:
השאלה שלך על נזלת מפעם שעברה, חברת הכנסת ברביבאי
אורנה ברביבאי:
כן, לא ענית לי
עמית הלוי:
תיקנו
אורנה ברביבאי:
מה תיקנת?
עמית הלוי:
לא רק שעניתי לך, אלא גם נכתב בהצעת החוק, בסעיף 3 (ז), שכל טיפול – לפי דעתי, נזלת בכלל לעניין הזה – שקיים בביטוח הרפואי, לא רק בביטוח הרפואי הרגיל אלא גם הביטוח הרפואי המושלם וכולי - - -
נאור שירי:
ניתוחים פלסטיים כלולים פה?
שגית אפיק:
הורדנו הליך רפואי אסתטי
עמית הלוי:
 גם ניתוח פלסטי – למרות שהחרגנו אותו לבקשת הייעוץ המשפטי – אם יש לך ביטוח רפואי מושלם, כמה אתה אמור לשלם על זה היום?
נאור שירי:
נו, באמת
נאור שירי:
 מאיפה אני יודע?
עמית הלוי:
אני אומר לך מניסיון
עמית הלוי:
 מכיוון שאשתי הייתה חולה ויש לי ביטוח רפואי, מה שנקרא זהב
נאור שירי:
באיזה   זה האסתטי?
עמית הלוי:
בסעיף 3
עמית הלוי:
 בתחילת העמוד השני
עמית הלוי:
 בכל הביטוחים הרפואיים אתה אמור לשלם על ניתוח 2,500 או 5,000 שקל
עמית הלוי:
 כל הניתוח עצמו, שיכול לעלות 70 אלף שקל או 100 אלף שקל, ממילא אתה בביטוח ולכן אתה לא תוכל לקבל
יסמין פרידמן:
עמית, זה לא נכון
יסמין פרידמן:
 במכבי זה לא כך
עמית הלוי:
במכבי זה כך
יסמין פרידמן:
לא, זה לא
נאור שירי:
אני מבקש, בבקשה, את הנציגות של משרד האוצר והאחראי על הפוליסות באגף הניתוחים
יסמין פרידמן:
אתה רוצה שאני אגיד לך מחירים? במקרה אני יודעת את המחירים
אורנה ברביבאי:
עמית, לא ענית לי
נעמה לזימי:
השאלה שצריכה להישאל היא למה הם בוחרים בחוק שחיתות, ולא, נניח, בהרחבת ביטוח רפואי?
נאור שירי:
אני רוצה, בבקשה, התייחסות של שוק ההון, מי שאחראי על הביטוח ופוליסות הביטוח במדינה כדי לאמת את מה שאתה אומר
שלי טל מירון:
למה בכלל לערבב בין המתנות והתרומות לתחום הבריאות? מה זה קשור?
נאור שירי:
אדוני היושב-ראש, אני רוצה את המפקח על הביטוח כדי שיאמת את מה שאתה אומר פה
עמית הלוי:
תוך כדי הדיון תסתכלי בטבלה, זוהר
עמית הלוי:
 יהיה לך זמן אחר כך
עמית הלוי:
 איך קוראים לך?
יסמין פרידמן:
יסמין
יסמין פרידמן:
 נעים מאוד
עמית הלוי:
סליחה, מחילה
אורנה ברביבאי:
זה כי את זוהרת, יסמין
עמית הלוי:
תסתכלי בטבלה של מכבי
יסמין פרידמן:
אני מכירה אותה בעל פה
עמית הלוי:
תסתכלי בטבלה, ותציגי אותה בהמשך
עמית הלוי:
 רק נאמר את השורה התחתונה
עמית הלוי:
 השורה התחתונה היא שכל מה שמכוסה בביטוח, כל טיפול כזה או אחר, אי-אפשר לגייס לו תרומות מאף אחד
אורנה ברביבאי:
למה פוליטיקאי שיש לו ביטוח, יוכל?
עמית הלוי:
הוא לא יוכל, הוא לא יוכל
מטי צרפתי הרכבי:
ואם זה בחו"ל?
אורנה ברביבאי:
אז לשם מה הוא צריך את התרומה?
