GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאור שירי:
 אני לא רוצה להיות כמוכם
עמית הלוי:
פגיעה בתשתיות הטרור
עמית הלוי:
 אני בטוח שאתה תצטרף לחוקים האלה
נאור שירי:
אתם לא עושים כלום למען מדינת ישראל
נאור שירי:
 שום דבר
נאור שירי:
 מישהו חייב להגיד לכם את זה
עמית הלוי:
נאור שירי, שלוש דקות, בכבוד
נאור שירי:
מעכשיו?
עמית הלוי:
כיוון שהערות הביניים שלך היו גדולות, בוא נתקדם
עמית הלוי:
 חבר הכנסת כץ מחכה בסבלנות כבר יותר משעה
זאב אלקין:
גם אני
נאור שירי:
אני רוצה להבין את השוני בין מה שמותר היום בוועדת האתיקה לבין החוק הזה
ארבל אסטרחן:
החוק חל היום על כל עובדי הציבור ונבחרי הציבור, וכמו שנאמר כאן הוא לא מונע קבלת מתנות לטובות הנאה שלא באשר תפקידו של עובד הציבור וכאשר מדובר במתנה שניתנת באשר הוא עובד הציבור, כאשר הטעם הדומיננטי העיקרי למתן המתנה הוא היותו עובד ציבור, במקרים כאלה הדברים אסורים
עמית הלוי:
 אגב, זה לא מופיע בחוק
עמית הלוי:
 דומיננטי או לא
עמית הלוי:
 המושגים האלה הם מושגים חדשים
ארבל אסטרחן:
 הטעם הדומיננטי הוא פרשנות שהתווספה בפסיקה
קריאה:
זו הפרשנות בפסיקה
נאור שירי:
עובד ציבור הוא נבחר ציבור?
ארבל אסטרחן:
  החוק היום חל גם על נבחרי ציבור וגם על עובדי ציבור
נאור שירי:
גם ברשויות המקומיות
נאור שירי:
 כלומר, נבחר ציבור
נאור שירי:
 כל עובד ציבור
ארבל אסטרחן:
כן
ארבל אסטרחן:
 זה חוק עם תחולה מאוד מאוד רחבה
ארבל אסטרחן:
 אלה בתי חולים ממשלתיים, קופות חולים, תאגידים סטטוטוריים וכולי
ארבל אסטרחן:
      לגבי חברי הכנסת, עד 2018 הייתה גם אפשרות לגייס תרומות לצורכי פריימריז, מה שבוטל בחוק ולא אפשרי יותר
ארבל אסטרחן:
 ועדת האתיקה קבעה חריג לצורכי הגנה משפטית ועזרה רפואית
ארבל אסטרחן:
 זו החלטה שהייתה קיימת כבר מ-1997 ובשנת 2018 שונתה
ארבל אסטרחן:
 התפיסה העיקרית שם, יש שם שני דברים עיקריים
ארבל אסטרחן:
 האחד, המטרה וכמו שאמרתי זה לשתי התכליות הללו בלבד, משפטי ורפואי, והשני, הגבלת סכום של עד 5,000 שקלים מאדם
נאור שירי:
מבית אב
ארבל אסטרחן:
 בשונה מהצעת החוק הזאת, נדרש שם אישור מראש של ועדת האתיקה שבודקת את הצורך במקרה שבו חבר כנסת מחליט לעשות את זה
ארבל אסטרחן:
 אגב, בהחלטה הקודמת, ב-1997, היה צריך לעשות את זה באמצעות עמותה
ארבל אסטרחן:
 אחר כך הוועדה החליטה שהדבר הזה מכביד ואפשר לעשות את זה גם באמצעות חשבון נאמנות שינוהל על ידי נאמן
ארבל אסטרחן:
 במקרה שחבר הכנסת מבקש לגייס תרומות בצורה הזאת, הוא פותח את אותו חשבון, מבקש אישור מוועדת האתיקה והוא יכול לגייס תרומות, עד 5,000 שקלים
ארבל אסטרחן:
הוא מודיע לוועדת האתיקה באופן עתי את שמות התורמים וזה מתפרסם באתר האינטרנט של הוועדה
עמית הלוי:
האם לפני כן אתם בודקים שהתרומות שהוא מקבל, האנשים מהם הוא מקבל את התרומות, אולי הם נתנו לו את זה באשר הוא עובד ציבור ואז זה בניגוד לחקיקה ראשית? אולי הם ידידים שנים רבות, ידידים חצי שנה
עמית הלוי:
איך אתם בודקים את זה בוועדת האתיקה?
