GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגית אפיק:
 מצד שני אם הוא לא יספיק לעשות את זה בלוחות זמנים של חקיקה רגילה, אז שוב, יש את הליך החקיקה הרגיל שנשאר על שולחן ועדת הכספים שעניינו הקרן
יוראי להב-הרצנו:
את לא סבורה שנכון לעשות את זה בתהליך אחד?
שגית אפיק:
אני חושבת שבנסיבות האלה שבהן יש קושי להכיל את ההיקפים הגבוהים שיש כאן ולאור המחלוקת שיש עכשיו, שנכון שהמחלוקת הזאת תתברר לא בוועדת הכנסת, אלא בוועדת הכספים, אז אני חושבת שנכון יהיה שהבירור של הסוגיות שאתם מעלים כאן ייעשה בדיונים בוועדת הכספים
שגית אפיק:
 בעיניי זו פשרה מאוד הגונה
מתן כהנא:
אני רוצה הצבעה שמית כדי לראות מי מהליכוד מצביע נגד חיים ביבס
שרון ניר:
אין פה שום דבר הגון
יוראי להב-הרצנו:
אני לא מצליח להבין, שגית, אני מתנצל שאני מקשה עלייך, אבל למה לא לפצל את כל האירוע הזה ולדבר על הקרן בכללותה? למה לא לנהל את כל הקרן בכללותה בהליך רגיל למול המורכבות של זה? למה לאפשר להקים את הקרן, אבל את התוכן שלה לדבר בנפרד, מה הרעיון? אני לא מצליח להבין
יוראי להב-הרצנו:
      (היו"ר ינון אזולאי)
מתן כהנא:
חמש דקות הפסקה? התייעצות סיעתית?
ינון אזולאי:
אתה רוצה לקחת התייעצות סיעתית?
מתן כהנא:
יש לי הרגשה שהליכוד לקח התייעצות סיעתית
משה טור פז:
יש לי תחושה שיד ימין לא יודעת מה יד יותר ימין עושה
משה טור פז:
 ככה זה כשיש לך רק שתי ידיים ימניות
משה טור פז:
 זה לא מאוזן
ינון אזולאי:
פינדרוס, אתה יכול לחזור על ההסבר שלך?
מתן כהנא:
אני מקווה שהציבור זוכר שעכשיו יום חמישי, ארבע וחצי אחרי צהריים בפגרה
יצחק פינדרוס:
מתן, בסוף עם כל הלוביסטים שיושבים פה וכל האנשים הפוליטיים שיושבים פה יש לפעמים רגע שאנחנו צריכים להזיז את זה הצדה
יצחק פינדרוס:
 את הדיון הזה עשיתי בקדנציה הקודמת כשהייתי באופוזיציה אצל ווליד טאהא, בהסכמה גם כן
יצחק פינדרוס:
 אני מתפלא, כי ישבו איתי גם נציגי מפלגת העבודה וכולם הסכימו
מתן כהנא:
אז למה זה לא נכנס אז?
יצחק פינדרוס:
כי האוצר לא הביא את זה
יצחק פינדרוס:
 אני אז אמרתי לאוצר שיביאו את זה
יצחק פינדרוס:
 אמיתי אני אומר לך
יצחק פינדרוס:
 יש פה כשל אמיתי
שרון ניר:
בטח שהאוצר לא יביא דבר כזה
יצחק פינדרוס:
אני רוצה שתבין, עורך דין שגר במבשרת מקבל שירותים רק בירושלים
יצחק פינדרוס:
      (היו"ר אופיר כץ)
אופיר כץ:
פינדרוס, תודה
אופיר כץ:
 בבקשה, שגית, אני רוצה להתקדם
אופיר כץ:
 תקריאי את הסעיפים
שגית אפיק:
למעשה החלק שמפוצל זה סעיף 78, סעיף 79 1, 2, ו-3, סעיף 79 6(ד) עד (ח), סעיפים 8 עד 22, 24, 25 ו-26
שגית אפיק:
 זה החלק שמפוצל
שגית אפיק:
 החלק שנשאר כחלק מהצעת חוק ההסדרים זה סעיפים 78, 79 1 ו-2, 4, 5, 6(א), (ב) ו-(ג), 7, 23 עד 25
שגית אפיק:
 זו החלוקה והכול עובר לוועדת הכספים, החלק המפוצל והחלק שנשאר כחלק מהצעת חוק ההסדרים
אופיר כץ:
מי בעד הקראת הסעיפים לפי מה שהקריאה היועצת המשפטית?