עמית הלוי:
מכיוון שיש טיפולים, ואני הראיתי ליועץ המשפטי כמה מקרים מזעזעים
עמית הלוי:
 אני בטוח שגם את היית דומעת וגם היית מאשרת
אורנה ברביבאי:
והם קורים רק לפוליטיקאים, הם קורים רק לפוליטיקאים
עמית הלוי:
 כולם יכולים
עמית הלוי:
 רק על פוליטיקאים אסרו עד עכשיו
אורנה ברביבאי:
מה זה אסרו? לגייס תרומות? כי יש סיכוי שהוא יוכל לגייס יותר
עמית הלוי:
רק על פוליטיקאים אסרו עד עכשיו
נאור שירי:
 ועדת האתיקה מאפשרת לגייס תרומות
נאור שירי:
 אתה פשוט מטעה
נאור שירי:
 תפתח את תקנון הכנסת
נאור שירי:
 ועדת האתיקה מאפשרת לקבל תרומות
נאור שירי:
 תפסיק להגיד לא
נאור שירי:
 בטח שכן
עמית הלוי:
לא לעובד ציבור
נאור שירי:
 הוא מאפשר לעובד ציבור לגייס תרומות
נאור שירי:
 היא מאפשרת לחברי כנסת
עמית הלוי:
אתה פשוט לא יודע את החוק, נאור
נאור שירי:
תפתח את תקנון הכנסת
עמית הלוי:
אתה פשוט לא יודע את החוק
עמית הלוי:
 החוק לפניך, ריבונו של עולם
נאור שירי:
תפתח את תקנון הכנסת עמ' 262
נאור שירי:
 תפתח ותקריא
נאור שירי:
 בבקשה, תוכיח שאני לא מבין
אורנה ברביבאי:
נאור, תקריא אתה
אורנה ברביבאי:
 גם אתה יודע לקרוא
נאור שירי:
בכפוף לקבלת אישור מראש של ועדת האתיקה – רצית שאני אקריא – חבר כנסת רשאי לקבל תרומות, שמטרתן מימון צורך רפואי משמעותי או מימון - - -
עמית הלוי:
לא באשר הוא עובד ציבור
נאור שירי:
תפסיק
נאור שירי:
 תקשיב למה שאני אומר לך
נאור שירי:
 חבר כנסת רשאי לקבל תרומות, שמטרתן מימון צורך רפואי משמעותי או מימון הוצאות משפטיות עבורו
נאור שירי:
 מה אתה לא מבין? אני יודע שיש בעיה
נאור שירי:
 הבעיה היא – אני לא רוצה כאשר הוא עובד ציבור
נאור שירי:
 אתה מכניס פה משהו שלא קשור
עמית הלוי:
רגע, אני אחסוך לך
עמית הלוי:
 ארבל, האם צודק חבר הכנסת שירי?
נאור שירי:
במה אני צודק? אני מקריא מתקנון הכנסת
ארבל אסטרחן:
צודק במה?
נאור שירי:
הו, צודק במה
נאור שירי:
 נראית לי שאלה נורמטיבית
עמית הלוי:
את לא היית בדיון, לא היית בדיון
נאור שירי:
צודק שהיום יום ראשון, צודק שאתה מבזבז היום את הזמן של הציבור, צודק שאתם מבזבזים את הכסף של הציבור, צודק שאתם גומרים את המדינה
נאור שירי:
 יש מלא דברים שאני צודק בהם
נאור שירי:
 הקראתי מתקנון הכנסת? בבקשה
נאור שירי:
 עמ' 262
עמית הלוי:
אני לא פוסל את ההצעה הזאת
שגית אפיק:
מה הקראת?