ארבל אסטרחן:
אין באמת דרך לבדוק את הדבר הזה אלא התפיסה היא שבגלל שיש שם הגבלת סכום, זה מאוד מצנן את החשש
עמית הלוי:
כלומר, היום בפועל חברי כנסת לפי דעתך כבר מקבלים אמנם בגובה של עד 5,000 שקלים על אף שאת חושבת שהם מקבלים את זה בגלל היותם עובדי ציבור
נאור שירי:
 הם עותרים בגלל נושא משפטי
עמית הלוי:
אני מדבר על משפטי ורפואי
זאב אלקין:
אני מניח שזה מתבסס בין השאר על חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה שלמשל תרומות עד גובה 5,000 שקלים לפריימריז לדוגמה, או במקרה הזה בשלטון המקומי, לא מייצרים ניגוד עניינים
זאב אלקין:
 נדמה לי שבפריימריז הארצי זה עלה ל-10,000 שקלים ואחר כך בעקבות החוק זה התייתר
עמית הלוי:
איך עשו את האפליה הזאת בין מי שבכנסת לבין מי שלא? זה מטורף
ארבל אסטרחן:
ההחלטה הזאת התקבלה בזמן שהיה מותר לחברי כנסת לקבל תרומות לפריימריז
ארבל אסטרחן:
 יכול להיות שאם ועדת האתיקה הייתה בוחנת את הדבר הזה, אני לא יודעת, היה צריך לשאול אותה אם היא הייתה מאשרת את דבר הזה כאשר בעצם יש היום תפיסה שחברי כנסת לא יכולים יותר לקבל תרומות לשום מטרה
עמית הלוי:
אבל החוק היה קיים
עמית הלוי:
 חוק המתנות ב-1979 היה קיים
עמית הלוי:
חוק המתנות אומר שבאשר הוא עובד ציבור - צודק עורך דין ארד שזאת הפרשנות הקיימת, כמו שאמר עורך פונו
עמית הלוי:
 אורן, אתם מכירים את כללי ועדת האתיקה?
אורן פונו:
 אני מכיר את ההחלטה
עמית הלוי:
האם אתם עתרתם נגד ההחלטה הזאת? פניתם לכנסת נגד ההחלטה הזאת? האם אתה מודע לזה שהיום חברי כנסת מקבלים להליך רפואי או משפטי עד 5,000 שקלים
נאור שירי:
הם יכולים לקבל
עמית הלוי:
יכולים לקבל, כן
נאור שירי:
יש פרוצדורה בוועדת האתיקה
עמית הלוי:
אנחנו עכשיו בדיון ענייני
עמית הלוי:
 שאלתי האם בפרוצדורה הזאת דנים במה שהגדיר קודם עורך דין פונו מכלול הנסיבות, שאני בעצמי לא יודע מה כולל מכלול הנסיבות – כמות הידידות, השירות הצבאי המשותף או לא יודע מה
עמית הלוי:
 האם ועדת האתיקה - היועצת המשפטית של הכנסת, היועצת המשפטית של ועדת האתיקה - בוחנת במקרים שכבר עלו – שלושה אני מכיר ויש עוד – את אותם אלו שנתנו עד 5,000 שקלים? האם עברתם על זה לסדר היום? האם בחנו האם כל אחד מהם ניתנו לו באשר הוא עובד ציבור? כיוון שאני מעריך, אני אגלה לך מראש, שזה ניתן להם באשר הוא עובד ציבור, כי ההיכרויות היו באשר הוא עובד ציבור, לא ידידים ואפילו לא כמו טסלר ואולמרט - - -
נאור שירי:
אבל מאיפה אתה יודע?
עמית הלוי:
 אני שואל האם בחנו
נאור שירי:
לא, אתה לא שואל
נאור שירי:
 אתה כאילו מניח
נאור שירי:
 אתה שם כאן עובדה
עמית הלוי:
אני שואל האם בחנו האם זה ניתן לו באשר הוא עובד ציבור או לא
עמית הלוי:
 שנית, לגבי הערתו של חבר הכנסת זאב אלקין ועורך הדין יואל הדר
עמית הלוי:
 עורך דין הדר, רשמתי את ההערה שלך כי אני רוצה להתייחס אליה בחוק ואני שואל האם אתה מכיר את חוות הדעת של היועץ המשפטי שעד 5,000 שקלים זה לא נחשב ניגוד עניינים או אין חשש לניגוד עניינים בסכומים קטנים
זאב אלקין:
עד 10,000 שקלים
עמית הלוי:
אתה מכיר?
עמית הלוי:
אני רוצה שנרשום את ההערה ושהיא תובא לידיעת חברי הוועדה
עמית הלוי:
 זה מה שגרם לי כשאת אמרת לי שנוריד באנונימי ל-2,500 שקלים
זאב אלקין:
חוות דעת כתובה
זאב אלקין:
 היא קיימת
עמית הלוי:
לא נראה לי שאיש ציבור יסתכן בשביל 1,000 שקלים או משהו כזה, בטח ש-1,000 השקלים הם טיפה בים
ארבל אסטרחן:
בוועדת האתיקה אסורה אנונימיות
יואל הדר:
על פי חוק אנחנו נדרשים לבדוק מהשקל הראשון
יואל הדר:
 אין לנו את האפשרות
עמית הלוי:
אני מבין אבל בהקשר של ניגוד עניינים, חוות הדעת הזאת שאדם לא יסתכן בשביל סכום קטן, בטח שהוא גם סכום קטן באופן אחוזי
עמית הלוי:
 זה דבר שנראה לי הגיוני
עמית הלוי:
 אפשר לומר 5,000, אפשר לומר 2,000 אבל העיקרון הוא עיקרון סביר בהקשר הזה
ארבל אסטרחן:
לא אנונימי
עמית הלוי:
 הבנתי
עמית הלוי:
 הנימוק לא היה בגלל אנונימיות