יוראי להב-הרצנו:
אפשר הצבעה שמית?
אופיר כץ:
לא, אי אפשר
אופיר כץ:
 מי בעד? תשעה בעד
ינון אזולאי:
יוראי, תביא 20 חתימות
אופיר כץ:
מי נגד? שלושה נגד
אופיר כץ:
 מי נמנע? כמובן מתן כהנא
אופיר כץ:
בעד – 9
אופיר כץ:
נמנעים – 1 אושר
אופיר כץ:
הסעיף הבא
אופיר כץ:
 38 עד 40
שגית אפיק:
עמוד 17
מתן יגל:
יש פה שלושה צעדים שהמטרה שלהם לשמור על מקרקעי ישראל ולטפל בפולשים ובאנשים שעושים עבירות בנייה
משה גפני:
אבל עם כל הכבוד מה זה קשור לחוק ההסדרים?
מתן יגל:
אני אסביר, הרב גפני
מתן יגל:
 הרבה פעמים רשות מקרקעי ישראל רוצה לתכנן ורוצה לשווק ואם יש פולשים בשטח היכולת שלה לעשות את זה מאוד נמוכה ולכן בשביל לשחרר קרקעות ולא לספסר בקרקעות אנחנו רוצים לאפשר שיהיו כלים למדינה להילחם במי שבונה בניגוד לחוק או שהוא פולש לקרקע
מתן יגל:
 יש פה שלושה סעיפים
מתן יגל:
      הסעיף הראשון מדבר על לתת סמכות למנהל רשות האכיפה במקרקעין לנתק מבנה שנבנה בסטייה מהיתר במקרקעין בעלי רגישות גבוהה מחשמל, טלפון ומים
מתן יגל:
 זה משהו שכבר קיים היום למהנדס הוועדה המקומית ורוצים לתת את זה גם למנהל רשות האכיפה במקרקעין
מתן יגל:
 הסעיף השני מאפשר להאריך מועדים לצווי הריסה, מה שנמצא היום ב-30 יום יוארך ל-45, מ-60 ל-90, והסעיף השלישי מדבר על הוצאת צו סילוק ובעצם המטרה לאפשר להוציא צו סילוק ל-60 חודשים במקום 36 חודשים היום
משה גפני:
אנחנו מדברים כבר זמן רב, גם כאן בוועדה וגם בוועדות אחרות, על ההתנהלות של רמ"י בכל הנושא של שחרור קרקעות וכל מה שמתנהל שם ואף אחד מאיתנו לא יודע מה משתחרר ומה לא משתחרר
משה גפני:
 חבר הכנסת ינון אזולאי העלה את הנושא של רמ"י בוועדת הכספים הרבה מאוד פעמים
ינון אזולאי:
מה זה עוזר לנו?