נאור שירי:
עמ' 262, החלטת ועדת האתיקה בעניין גיוס תרומות לצורך רפואי
שגית אפיק:
על זה אמרתי שיש הסדר מימון
נאור שירי:
אז נאור צודק
נאור שירי:
 רק תעני לו
נאור שירי:
 אני לא יודע למה הוא החליט שאני לא צודק
שגית אפיק:
יש החלטה של ועדת האתיקה
נאור שירי:
אני יודע
נאור שירי:
 הוא פשוט לא רוצה לראות אותה
נאור שירי:
 אני רוצה להכיר לו אותה
מטי צרפתי הרכבי:
ואז זה לא רטרואקטיבי
שגית אפיק:
ההגדרה של הליך שמטרתו פיצוי על נזק כספי – הדבר מאפשר קבלת תרומות כבר בשלב החקירה, שנחשב לשלב שגם הוא מוקדם מאוד בהליך הפלילי
שגית אפיק:
 גם זה מייצר הרחבה גדולה ביחס למצב הקיים
שגית אפיק:
 היקף הזכאים לתרומה – ההצעה הזאת חלה לא רק על עובד הציבור, אלא גם על בן זוג וילדים הסמוכים על שולחנו
שגית אפיק:
 יש בכך החרפה של ניגוד העניינים בו מצוי עובד הציבור
שגית אפיק:
 העניין הזה מוסיף ממד של ניגוד עניינים אישי, על זה הכלכלי, ובכך יש גם הפרה של האיזון בין האינטרסים השונים
אורנה ברביבאי:
עמית, תקשיב לה
אורנה ברביבאי:
 זו מדברת דברי טעם
אורנה ברביבאי:
 תקשיב לה
שגית אפיק:
זאת פריצה של החומה הבצורה, שעד היום המחוקק בחר לגדר סביב עיקרון טוהר המידות ואמון הציבור
שגית אפיק:
 הגדרת בני המשפחה הקרובים כסמוכים על השולחן היא גם רחבה באופן משמעותי
שגית אפיק:
 אין התייחסות לגיל, להיקף זכאות, לכושר השתכרות של בן המשפחה, ליכולות שלו, לצרכים שלו, אלא רק לשאלת מקום מגוריו
שגית אפיק:
 גם אם תחליטו שישנה רלוונטיות וצורך בהוספת בני המשפחה, דבר שלא מובן מאליו, אני חושבת שחובה להצר את ההגדרות, ולהבהיר באיזה נסיבות זה יכול לחול על בני משפחה
ולדימיר בליאק:
ועד איזה גיל
שגית אפיק:
לא רק עניין של גיל
שגית אפיק:
 יש גם היקף זכאות, כושר השתכרות, יכולות, צרכים
שגית אפיק:
 הרבה קריטריונים שאפשר להתייחס אליהם
עמית הלוי:
דווקא לבקשת חבר הכנסת - - - מפעם קודמת
נאור שירי:
אבל זלזלת במה שהוא אמר
נאור שירי:
 זלזלת במה שהוא אמר, ועכשיו שינית לילדיו
ולדימיר בליאק:
אפשר לסגור את הפינה
נאור שירי:
אם היית כל כך צודק, היית משאיר – ילדו
נאור שירי:
 זה הרי מינוח ממש שגור
עמית הלוי:
בגלל ההערה של חבר הכנסת סגלוביץ' בפעם הקודמת - -
נאור שירי:
נכון, ולמרות הזלזול בכך, שינית לילדיו
עמית הלוי:
- - שלא שם לב שהניסוח הזה קיים בחוק מ-79'
אורנה ברביבאי:
יש שוויון
אורנה ברביבאי:
 שחיתות גם לילדות ולא רק לילדים
שלי טל מירון:
בחרתם לא לתקן אותו מאיזושהי סיבה
עמית הלוי:
אבל מכיוון שהוא חשב שיכול להיות שיש פה אפליה של הבנות על פני הבנים - - -
אורנה ברביבאי:
אז השחיתות היא גם לבנות
אורנה ברביבאי:
 יפה
אורנה ברביבאי:
 יש שוויון סוף-סוף
אורנה ברביבאי:
 לא באזיקון האלקטרוני, אלא בשחיתות
עמית הלוי:
- - - עם הייעוץ המשפטי שינינו את זה
מטי צרפתי הרכבי:
עד איזה גיל הילדים?
ולדימיר בליאק:
עד גיל 31
דבי ביטון:
סמוכים על שולחנו – עד איזה גיל? עד גיל 100?
עמית הלוי:
ההגדרה המשפטית הזאת הייתה קיימת בחוק לפני כן
נאור שירי:
אז למה שינית?
עמית הלוי:
היא לא חדשה
נאור שירי:
למה שינית? אם ההגדרה המשפטית הייתה קיימת, למה שינית?