עמית הלוי:
 הנימוק היה אנונימי או לא, אדם לא יסתכן בשביל 2,500 שקלים
עמית הלוי:
 זה לא סביר שאדם יסתכן, בפרט אם 2,000 השקלים הם חלק משני מיליון שקלים או מ-20 מיליון שקלים
עמית הלוי:
 זה לא דבר שבגללו הוא יכניס את עצמו לניגוד עניינים
ארבל אסטרחן:
לגבי ועדת האתיקה, יש שם כל מיני כללים
ארבל אסטרחן:
 כתוב למשל שחבר כנסת לא יקבל תרומה שקבלתה מעוררת חשש לניגוד עניינים וועדת האתיקה רשאית לדרוש מחבר כנסת להחזיר תרומה כזאת
ארבל אסטרחן:
 כמובן התרומות הן לא אנונימיות אלא יש דיווח ויש פרסום
ארבל אסטרחן:
 יש הוראות שדומות גם להצעת החוק מבחינת מה קורה כאשר פג הצורך הרפואי או המשפטי
ארבל אסטרחן:
      צריך לומר שההחלטות האלה התקבלו בזמנים שהמחשבה שחברי כנסת מקבלים תרומות לא הייתה מופרכת כי היה מותר לקבל תרומות לפריימריז
ארבל אסטרחן:
 אם היום ועדת האתיקה הייתה נדרשת לדבר הזה, אני לא יודעת מה היא הייתה מחליטה, מאז שבעצם חברי הכנסת גזרו על עצמם בענייני פריימריז התרחקות מוחלטת מתורמים והחלטה שלא נכון שחברי הכנסת יתקרבו לתורמים
ארבל אסטרחן:
 היום לגבי פריימריז המצב הוא שאם אדם שאינו חבר כנסת, שאינו נבחר ציבור, מתמודד מול חבר כנסת בדיוק על אותו תפקיד ועל אותה משבצת - - -
נאור שירי:
לחבר הכנסת יש יתרון כי הוא מקבל מימון
ארבל אסטרחן:
 מעבר ליתרון המובנה שיש לחבר כנסת מכהן – ההיכרות, הלשכה, הרכב וכולי – האחד צריך לגייס תרומות והשני לא
ארבל אסטרחן:
 יש כאן איזושהי פגיעה בשוויון שקשה להסביר אותה
נאור שירי:
הזכות לבחור ולהיבחר?
ארבל אסטרחן:
 הפגיעה בשוויון
ארבל אסטרחן:
 מי שמתמודד והוא לא איש ציבור לבין אם הוא איש ציבור
נאור שירי:
חבל, אתה לא שומע את זה
נאור שירי:
 אני דואג לך לפריימריז בליכוד
נאור שירי:
 בעצם אתם כבר דאגתם לזה
ארבל אסטרחן:
ההסבר היחיד שניתן בזמנו היה – גם הזכיר את זה גיל לימון בישיבה הקודמת – שלא נכון שחברי כנסת יתקרבו לתרומות גם כאשר המטרה היא מטרה נחוצה וטובה ומפוקחת על כל שקל
ארבל אסטרחן:
 ההחלטה של ועדת האתיקה התקבלה כשאפשר היה עוד לקבל תרומות גם לעניין הפריימריז
עמית הלוי:
אבל זה המסלול היום
עמית הלוי:
 רק כדי להרגיע את גובה הלהבות והחששות
נאור שירי:
להבות אין כאן
נאור שירי:
 החששות הם אמיתיים
עמית הלוי:
היום המסלול חברי כנסת מאפשר - - -
נאור שירי:
אתה כן מדבר על הגבלת כסף
עמית הלוי:
 דווקא הפוך
עמית הלוי:
 אני אומר שאדם יכול לתת לך גם חצי מיליון שקלים
עמית הלוי:
 הם מדברים עד 5,000 שקלים
עמית הלוי:
 אני אומר שמבחינה נורמטיבית המסלול אומר: ועדת האתיקה, אני בא אליך, אני אומר לך, תשמעי, אלה ההוצאות שלי, זה הכסף שקיבלתי, 5,000 שקלים, אין פרוצדורה שאת אומרת, רגע, יש כאן הליך בדיקה של למשל מבקר המדינה שיבדוק כל שם וכולי
נאור שירי:
לא נכון
נאור שירי:
 היא לא אמרה את זה
נאור שירי:
 שוב, אתה לא מדייק
נאור שירי:
 רשאית ועדת האתיקה לבדוק מי תרם לך והיא רשאית לפסול תרומה
נאור שירי:
 למה לא לדייק? מילא לא להקשיב
נאור שירי:
 בוא נדייק
עמית הלוי:
נשאל את זה באופן היסטורי
עמית הלוי:
 האם אי פעם בוועדת האתיקה – אני כבר שאלתי את זה והתשובה הייתה לא – על אחת התרומות של שלושת חברי הכנסת שאני מכיר מהשנים האחרונות - - -
נאור שירי:
מי הם?
עמית הלוי:
שביקשו את התהליך הזה
נאור שירי:
  מי השלוש? מי שלושת חברי הכנסת?
ארבל אסטרחן:
אפשר להיכנס לאתר
נאור שירי:
אתה אומר דברים
נאור שירי:
 מה הבעיה לומר את זה? אני שואל אותך
נאור שירי:
 יש לי חשד סביר שחלק מהדברים שאתה אומר, קצת באופסייד אז אני שואל מי הם שלושת חברי הכנסת שביקשו
עמית הלוי:
את זוכרת?
נאור שירי:
אתה אמרת
נאור שירי:
 אני שואל אותך
נאור שירי:
 אני רוצה לשמוע ממך
עמית הלוי:
אמרו לי שלושה חברי כנסת
ארבל אסטרחן:
כעת באתר האינטרנט של ועדת הכנסת יש תרומות שקיבלה - - -
עמית הלוי:
בכל השנים האחרונות
ארבל אסטרחן:
אני זוכרת
נאור שירי:
תן לה לענות
עמית הלוי:
אתה עושה לה בוחן?