נעמה לזימי:
נכון, מתעלמים
אופיר כץ:
האמת שזה נכון, כל הזמן
משה גפני:
כל הזמן הנושא הזה עולה על סדר היום
ינון אזולאי:
אני באמת בעד לפרק את רמ"י
נעמה לזימי:
מצטרפת אליך
ינון אזולאי:
אז יש לנו רוב
נעמה לזימי:
האופוזיציה מצטרפת
אופיר כץ:
אני מבקש לאפשר לגפני לדבר
נעמה לזימי:
אבל לא להפריט קרקעות, אלא שיהיה תחת השיכון או הפנים
אופיר כץ:
בבקשה, גפני
אופיר כץ:
 לא להפריע
משה גפני:
נושא מרכזי של שחרור קרקעות וכל מה שנלווה, כשמשרד האוצר מגיע לחוק ההסדרים לדבר על הנושא המרכזי הזה אז הוא מביא פה בתוך חוק ההסדרים נושא של שלושת הסעיפים שנאמרו פה על ידי משרד האוצר
משה גפני:
 אני חושב שלא ראוי לדון על העניין הזה עכשיו
משה גפני:
 אומרים שיש צורך, אני רוצה לכלול את זה בתוך כל המערכת של רמ"י
משה גפני:
 אני מציע לפצל את זה מהחוק ולקיים על זה דיון באיזה ועדה שיוחלט
משה גפני:
 אני חושב שוועדת הפנים היא הוועדה שאמורה לדון בעניין הזה ושם לדון על כל הנושא הזה
משה גפני:
 להביא את זה בחוק ההסדרים ולהעביר את זה בצורה כזאת, אני חושב שזה דבר שאסור לעשות
שגית אפיק:
גם העמדה של הייעוץ המשפטי שמדובר בתיקונים שכרוכים בעניינים רגישים, בפגיעה בזכויות, אנחנו חושבים שנכון היה לעשות את זה בהליך חקיקה רגיל
נעמה לזימי:
ממש, ניתוקי חשמל ומים
נעמה לזימי:
 ואני רק רוצה לומר שיש לזה גם השלכות לדיירי דיור ציבורי, לא פעם קוראים להם פולשים, אני לא יודעת מה יכול לקרות עם זה וצריך מאוד להיזהר גם בדבר הזה, בכל סוגיית הפינויים מהדיור הציבורי
ינון אזולאי:
אגב, למה אתם כן חושבים שצריך להביא את זה בחוק ההסדרים?
מתן יגל:
אנחנו רוצים להגדיל את היצע הדיור - - -
ינון אזולאי:
אני כבר אומר, אם אפשר פעם אחת תשובה שונה מכל התשובות שאתם נותנים
ינון אזולאי:
 תהיו יצירתיים פעם אחת
מתן יגל:
הסיבה שזה פה היא בשביל לאפשר לרמ"י לשפר עוד - - -
ינון אזולאי:
עוד פעם רמ"י? אתה אומר רמ"י אתה רק מכשיל את עצמך
ינון אזולאי:
 אתה לא מאפשר לרמ"י כלום, כל עוד אתה נותן להם - - -
עומר רחמים:
חבר הכנסת אזולאי, אבל בוא ננסה לתת שנייה - - -
ינון אזולאי:
אבל אני יודע את התשובות
ינון אזולאי:
 מה, אנחנו לא יודעים את התשובות? הם לא הביאו תשובה חדשה
זאב אלקין:
ינון, למה צריך להיות יצירתיים אם אתה עדיין מצביע בעד?
ינון אזולאי:
רגע, חכה, אולי לא
ינון אזולאי:
 זאב, שלום, נחת?
מתן יגל:
יושב פה חבר הכנסת אלקין, שהיה השר הממונה על רמ"י שבתקופתו גם יצאו שיווקים בצורה שלא הייתה שנים אחורה
נעמה לזימי:
פי שלושה
ינון אזולאי:
באיזה מחירים יצאו השיווקים? אתם שוכחים
ינון אזולאי:
 חבר'ה, על מה אתם מדברים? עוד כוח לרמ"י ועוד כוח לרמ"י
נעמה לזימי:
הם שילשו את המחירים
ינון אזולאי:
אתה יודע שבאור יהודה העלות לדירה אחת 1
ינון אזולאי:
950 מיליון, היום זה כבר למעלה משני מיליון
ינון אזולאי:
 על מה אתם מדברים? במחיר למשתכן
ינון אזולאי:
 על מה אתם מדברים? איפה אתם חיים? זה מחזק עוד ועוד את רמ"י
מתן יגל:
והצעדים האלה בדיוק נועדו בשביל לשחרר עוד קרקעות שיש עליהן היום פולשים לא חוקיים
ינון אזולאי:
את הדיור הציבורי תיתנו לרמ"י, הכול תיתנו לרמ"י
מתן יגל:
זה לא קשור לדיור הציבורי
ינון אזולאי:
לא, הכול ניתן לרמ"י, רמ"י יחזיקו בכל המדינה
ינון אזולאי:
 שאלה, למה קק"ל צריכה שהשיווק שלה גם יהיה דרך רמ"י? למה? כדי לחזק את רמ"י
ינון אזולאי:
 הם מספסרים בקרקעות, הם מחזיקים בקרקעות
מתן יגל:
יש אמנה בת עשרות שנים בין רמ"י לבין קק"ל וקק"ל מקבלת את כל הכספים בגין השיווקים של הקרקעות שלה
ינון אזולאי:
לא בדיוק
מתן יגל:
בינתיים, תלוי מה יעבור במשך היום
יוראי להב-הרצנו:
גפני, ככה באים להסדרים כשהקואליציה לא מסתדרת בינה לבין עצמה, לא מתואמים, לא סגורים? מה זה, שום דבר לא עובר פה, הכול יוצא מההסדרים
ינון אזולאי:
מותר שיהיו חילוקי דעות
יוראי להב-הרצנו:
הכול חילוקי דעות
ינון אזולאי:
הכול אנחנו מעלים פה
ינון אזולאי:
 זה בסדר גמור
יוראי להב-הרצנו:
מה עשיתם בחודשיים האחרונים, ינון?