עמית הלוי:
עורכת הדין שגית אפיק, בבקשה, תשלימי את ההתייחסות שלך
יוראי להב-הרצנו:
יש אפשרות לקבל התייחסות לממד הפרסונלי של החקיקה ולעיתוי שבו היא מגיעה, שזה עד סוף אפריל? כלומר, לפני שנתניהו צריך להחזיר 270 אלף דולר
אורנה ברביבאי:
זה חוק על שם משפחת נתניהו
אורנה ברביבאי:
 חוק נתניהו
שלי טל מירון:
זה ממש במקרה
שלי טל מירון:
 זה במקרה
עמית הלוי:
בואו נאמר כך, חבר הכנסת הרצנו, אני חדש בכנסת ומההיכרות הקצרה שלי, אני לא מעריך שהחקיקה הזאת תושלם במושב הזה
עמית הלוי:
 רק כדי להניח את דעתך
עמית הלוי:
 הפגרה היא עד ה-30 באפריל
נעמה לזימי:
יהיה לכם את כל המושב הבא להמשיך לעסוק בזה
אורנה ברביבאי:
השחיתות יכולה להחזיק הרבה זמן
יוראי להב-הרצנו:
אני אשמח לקבל התייחסות לממד הפרסונלי של החוק, ולעיתוי שבו הוא מקודם
שגית אפיק:
התייחסתי לזה קודם בהקשר של טענת הכנסת מחוקקת לעצמה, ואמרתי שכשיש לנו חשש לניגוד עניינים מובנה של חברי הכנסת, שמחוקקים לעצמם – טיעון שאני באופן אישי מאוד נזהרת מלהשתמש בו, ואני משתמשת בו כאן – הנטייה שלנו היא קודם כול לומר שראוי היה שהסדרים מהסוג הזה ייבחנו ראשית על ידי ועדה ציבורית ומקצועית, שתביא את ההמלצות שלה לפני שחברי הכנסת יחוקקו
שגית אפיק:
 בין אם זה נעשה כך ובין אם זה נעשה בדרך שבסופו של דבר הכנסת מחליטה לחוקק חקיקה מהסוג הזה, שתחול על חברי הכנסת, כמובן שנכון ואולי אף חובה שהסדר מהסוג הזה יתחיל רק מהכנסת הבאה
שלי טל מירון:
מה תגובתך, אדוני היושב-ראש?
סימון דוידסון:
איך תוכלו להגן על החוק הזה, אם היועצת המשפטית נגד החוק הזה?
ולדימיר בליאק:
הדברים ברורים, עמית
ולדימיר בליאק:
 חבל שאתה לא מבין את האירוע
סימון דוידסון:
איך תוכל להגן על החוק הזה?
ולדימיר בליאק:
תבין את האירוע
אורנה ברביבאי:
בואו, תפזרו את הכנסת, ואז הוא יוכל לממש את זה
ולדימיר בליאק:
זה חוק פרסונלי
אורנה ברביבאי:
5 מיליון שקלים בשביל לפזר את הכנסת – נראה לי סבבה
אורנה ברביבאי:
 תפזרו את הכנסת, תקבל 5 מיליון שקלים
אורנה ברביבאי:
 אחלה
ולדימיר בליאק:
זה קצת פחות
ולדימיר בליאק:
 זה 4,913,000
משה טור פז:
בואו נקרא לו חוק יאיר נתניהו וזהו
עמית הלוי:
חבר הכנסת דוידסון, ברשותך, היועצת המשפטית, כמו שאת יודעת, מתייחס ל-800-700 אלף איש
עמית הלוי:
 בוודאי לא מתייחס לחברי הכנסת, בניגוד - - -
אורנה ברביבאי:
 כי בשביל מושחת אחד הכנסת את כל ה-700 אלף; בשביל מושחת אחד עשית את כולם מושחתים, אחרת איך תסביר?
ולדימיר בליאק:
אני יכול לעזור לך איך קוראים לו
ולדימיר בליאק:
 החוק הזה, קוראים לו בנימין נתניהו - -
אורנה ברביבאי:
איך תגיד בבג"ץ שהוא האחד שאנחנו עושים חוק עבורו? אמרת, נכניס 700 אלף, ונשחית את כל השירות הציבורי וכולם יהיו מרוצים
אורנה ברביבאי:
 הכנסת את כל ה-700 אלף
ולדימיר בליאק:
- - שצריך להחזיר עכשיו 270 אלף דולר והוא לא רוצה להחזיר 270 אלף דולר
דבי ביטון:
לכולם יש 270, זה כסף מהצוללות
דבי ביטון:
 איזה כסף? בחייכם, אנחנו לא יודעים מה המקור? מה זה ה-270 אלף, מאיפה הם הגיעו? מישהו צריך להעביר את הכסף
ולדימיר בליאק:
זה חוק 270 אלף דולר
משה טור פז:
בושה וחרפה
נאור שירי:
אני תוהה, אחרי ששלחו אותך לעשות משא ומתן עם מנסור עבאס, מה בחיים הציבוריים שלך הביא אותך לכתוב את החוק הזה? באמת, אני תוהה
נאור שירי:
 האיש המיוחד למשימות המיוחדות
נאור שירי:
 ראשית, היה עליך לעשות משא ומתן, שתהיה יכולת הכחשה לראשי הגוש שלך עם מנסור עבאס, וכמובן עמדת במשימה הזאת
נאור שירי:
 עכשיו שלחו אותך לכתוב את החוק הזה
נאור שירי:
 מה? מה? מה? מה בחיים הציבוריים שלך הביא אותך היום לכנסת העשרים-וחמש לכתוב את החוק הזה?