נאור שירי:
אני שואל אותך
נאור שירי:
 אתה אמרת
נאור שירי:
 לא שאלתי את היועצת המשפטית
ארבל אסטרחן:
אני זכרתי רק אחד, שזה היה חבר הכנסת דוד ביטן
ארבל אסטרחן:
 בעבר היה חבר הכנסת צחי הנגבי
ארבל אסטרחן:
 לגבי השלישי, אני יודעת שהיה איזה בירור אבל אני לא יודעת אם הוא קיבל בסוף
עמית הלוי:
אלי ישי?
ארבל אסטרחן:
אני לא חושבת שהוא קיבל
נאור שירי:
מה הבעיה שלך לרענן את זיכרוננו?
עמית הלוי:
שאלתי אותה אם זה אלי ישי
עמית הלוי:
 אם אני יודע משהו בוודאות, אני אומר אותו בלי כחל וסרק
עמית הלוי:
 זה נאמר לי בסוף דיון שהיו שלושה חברי כנסת שכבר ביקשו
עמית הלוי:
 אם זה היה לפניי, הייתי מקריא לך
עמית הלוי:
 אני חושב שהדברים גם גלויים באתר האינטרנט של ועדת האתיקה
נאור שירי:
יש פרוטוקול
עמית הלוי:
 זה גלוי רק מ-2020
עמית הלוי:
 לפני כן לא גלוי
עמית הלוי:
 לכן שאלתי על השנים האחרונות
עמית הלוי:
 בכוונה שאלתי
ארבל אסטרחן:
מההחלטה מ-2018
עמית הלוי:
אבל לפני כן היו עוד שני חברי כנסת, אלי ושי וצחי הנגבי שביקשו
עמית הלוי:
 אני שואל האם בפרוצדורה היום, בשלושת המקרים הללו, האם אי פעם לקחתם שם של מישהו שתרם לו ובדקתם האם הוא היה – כמו שהזכיר כאן עורך דין ארד – איתו בצבא או לא, האם הוא היה ידיד במשך שנים רבות, הכוונה חמש שנים או ארבע שנים וכולי וכולי, או שלא נעשתה מדידה כזאת
עמית הלוי:
 למיטב ידיעתי, אני שאלתי את האנשים בוועדת האתיקה, לא נעשו בדיקות פוזיטיביות, כלומר, יזומות כאלו מהסוג הזה
ארבל אסטרחן:
לא נעשו בדיקות יזומות אבל ניתנה הנחיה לחבר הכנסת
עמית הלוי:
 שידע מראש
ארבל אסטרחן:
שאם יש תורם שיכול להעמיד אותו במצב של ניגוד עניינים, שיאמר לוועדה
עמית הלוי:
ניגוד עניינים
עמית הלוי:
 בסדר גמור
נאור שירי:
שאלה
נאור שירי:
 מי בודק בהצעת החוק שלך באופן פוזיטיבי את מה שהעלית? את הסוגייה שהעלית?
עמית הלוי:
 אני אמרתי לגבי המסלול היום
נאור שירי:
הבנתי
נאור שירי:
 אני לא צריך הסבר
ארבל אסטרחן:
אף אחד
נאור שירי:
מי בודק באופן פוזיטיבי בדיוק את מה שאתה עכשיו ציינת על ועדת האתיקה? מי?
עמית הלוי:
אתה מגיש את המסמך נניח למבקר המדינה, כמו שאני מציע
נאור שירי:
הוא ציין שלא בודקים
עמית הלוי:
 אני לא חושב - - -
נאור שירי:
זה לא לוח מודעות
נאור שירי:
 מה זה אתה מגיש? מי בודק באופן פוזיטיבי? לא שאלתי מי מגיש
נאור שירי:
 את זה אני אשאל אחר כך
נאור שירי:
 אני שואל מי בודק באופן פוזיטיבי את התרומות?
עמית הלוי:
אותו זה שבדק שאתמול לא קיבלת שוחד
נאור שירי:
אוי, נו, באמת
עמית הלוי:
אותו אדם שבודק
נאור שירי:
אז אף אחד לא בודק? למה אתה לא עונה? אני לא מבין מה הבעיה לענות
נאור שירי:
 אני שואל שאלה ואתה לא עונה לי
נאור שירי:
 שבע פעמים לקח לי להוציא ממך שחבר הכנסת כץ הורשע
עמית הלוי:
לא הורשע
נאור שירי:
הסדר טיעון
נאור שירי:
 מי בודק באופן פוזיטיבי?
עמית הלוי:
אתה שואל שאלות לא רלוונטיות לדיון
נאור שירי:
אני איש לא רלוונטי
נאור שירי:
 אתה תמיד רלוונטי
נאור שירי:
 אל תיתן לי ציונים
נאור שירי:
 מי בודק באופן פוזיטיבי את מה שציינת עכשיו?
עמית הלוי:
בוועדת האתיקה
נאור שירי:
אוקיי, מי?
עמית הלוי:
	אחם כזה ולא לחינם אין כזה
עמית הלוי:
 אתה יודע למה? כי הכלל בכל מדינה הוא שלכל אדם מותר אלא אם כן אסור
נאור שירי:
אני בזכות דיבור?
עמית הלוי:
לכל אדם מותר אלא אם כן אסור
נאור שירי:
זאת אומרת, אף אחד לא בודק
נאור שירי:
 אתה בא לתקן חוק וציינת עכשיו מצב שהוא בעייתי, שאין בדיקה פוזיטיבית של שומרי הסף
עמית הלוי:
למה זה בעייתי?