מתן יגל:
כל הצעדים פה הם כנגד אנשים שעוברים על החוק
משה טור פז:
מרוב חילוקים אין דעות
מתן יגל:
אנשים שבונים בלי היתר בנייה, אנשים שפולשים לשטח
מתן יגל:
 כל הצעדים פה זה רק אנשים שמפרים את החוק
מתן יגל:
 אני חושב שהבסיס שלנו זה לשמור על החוק ולאפשר לשווק את הקרקעות הלאה
ינון אזולאי:
יש פה משהו שאנחנו לא צודקים? לא הבנתי
מתן יגל:
דרך אגב, מרבית הסמכויות זה למנהל רשות האכיפה במקרקעין ולא לרמ"י עצמה
נעמה לזימי:
אין בעיה, נוציא את זה מחוק ההסדרים, נדון בזה כמו שצריך ונבין את הרגישויות
נעמה לזימי:
 זה כל מה שאנחנו אומרים
נעמה לזימי:
 גם אנחנו לא רוצים שעל קרקע ציבורית חשובה יהיו פולשים שמונעים פיתוח
מתן יגל:
אז תבואו לוועדה ונשמח לעשות דיון על זה
נעמה לזימי:
מעולה, לא בחוק ההסדרים
אופיר כץ:
אנחנו נחזור לסעיף הזה
יוראי להב-הרצנו:
מה זה נחזור?
משה טור פז:
אני חושב שזה סעיף טוב, זה מוריד עלויות קרקע, זה בסוף תורם לנו
משה טור פז:
 בסוף פולשים זה מי שמפר את החוק, אין שום סיבה לתגמל אותו, הוא צריך לעזוב
נעמה לזימי:
קינלי, אנחנו לא חלוקים כנראה על זה שהסעיף הזה יכול להיות טוב, אנחנו חלוקים על זה שסעיף רגיש שנוגע לזכויות אדם, של ניתוקי חשמל, מים, פינוי, קורת גג וכל הדברים האלה, צריך להידון ברגישות הראויה
משה טור פז:
הכול נכון, בסדר, בשביל זה משפרים את זה
משה טור פז:
 כל המלחמה פה ברמ"י לא נראית לי
נעמה לזימי:
וזה תהליך מאוד מורכב ולא פשוט
נעמה לזימי:
 צריך לעשות אותו בצורה מאוד עניינית גם אם צריך לפנות אותם מהמקום
משה טור פז:
אני מסכים, אבל זה לא הדיון פה
משה טור פז:
 הדיון פה זה האם מקלים על המדינה לטפל בפולשים, וזה דבר ראוי, בסוף אנחנו המדינה
אופיר כץ:
סעיף 41
שגית אפיק:
41, עמוד 18, סעיפים 70 עד 72, חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים
גל אסף:
החוק נועד להכניס לתוך חוק להסדרת ביטחון בגופים ציבוריים מנגנונים שישקלו השפעות משקיות והשפעות כלכליות
גל אסף:
 זה חוק שמאפשר לרגולטורים, המשטרה, שירות הביטחון הכללי, לתת הנחיות לכל מיני גופים, גם ציבוריים ממשלתיים וגם פרטיים, אנחנו מכניסים איזה שהוא מנגנון שאם יש לו השפעה משקית על יוקר מחיה או השפעה תקציבית גדולה אז יהיה איזה שהוא מנגנון קצת דומה לעניין שעשו בהסדרה, עקרונות ההסדרה, רק בגלל שיש פה חוק עם הנחיה ביטחונית אז במנגנון קצת יותר מרוכך
נעמה לזימי:
איפה דוגמה?