עמית הלוי:
שאלה מעולה
אורנה ברביבאי:
אני אגיד לך מה התשובה
אורנה ברביבאי:
 בממשלה, כשנותנים צ'ופר למושחתים, הוא נכנס לקטגוריה
משה טור פז:
לא, לא
משה טור פז:
 זה עונש, זה עונש
אורנה ברביבאי:
אומרים לו: חביבי, הלאמת, נתת לגיטימיות לכל המושחתים
נאור שירי:
אני דווקא אומר, שיכולת ההכחשה המעולה שלו לאור המשא ומתן עם מנסור עבאס, הביא עליו את המשימה המיוחדת הזאת
אורנה ברביבאי:
אבל הוא נותן אישור
אורנה ברביבאי:
 הוא נתן אישור לשחיתות - - -
שרון ניר:
חבר הכנסת הלוי, אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה
דבי ביטון:
הוא לא כתב את החוק, הוא פשוט מציג אותו בשם הממשלה
דבי ביטון:
 אנחנו יודעים שכל החוקים האלה - - -
עמית הלוי:
מה את אומרת? אני לא כתבתי את החוק? מה את אומרת? חברת הכנסת דבי, כמה חוקים את כתבת?
דבי ביטון:
לא כתבתי כלום, אבל לא הייתי בוחרת לכתוב חוק כזה מושחת
דבי ביטון:
 אתה יודע מה, זה כנראה המצייץ הקבוע שיושב, מכתיבים לכם
דבי ביטון:
 אתם הנציגים שלהם, כי גם אתה לא היית כותב חוק כזה
עמית הלוי:
מה את אומרת? אז אני אגלה לך
אורנה ברביבאי:
הוא נושא באחריות לחוק הזה
אורנה ברביבאי:
 לא מעניין אותי
דבי ביטון:
בטוח הוא מרגיש לא - - -
אורנה ברביבאי:
לא מעניין
אורנה ברביבאי:
 הוא מביא את החוק הזה
נאור שירי:
עם מי אתה צריך עזרה? אני אעזור לך
שרון ניר:
חבר הכנסת עמית הלוי, אנחנו רוצים שתפרט כי השאלות פה הן אותן שאלות
שרון ניר:
 תקשיב לשואלים, ואנחנו באמת נותנים לך קרדיט של חבר כנסת מציע
נאור שירי:
אתה צריך עזרה בתשובות?
עמית הלוי:
 דווקא חברת הכנסת - - -
שרון ניר:
אנחנו נשמח לשמוע, אנחנו נשמח להקשיב
שרון ניר:
 אני רוצה לספר לך שאני הגעתי - - -
אורנה ברביבאי:
לא, לא
אורנה ברביבאי:
 כל האחריות עליך
עמית הלוי:
את כל החוקים שלי, רק אני כותב
אורנה ברביבאי:
לא לדאוג
אורנה ברביבאי:
 עליך
אורנה ברביבאי:
 מושחת כותב חוקים מושחתים
אורנה ברביבאי:
 רק מושחת כותב חוקים מושחתים
עמית הלוי:
בדרך כלל - - -
אורנה ברביבאי:
אל תתגאה בזה כל כך
שרון ניר:
חבר הכנסת הלוי, בוא תן לנו קרדיט, שיש לנו הבנה מינימלית למוטיבציות של החוק הזה, בסדר? אני רוצה לשאול אותך שאלה
שרון ניר:
 אני נכנסתי כמה שבועות לפניך לכנסת, והגעתי עם חדוות יצירה של מחוקק, לחוקק חוקים למען חיילים
שרון ניר:
 באתי אחרי הרבה שנים מהמערכת הזאת, ואני חושבת שחשוב לתגמל חיילים לוחמים
שרון ניר:
 לחוקק חוקים למען נשים, שהן יחסית מוחלשות בחברה שלנו
שרון ניר:
 אנחנו רואים שבסוף השבוע האחרון נרצחה עוד אישה אחת משמונה נשים, במהלך 2023
שרון ניר:
 אני רוצה לשאול אותך – אתה חבר כנסת חדש – מה המוטיבציה הבוערת שלך לחוקק חוק כזה, שלא נוגע באוכלוסיית לוחמים, שלא נוגע באוכלוסיית נשים מוחלשות? מה המוטיבציה שלך? אתה חבר כנסת חדש
שרון ניר:
 תסביר לנו את המוטיבציה שלך בצורה מפורטת
שרון ניר:
 איך זה הפך להיות הבעיה הכי בוערת במדינת ישראל, בנקודת הזמן הנוכחית הזאת, כשאין לכם זמן לקדם חוק לאיזוק אלקטרוני? אתם מאוד מאוד עמוסים
שרון ניר:
 אפילו החוק של שכר מלא ללוחמים ללימודים לא נכנס
שרון ניר:
 איך החוק הזה מקבל קדימות כזאת, ומה המוטיבציה שלך, המציע, לחוק הזה? יש משהו שאנחנו לא יודעים?