נאור שירי:
אני אגיד שזה בעייתי ואתה תאמר שזה לא בעייתי
נאור שירי:
 אתה ציינת לקונה מסוימת שאין בדיקה פוזיטיבית, נכון? אז מה אתה בא ועושה? אתה מתקן את החוק ואתה משמר בדיוק את הבעיה בחוק
נאור שירי:
 אתה חושב שצריכה בדיקה פוזיטיבית?
עמית הלוי:
 השמש היא התרופה
עמית הלוי:
 נאור, השמש היא התרופה
נאור שירי:
איזה שמש?
עמית הלוי:
השמות שיופיעו באתר האינטרנט
עמית הלוי:
 זאת השמש
עמית הלוי:
 למשל, חבר הכנסת דודי אמסלם התלונן על חבר הכנסת סער שהוא קיבל תרומה בנושא קנאביס הוא משהו כזה
נאור שירי:
למי הוא מתלונן? בחוק שלך למי מתלוננים?
עמית הלוי:
כמו בכל מדינה דמוקרטית
נאור שירי:
למי מתלוננים בחוק?
עמית הלוי:
למשטרת ישראל
נאור שירי:
יש בינינו תהום ואני אומר לך באמת שזאת תהום שאני לא מאמין שהיא קיימת במדינה דמוקרטית אבל אני מתחיל להאמין כי אתם לא מאמינים בדמוקרטיה והגיע הזמן לשים גם את זה על השולחן
נאור שירי:
 על כמה עובדי מדינה החוק שלך חל עליהם?
עמית הלוי:
בכלל? 800,000
נאור שירי:
תגיד, נניח, סתם אני אומר, בשנה ממוצעת 10 אחוזים יגישו תלונות
נאור שירי:
 נניח
נאור שירי:
 בקיר שרושמים, אור השמש, תאמין לי, באמת, איפה אתה חי? נניח עכשיו באוטופיה מגישים 10 אחוזים, מי מקבל את התלונות?
עמית הלוי:
יש חשדות כנגד 10 אחוזים?
נאור שירי:
נניח
נאור שירי:
 סתם אני אומר שיתחילו אנשים לשבת על הרשימות האלה ונניח 10 אחוזים מגישים
עמית הלוי:
שהגישו נגדם תביעות
נאור שירי:
שהגישו נגדם תביעות
נאור שירי:
 אנחנו מדברים על 80,000 תיקים
נאור שירי:
 סתם אני אומר
נאור שירי:
 אלה לא רק תביעות אלא אלה גם טיפולים רפואיים, כל אחד והעניין שלו
עמית הלוי:
כמה שוטרים יש היום במשטרה?
נאור שירי:
למה אתה שוב הולך למשטרה? אני שואל אותך על 80,000
הדס פטר:
מעל 30,000
נאור שירי:
אפשר תשובה? תקצר לי את שבע מדורי הגיהינום שאתה מעביר אותי עד שאתה נותן תשובה אחת פשוטה
נאור שירי:
 באמת, תקצר לי
עמית הלוי:
אמרת 80,000
עמית הלוי:
 נתתי לך דוגמה
נאור שירי:
למי הם מגישים את התלונה?
עמית הלוי:
נתתי לך דוגמה
עמית הלוי:
 במשטרה זה 600 מתוך 30,000
עמית הלוי:
 הנה, שמענו נתונים
עמית הלוי:
 אמרתי לך ששם זה 620
עמית הלוי:
 אתה ביקשת לדעת לא הליך אלא שמות
נאור שירי:
לא ביקשתי לדעת שמות
נאור שירי:
 אתה לא מקשיב לי
עמית הלוי:
ביקשת כמה אנשים ולא כמה הליכים
נאור שירי:
למי הם מגישים את התלונה
נאור שירי:
הם אמורים לקבל את התלונות על החוק הזה
נאור שירי:
 על התרומות
ארבל אסטרחן:
עבירה פלילית
עמית הלוי:
ודאי
עמית הלוי:
 ברור
נאור שירי:
 למשטרת ישראל
נאור שירי:
לא למבקר המדינה
ארבל אסטרחן:
זאת עבירה פלילית
נאור שירי:
גברתי משטרת ישראל, כמה חוקרים יש היום במדינת ישראל שהם פנויים לעסוק בדבר הזה?
קריאה:
זה לא התחום שלה
נאור שירי:
אני שואל אותך כי כשאני יושב וכותב הצעת חוק, אני מסתכל גם על היישום הפרקטי של ההצעה
נאור שירי:
 אני מסתכל מה אומרת שרשרת הצעת החוק או הסעיפים שאני רושם, הזויים או לא הזויים, או שרשמו לי ואני רק מגיש
נאור שירי:
 אני מסתכל על זה ואני אומר מה בעצם המשמעות האמיתית של הצעת החוק
עמית הלוי:
מי רשם?
נאור שירי:
ילדו
נאור שירי:
     אדוני, אני באמת מתייחס אליך באופן רציני ולכן אני שואל כמה חוקרים יש במדינת ישראל היום, אני לא אגיד פנויים אלא אני אשאל כמה יש היום
הדס פטר:
אין לי נתונים
נאור שירי:
 כמה חוקרים יש היום פנויים?