מטי צרפתי הרכבי:
270 אלף דולר
נאור שירי:
ואני מבקש לפתוח פה את התריסים, כדי שאור השמש יחטא את מה שקורה פה
דבי ביטון:
שרון, בואי נשמע את התשובות
שרון ניר:
רק דבר אחרון
שרון ניר:
 החוק הזה הוא כמו מזוודה, ואמרתי את זה גם בדיון המקביל
שרון ניר:
 החוק הזה הוא כמו מזוודה ששמים עכשיו בתהליך של בידוק
שרון ניר:
 תספר, בבקשה, לציבור על המזוודה הזאת, שאתה מסיע אותה כמטען חורג בטיסת אל-על - -
מטי צרפתי הרכבי:
ללונדון
שרון ניר:
בדיוק, ללונדון
שרון ניר:
 תספר, בבקשה, על המזוודה הזאת, אם ארזת אותה לבד, או מי עזר לך לעזור אותה
שרון ניר:
 בבקשה, אדוני
עמית הלוי:
תודה רבה
עמית הלוי:
 הדיל בינינו הוא כזה, חברת הכנסת ניר, שאחרי שאני משיב, אנחנו כולנו נותנים ליועצת המשפטית לדבר, לסיים את חוות דעתה
עמית הלוי:
 אחר כך אנחנו ניתן לעורכת הדין ארבל, אם היא רוצה להתייחס לעוד נקודות, להקריא את הנקודות המרכזיות בהצעת החוק
עמית הלוי:
 אחריה ידבר עורך הדין אורן פונו, מטעם הייעוץ המשפטי לממשלה
עמית הלוי:
 חשוב לו להבהיר בכללי ובפרטי, במשך חמש-עשר דקות – כרצונך, תחדד את הדברים
עמית הלוי:
 אחר כך ניתן לחברי הכנסת ולנציגים אחרים
עמית הלוי:
 אם מי מכם רוצה לדבר, יואל או עורך הדין דול או אחרים, תאמרו ואז ניתן התייחסויות בצורה רצינית
עמית הלוי:
      לגבי שאלתך, מה שמניע אותי זה עוול וצדק, כלומר, תיקון עוול ועשיית צדק
עמית הלוי:
 אגב, החוק הזה אמור לעשות צדק גם עם לוחמים וגם עם שוטרים, כמו ששמענו בפעם הקודמת, מכיוון שהוא יאפשר גם להם את מלוא זכויותיהם להגן על עצמם בשעה שהמדינה לא מכסה את הכול
נאור שירי:
אני שוב מזכיר, שהמדינה מכסה הכול
אורנה ברביבאי:
אתה שולח אותם למשימה, תהיה אחראי
נאור שירי:
המדינה מכסה הכול
עמית הלוי:
בניגוד להצעה הלגיטימית, אגב - -
נאור שירי:
המדינה מכסה הכול ונותנת כיסוי מלא
עמית הלוי:
- - של חברת הכנסת מיכאלי, שהציבור יכסה את הכול, המדינה לא מכסה את הכול
נאור שירי:
המדינה מכסה, כמו שהבהיר לך הנציג ממשטרת ישראל
עמית הלוי:
למעט חריג אחד, שנודע לי במקרה של משרד הביטחון, ואותו אנחנו בודקים ברגעים אלה
נאור שירי:
 אתה מדבר על הפרטי ואני מדבר על הסניגוריה הציבורית
נאור שירי:
 הובהר לך גם על ידי המשטרה, הובהר לך גם על ידי הצבא, שעובדי מדינה באשר יש נגדם הליך משפטי מתוקף תפקידם, מקבלים ייצוג
נאור שירי:
 זה שאתה בוחר תמיד להתייחס ל-5% עד 7% - אתה לא יכול לא לדייק פה
נאור שירי:
 אני אפריע בכל פעם שאתה לא מדייק
עמית הלוי:
לגבי ההערה השנייה שלך, חברת הכנסת שרון ניר, אני מסכים איתך שהדבר הכי בוער – בזה אני מסכים איתך לגמרי – אני חושב שזה דבר מאוד חשוב ומתקן עוול
עמית הלוי:
 אני בהחלט מסכים שיש דברים בוערים, והראשון שבהם הוא הרפורמה המשפטית, מכיוון שאנחנו רוצים להחזיר לך את הכוח כנציגת ציבור, ולא שעשרה אנשים יחליטו - - -
שרון ניר:
לא, חס וחלילה, מה שאמר אתמול שר הביטחון
שרון ניר:
 זה לא בוער
נעמה לזימי:
מה עם הקבינט, באמת?
שרון ניר:
זה לא בוער
שרון ניר:
 הקבינט לא בוער?
שלי טל מירון:
זה לא בראש סדרי העדיפויות
שלי טל מירון:
 יש מתנות על הפרק לפני חג הפסח
שלי טל מירון:
 ביטחון המדינה פחות חשוב
עמית הלוי:
לא אמרתי שזה לא חשוב
עמית הלוי:
 להפך, הסכמתי איתך
עמית הלוי:
 למה? ביטחון המדינה מאוד חשוב
נעמה לזימי:
אתה בעד שיהיה קבינט על כל האזהרות?
עמית הלוי:
גם כשהזכרת את הטיסה ללונדון, היא כולה נבעה בשביל ביטחון המדינה
עמית הלוי:
 למען ביטחון המדינה
נאור שירי:
תגיד לי, עמית, באמת
נאור שירי:
 אתה אדם רציני
שלי טל מירון:
הישיבה במסעדה עם הלובסטרים אתמול הייתה בנושא ביטחון המדינה
משה טור פז:
ביטחון הלובסטרים בלונדון
נאור שירי:
איזה ביטחון מדינה?
משה טור פז:
זאת הייתה תפיסת הלובסטרים בלונדון
שלי טל מירון:
המסעדה הזאת ידועה - - - הביטחון של לונדון
שלי טל מירון:
 שם קובעים את עתיד הביטחון של מדינת ישראל
סימון דוידסון:
- - - תמונה אחת לא הייתה
נעמה לזימי:
לא מביך אותך שמנהיגי העולם מתביישים בביבי?
עמית הלוי:
מי שלועג לנסיעות האלה, זה רק בגלל שהוא לא היה אף פעם ראש ממשלה באשר הוא
נעמה לזימי:
לא מביך אותך שהוא הפך להיות מוקצה?
סימון דוידסון:
מה זה, לובסטר נכנס לתוך מערך חיל האוויר? איזה ביטחון המדינה?
משה טור פז:
שני לובסטרים נכנסים לבר בלונדון
משה טור פז:
 האחד שואל איפה שרה נתניהו
שלי טל מירון:
לובסטרים זה חיל הים
נעמה לזימי:
עמית, עם כל הכבוד ללונדון, מה עם הדיון בקבינט?
עמית הלוי:
אני מקווה שעניתי לך
עמית הלוי:
 אם לא עניתי לך מספיק - - -
נעמה לזימי:
מה עם הדיון בקבינט?
מטי צרפתי הרכבי:
סימון, זה כוחות הים ולא האוויר
סימון דוידסון:
לובסטר מתגייס לשייטת
נעמה לזימי:
מה עם הדיון בקבינט, אתה בעד או לא? עמית, אתה בעד הדיון בקבינט או לא?
עמית הלוי:
- - - הכנסת הקודמת קודמת
עמית הלוי:
 לא עכשיו ולא צוללות ולא דבר אחר
נעמה לזימי:
אתה בעד הדיון בקבינט או לא?
נאור שירי:
כל עוד חברי הקבינט יוכלו לגייס תרומות, הוא בעד
שרון ניר:
חבר הכנסת עמית, זאת הצעה שאתה הגשת כבר לפני שנתיים
עמית הלוי:
לא, לא הספקתי להגיש הצעה
נעמה לזימי:
האם אתה בעד דיון בקבינט או לא?
אורנה ברביבאי:
אבל לא השלמת את התשובה
אורנה ברביבאי:
 היה דיון אצלי, ואני בהחלט רואה בהתעמרות הזאת - - -
שרון ניר:
לפני שנתיים היה דיון אצלך על זה?
עמית הלוי:
כן, אצלי בצוות
עמית הלוי:
 הדברים ידועים ורשומים
נאור שירי:
אצלך ב-מה? סליחה, במה?