עמית הלוי:
התשובה היא אין
נאור שירי:
ממלא מקום יושב ראש הוועדה, כמה חוקרים פנויים יש היום? לך לא אכפת
נאור שירי:
 אוקיי, בסדר
נאור שירי:
 תגיד, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק תקציבית? תבוא משטרת ישראל ותגיד, אדוני היקר, אתה עכשיו מבקש ממני לקבל עוד 1,000, 2,000, 3,000, 4,000 תלונות בשנה, אני רוצה תוספת תקציבית
נאור שירי:
 האם הצעת החוק הזאת היא תקציבית? בלי תשובות, עזוב
עמית הלוי:
תודה נאור
נאור שירי:
לא סיימתי
נאור שירי:
 האם הצעת החוק הזאת היא רטרואקטיבית?
עמית הלוי:
כל הדיונים האלה ייעשו - - -
נאור שירי:
איזה דיונים? זה לא דיון
נאור שירי:
 אלה שאלות
נאור שירי:
 אין כאן דיון
עמית הלוי:
אני אחשוב עד הקריאה השנייה והשלישית
נאור שירי:
אני שואל אותך שאלות ואתה לא עונה לי
נאור שירי:
 אתה פשוט לא עונה לי
נאור שירי:
 אתה לא יודע כמה חוקרים יש במשטרת ישראל, אתה לא יודע כמה תלונות יהיו, אתה לא יודע מי יטפל בתלונות האלה, אתה לא יודע זאת הצעת חוק תקציבית, אתה לא מתייחס לעניין הרטרואקטיביות
נאור שירי:
 תגיד, איזה חוק אתה מביא? עזוב את הפרסונליות
נאור שירי:
 איזה חוק אתה מביא? על מה אתה מדבר?
עמית הלוי:
אבוי לנו אם סוג המחשבה שלך הוא כזה שאם אתה רואה עוול, אתה אומר אני לא אתקן אותו כי אולי לא יהיו מספיק חוקרים, זאת מחשבה שאני חושב שלא כדאי לחשוב אותה כחבר כנסת
נאור שירי:
מה? תגיד, על מה אתה מדבר? קודם כל, שאלותיי לא נרשמו
נאור שירי:
 אף אחד כאן לא רשם את השאלות שלי
נאור שירי:
 אף אחד גם לא ייתן לי תשובות לשאלות שלי
עמית הלוי:
מי אמר לך?
נאור שירי:
אני אומר לך
נאור שירי:
 יש לי ניסיון קצר, רק שלושה-ארבעה חודשים, לשאול שאלות
נאור שירי:
 אתם אף פעם לא נותנים תשובות
נאור שירי:
 אתם עונים על משהו אחר שאף אחד לא שאל
נאור שירי:
 אני שואל אותך על מספר החוקרים, אתה לא יודע
נאור שירי:
 אני שואל אותך מי בכלל יטפל בתלונות
נאור שירי:
 לדעתי זה מחלק שלם שצריך לקום רק בשביל להתחיל לענות ולאשר את קבלת התלונה
נאור שירי:
 רק בשביל זה תצטרך 10 אנשים
נאור שירי:
 אתה בכלל חשבת על זה? משרד האוצר התייחס לזה? יש כאן גיוסים? תחולה? רטרואקטיביות? עד כמה אני יכול לבקש אחורה? יש לך תשובה? משהו?
עמית הלוי:
אני אחשוב על כל הדברים ואנחנו נדון בהם
נאור שירי:
אם הגעתי למצב שאפילו לך אין תשובות, באמת אפשר לסגור את הבסטה כאן היום
עמית הלוי:
אתה תקבל תשובות
עמית הלוי:
 המשאב הציבורי של הזמן כאן הוא מוגבל
נאור שירי:
אתם לא דואגים לשום משאב ציבורי
נאור שירי:
 על מי אתם עובדים? רק להדליק כאן את האור זה בזבוז זמן
עמית הלוי:
חבר הכנסת רון כץ, בבקשה
עמית הלוי:
 יש לך התייחסות לדברים ספציפיים?
רון כץ:
 אני יושב כאן ואני מרגיש כאילו הכנסת הזאת נחטפה
רון כץ:
 אנחנו דנים היום בוועדות מיוחדות כאשר האחת היא עוסקת במתנות, השנייה תעסוק בנבצרות, השלישית מתעסקת בהשתלטות על ועדה לבחירת שופטים
עמית הלוי:
אחרת לא הייתי כאן היום
עמית הלוי:
 זה פוצל
נאור שירי:
למה פיצלת?
עמית הלוי:
לא פיצלתי
רון כץ:
אני באמת שואל לאן הגענו
רון כץ:
 לאן הגענו שרק בזה אנחנו מתעסקים? תוך כדי זה שאנחנו יושבים כאן, דרך אגב, חבר הכנסת רביבו הגיש הצעת חוק שגם את יושב ראש ועדת הבחירות ימנה יושב ראש הכנסת
רון כץ:
 בואו נסגור את הבסטה
רון כץ:
 אפשר ללכת
רון כץ:
 למה עושים את האירוע הזה? חוק מעכשיו
רון כץ:
      החוק הזה הוא חוק נתניהו
נאור שירי:
גם זה קורה בוויסקונסין?
קריאה:
אנחנו דורשים השוואה עולמית
עמית הלוי:
אל תהמר כי נראה לי שכן
נאור שירי:
תגידו, מה נסגר איתכם? מי אמר להמר?