עמית הלוי:
לצערי, לא הספקתי מכיוון שחבר הכנסת בני גנץ ואבי ניסנקורן החליטו, לצערי, שהם לא ממלאים את ההסכם הקואליציוני בדבר זה שיוקם צוות - - -
נאור שירי:
אה, הם לא העבירו את התקציב
נאור שירי:
 וואלה, גם כשעקצתם אותם, אתה עדיין מאשים אותם
נאור שירי:
 אין לתאר את זה
עמית הלוי:
כמו שאמר מנכ"ל משרד הביטחון ושר החוץ לשעבר
נעמה לזימי:
יש פה תחרות עם הגזלייטינג של רוטמן על - - -
עמית הלוי:
ולכן, לצערי, לא הצלחתי אז
עמית הלוי:
 והינה, אנחנו דנים כאן, וכמו שאמרתי לך - - - עוול גם לחיילים, גם ללוחמים, גם לעובדי שירות המדינה
נעמה לזימי:
ניסנקורן אשם בפירוק הממשלה הקודמת
אורנה ברביבאי:
חיילים ולוחמים ושוטרים, שהמדינה תדאג להם ולא האזרחים
עמית הלוי:
הלוואי, יש פה הצעה
נאור שירי:
המדינה דואגת להם, זה בדיוק העניין
אורנה ברביבאי:
תביא הצעה
עמית הלוי:
יש הצעה
אורנה ברביבאי:
תביא הצעה, אנחנו נתמוך בה
אורנה ברביבאי:
 תביא
נאור שירי:
 אני קודם רוצה לשמוע את ההצעה
אורנה ברביבאי:
תביא את ההצעה לתמוך בחיילים ושוטרים
עמית הלוי:
חברת הכנסת מיכאלי הציעה את ההצעה הזאת כאן, וגם עורכת הדין שגית אפיק אמרה לי בדיונים הקודמים, שזאת הצעתה, שמדינת ישראל, לא משנה אם את לוקחת את עורך הדין דוד ליבאי, כמו שלקח יעקב נאמן, או לוקחת את כל עורכי הדין שלקח רובי ריבלין ולקח רפול, כמו שלקחו השוטרים
אורנה ברביבאי:
יפה, אבל זה לא הדיון עכשיו
עמית הלוי:
 אני עונה
אורנה ברביבאי:
אתה לא עונה
אורנה ברביבאי:
 זאת לא הצעת החוק שהבאת
עמית הלוי:
נכון, נכון, כי המחלוקת ביני לבין חברת הכנסת מיכאלי, שהיא אומרת בכל המקרים הללו, ולא משנה אם אלה אותם עשרות שוטרים, לוחמים, רובי ריבלין או יעקב נאמן, זיכרונו לברכה, בכל המקרים הללו, כשעורכי הדין עלו מיליוני שקלים, והאנשים הללו השקיעו מיליונים של שקלים מכספם, ואך לא מזמן היה מקרה של חבר הכנסת כץ שהשקיע מעל מיליון שקל, וקיבל רק שיפוי מאותה חברת ביטוח, שגם הכנסת מאשרת - - -
נאור שירי:
כי הוא הודה במסגרת הסכם טיעון
עמית הלוי:
לא בגלל זה, אלא בגלל 15%
עמית הלוי:
 הוא הורשע בהסדר טיעון ובכל זאת קיבל 15%
נאור שירי:
כי הוא הורשע
עמית הלוי:
אומרת חברת הכנסת מיכאלי, אני מוכנה שהציבור – לא משנה יוקר מחייה, לא יוקר מחייה – באופן עקרוני אני רוצה שהציבור ישלם לחיילים, לשוטרים, לנבחרי ציבור
אורנה ברביבאי:
למה שהציבור ישלם? יש ממשלה
עמית הלוי:
זה מה שחברת הכנסת מיכאלי אומרת
אורנה ברביבאי:
בסדר, אני לא מסכימה איתה
אורנה ברביבאי:
 יש מדינה, יש ממשלה
עמית הלוי:
מה זה המדינה? מאיפה בא הכסף?
אורנה ברביבאי:
חשבתי שאתה מדבר על תרומות מהציבור
עמית הלוי:
לא, מהמיסים
עמית הלוי:
 היא אמרה שהמדינה תשלם הכול
עמית הלוי:
 כך היא אומרת
עמית הלוי:
 ואני חושב שזאת הצעה בהחלט לגיטימית, רק אני חושב אחרת ממנה
עמית הלוי:
 לדעתי, עדיף לפקח שהתרומות הללו או שהעזרה הזאת תהיה מאוד מפוקחת ושקופה
אורנה ברביבאי:
וההצעה שלך, לדעתך, מטילה פיקוח
עמית הלוי:
מאוד שקופה, מאוד
עמית הלוי:
 תאמיני לי, אני מנוסה
עמית הלוי:
 עבדתי בממשלה ואני יודע