עמית הלוי:
אל תהמר על מה שקורה בארצות הברית כי אתה כנראה תטעה
עמית הלוי:
 אני אומר לך מה בטוח
עמית הלוי:
 יושב ראש ועדת הבחירות, מה שהוא לא צריך להיות, וזה מניסיון אישי בלתי אמצעי, לא צריך להיות שופט עליון ואני אומר מדוע
עמית הלוי:
 אגב, תוך כדי שאתם מדברים כאן אני רואה את החוק המקורי
עמית הלוי:
 תאמר לחבר הכנסת סגלוביץ'
נאור שירי:
איזה חוק מקורי?
עמית הלוי:
חוק המתנות היום
נאור שירי:
תעשה לי טובה
נאור שירי:
 אל תקפוץ מנושא לנושא
נאור שירי:
 יושב ראש ועדת הבחירות, גם את זה אתם רוצים לשנות?
עמית הלוי:
יושב ראש ועדת הבחירות לא צריך להיות שופט עליון
עמית הלוי:
 שאלת ואני עונה לך
עמית הלוי:
 יושב ראש ועדת הבחירות לא צריך להיות שופט עליון
עמית הלוי:
 אני לא מכיר את ההצעה של חבר הכנסת רביבו
עמית הלוי:
 כשאני אכיר אותה, אני אתייחס אליה אבל בטוח הוא לא צריך להיות שופט עליון כיוון שאם אתה רוצה להגיש ערעור על ועדת הבחירות – זה קרה כמה פעמים משמאל ומימין – אתה מגיש את הערעור לבית משפט מחוזי בירושלים
עמית הלוי:
 בלי להוציא לעז על אף אחד, אני אומר לך שמצד טבע האדם הפשוט קשה מאוד לאנשים שצריכים לדון בהחלטה של מי שהוא בהיררכיה המשפטית מעליהם, באינסטנציה מעליהם, שופט עליון, כשהם שופטי מחוזי
עמית הלוי:
 קשה עד מאוד לדון ולכן כדאי לשחרר אותם מזה
נאור שירי:
התיקון אליבא סיעת הליכוד, אנחנו נבחר את יושב ראש ועדת הבחירות
עמית הלוי:
לפני שלוש שנים אני הצעתי שזה יהיה מבקר המדינה או משהו כזה
עמית הלוי:
 אגב, גם הוא נבחר בכנסת אבל יש לו מעמד ויש לו היררכיה אחרת
נאור שירי:
זה הזוי
רון כץ:
אני תיארתי לעצמי שהרוחות כאן יעלו כי זה באמת עוד חוק הזוי
רון כץ:
 אני רוצה שנבין את הסיטואציה בה אנחנו נמצאים
רון כץ:
 היום הכנסת דנה בוועדות מיוחדות בחוק הנבצרות, בחוק המתנות, בחוק שייתן לכם את השליטה על הוועדה לבחירת שופטים וזה קורה כאשר השבוע נרצחה אישה בגלל חוק שאתם דוחים, חוק האיזוק האלקטרוני שמוכן, מתוקצב ומוגש
רון כץ:
 כל העבודה נעשתה ונשאר רק לאשר אותו, להתקדם כך שמחר בבוקר הוא יכול לצאת לפועל אבל בזה אנחנו לא עוסקים כאן היום כשאנחנו ביום ראשון, בכינוס מיוחד
רון כץ:
 בזה אנחנו לא עוסקים
רון כץ:
 אנחנו כן עוסקים בחוק שנכתב על שמו של בנימין נתניהו
רון כץ:
 החוק הזה הוא כמו לגרש חיש גד בלי לקנות את הכרטיס
רון כץ:
 יש כספים שיושבים בחשבונות ומחכים שאתם תעבירו את החוק הזה כדי שמישהו ילחץ שגר ואז יועברו הכספים לחשבונו של נתניהו
רון כץ:
 זה החוק שנמצא כאן היום
רון כץ:
 זה חוק פסול, זה חוק שישחית את כל מה שאנחנו מכירים במינהל הציבורי
רון כץ:
 אני הייתי סגן ראש עיר ואני יכול לומר לך – ואני לא חושד באף נבחר ציבור הגון – שהדבר הזה יפתח ארוחות גאלה של נבחרי ציבור
רון כץ:
 אני אפילו לא יודע אם אתה יודע אבל חברי מועצה עובדים בהתנדבות ועכשיו אתה נותן להם כאן אפשרות לגייס מיליוני שקלים
רון כץ:
 על מה הם יגייסו את הכסף?      אני רוצה לומר לך מה שאמרתי גם במליאה
רון כץ:
 כשמישהו תורם לך מיליון שקלים, אתה אחר כך תענה לו לטלפון וכשהוא יצטרך אותך, כנראה שאתה תרגיש לא נעים ואולי תעזור לו יותר ממה שהיית עוזר לבן אדם אחר בעיר שלך
נאור שירי:
ומי יבדוק את זה?
רון כץ:
 נכון, ומי יבדוק את זה? אף אחד לא יבדוק את זה
נאור שירי:
מי יבדוק את זה שמישהו נתן לך מיליון שקלים? מי?
רון כץ:
אף אחד לא יבדוק את זה
רון כץ:
 אחרי החוק הזה אתה תראה כאן לינקים של פיי-בוקס וכל מיני דברים הזויים
רון כץ:
 יגייסו כאן מיליוני שקלים
רון כץ:
 נשחית את כל המגזר הציבורי אבל הכי חשוב שנתניהו יקבל כבר את ה-370 אלף דולר האלה מבן הדוד שלו וממי שגייס לו עוד ארבעה מיליון שקלים וכך נגמור את הסיפור הזה
רון כץ:
     אני רוצה להציע משהו אחר
רון כץ:
 בואו נלך צעד אחורה, ניתן לו את הכסף הזה, נמצא את הדרך לתת לו את הכסף הזה ונשחרר את כל הציבור
רון כץ:
 למה אנחנו צריכים להשחית את כל המערכת בגלל הדברים האלה? נבצרות, מתנות, מעונות, איפור, שיער, טיסות, מיטות
רון כץ:
 בן אדם אחד, תראה מה הוא עושה במדינה
רון כץ:
 זה לא נורמלי
רון כץ:
 עמית, אני יודע שאתה מקשיב למה שאני אומר
עמית הלוי:
אנחנו עושים את זה בשבילך
רון כץ:
לא, אתה לא עושה את זה בשבילי כי אף אחד מאיתנו שיושב כאן ליד השולחן הזה, כולל אותך, בחיים לא ישתמש בזה
נאור שירי:
איך הגעת למסקנה שהוא מקשיב?
רון כץ:
יש לי אמונה
לינור דויטש:
אדוני, אני מחכה לזכות דיבור
עמית הלוי:
 את הדוברת האחרונה היום
רון כץ:
אם היינו שומעים אותה לראשונה, לא היינו צריכים לקיים את הדיון הזה
עמית הלוי:
אני רוצה לומר לפרוטוקול
עמית הלוי:
 תוך כדי הדיון קיבלתי כאן ידיעה
עמית הלוי:
 חבר הכנסת סגלוביץ' התגולל כאן קודם ואחר כך חבר הכנסת שירי התגולל גם הוא על הנוסח
עמית הלוי:
 בכלל לא הבנתי אם הוא אומר למה ילדו ולא ילדתו
עמית הלוי:
 אני מקריא לכם מהחוק הקיים
עמית הלוי:
 אולי עורך דין פונו מכיר את החוק הקיים
עמית הלוי:
 כשעבדתי על החוק הזה – אגב, עוד מזמן, עוד לפני שנתיים וחצי או משהו כזה – התייחסתי לזה והנה אני מקריא לכם לתשומת ליבכם
עמית הלוי:
      "ניתנה לעובד הציבור באשר הוא עובד הציבור מתנה, בין בישראל ובין בחוץ לארץ, בין שניתנה לו עצמו ובין שניתנה לבן זוגו החי עמו או לילדו הסמוך על שולחנו, ועובד הציבור לא סירב לקבלה ולא החזירה לנותנה לאלתר, תקום המתנה לקניין המדינה וכולי"
עמית הלוי:
 אני לא יודע מה הוא רצה מילדו ומה הייתה שם הפילוסופיה שלו
עמית הלוי:
 הוא רצה שזה לא יהיה ילדו כי הוא חושב שזה מיוחס לילד מסוים
עמית הלוי:
 תמליץ גם לחבר הכנסת סגלוביץ' להשתחרר מהשיגעון שלכם
רון כץ:
אני רוצה להמליץ לך לנסות לייצר - - -
נאור שירי:
אפילו המצביעים שלכם יודעים את הבלוף הזה שלכם
נאור שירי:
 תגיד, אתה רציני? על מי אתם עובדים? תגידו, מה אתם חושבים שאנשים הם פלקטים ואתה יורה עלינו דברים? תגיד, מה נסגר איתך?
קריאה:
אולי נחזור לאריסטו
קריאה:
 נבדוק שם
נאור שירי:
כל החוק הזה הוא פרסונלי
עמית הלוי:
ברור שהוא פרסונלי
נאור שירי:
מהתחלה ועד הסוף
נאור שירי:
 עד דברי ההסבר המבישים שלך
נאור שירי:
 הכול כאן פרסונלי
רון כץ:
כולל האישור להביא אותנו לכאן היום
נאור שירי:
אתם לא עושים כלום, חוץ מפרסונלי
נאור שירי:
 נמאס כבר
עמית הלוי:
אתה שאלת על הנוסח
עמית הלוי:
 ציפיתי שעורך דין פונו יגן ויאמר שזה נוסח מקובל והיה בחוק
עמית הלוי:
 חשבתי שהיועצת המשפטית של הוועדה תאמר שזה היה בחוק וזה הנוסח
עמית הלוי:
 בסוף נאלצתי אני – ואני לא עורך דין, אשתי עורכת דין – למצוא את זה
עמית הלוי:
     עורכת הדין לינור דויטש, בבקשה
עמית הלוי:
     את הדברים שהעליתי בהתחלה, שעל חלקם רציתי לדון ועל חלקם דנו ועלו כאן הערות, אני אכנס לתוך זה ניסוח משופר בעיניי ואנחנו נדבר עליו
עמית הלוי:
 אני מציע שבפתיחת הישיבה הבאה – זאת ההצעה המעשית שלי, וזה לא שחוקקתי כאן חוקים אבל הייתי שותף ואני מבקר בבית הזה לא מעט שנים – נביא לישיבה הבאה When ever it will be – אני כאן ממלא מקום ולכן אני אדבר עם אופיר כץ - - -
נאור שירי:
סליחה, מאוד מסוכן עם כל האנגלית הזאת
נאור שירי:
 לא הבנתי
עמית הלוי:
זה היה רק בשבילך
נאור שירי:
Where ever או When ever?
עמית הלוי:
הפעם זה היה When
נאור שירי:
When ever it what?
קריאה:
גרנד מייזר
עמית הלוי:
  לא צריך להשפיל אחרים
עמית הלוי:
 לכל אדם יש כישרונות משלו
עמית הלוי:
 אני ממליץ לכם לא להשפיל
נאור שירי:
צודק