גל אסף:
בסוף בתוך חוק כזה יש המון המון גופים
גל אסף:
 למשל רכבת ישראל, חברת חשמל, גופים שיש חשיבות לביטחון שלהם
גל אסף:
 כולנו רוצים שחברת חשמל, למשל, לא תקרוס בסייבר
גל אסף:
 מאוד מאוד חשוב, ויותר חשוב כנראה משאר הגופים
גל אסף:
 אותו דבר הביטחון ברכבת ישראל
גל אסף:
 הביטחון פה הוא מאוד מאוד ברור
גל אסף:
 מצד שני מנחים אותם, מי שמנחה אותם, המשטרה, השב"כ, מערך הסייבר, השיקול הכלכלי הוא לא חלק מהדיונים
יוראי להב-הרצנו:
מה המשמעות של לייעל את המנגנון?
משה טור פז:
למשל שיכולים להגיד לך שאתה חייב לשים חומת אש גם אם היא עולה מיליון דולר לעסק של חצי מיליון דולר
יוראי להב-הרצנו:
מה שכתוב פה בטבלה, יש את המנגנון הזה ועכשיו מבקשים לייעל אותו?
משה טור פז:
לא, לעשות לו אובר רולינג
יוראי להב-הרצנו:
מוצע לייעל את המנגנון
גל אסף:
אני אסביר מה המנגנון
גל אסף:
 אנחנו רוצים להקים ועדה מייעצת שאם יש פה עלות תקציבית, או אם יש פה השפעה על המשק, למשל יוקר מחיה עלול לייצר איזה שהיא פגיעה באזרח, תהיה ועדה מייעצת שתדון בהשלכות, תגיד רגע, רגולטור יקר, אם שמת לב להשלכות שאתה עושה פה על אזרח, כן לא
גל אסף:
 בסוף, שוב, בשונה מרגולציה קלאסית יש פה רגולציה ביטחונית, בסוף שיקול הדעת עדיין יהיה של המשטרה, זאת אומרת אם המשטרה תגיד שקלתי ולמרות זאת הביטחון גובר אז עדיין ההנחיה תצא לפועל
משה טור פז:
אני חושב שזו הצעה מצוינת
יוראי להב-הרצנו:
אני גם חושב
משה טור פז:
קראתי את החוק והוא נראה לי מצוין
יוראי להב-הרצנו:
אני הנחתי שדבר כזה מתקיים כבר
משה טור פז:
לא, אין כזה דבר
קריאה:
תמיד קל מאוד ללכת לכיוון ההיסטרי, אני חושב שזו הצעה מצוינת
יוראי להב-הרצנו:
אין ברשות הסייבר הלאומית גוף שעושה את זה כבר היום? שעובר על הגופים שחשובים לביטחון המדינה ומגדיר להם מה הם צריכים לעשות?
קריאה:
הוא מסביר שאף אחד לא לוקח בחשבון את העניין הכלכלי
גל אסף:
אני רק רוצה ללמד זכות על הגופים הביטחוניים
גל אסף:
 השיקולים הכלכליים הם חלק מזה, הם גופים ממלכתיים, לפעמים זה נופל
יוראי להב-הרצנו:
אולי נוסיף גם שיקולים סביבתיים?
שגית אפיק:
ההמלצה שלנו היא לוועדה לביטחון לאומי
אופיר כץ:
המלצתכם מבחינתי התקבלה
אופיר כץ:
 אני מקווה שגם ינון השתכנע
ינון אזולאי:
לא בטוח
אופיר כץ:
אם כך נעבור להצבעה, להעביר את הסעיף לוועדה לביטחון לאומי
שגית אפיק:
סעיפים 70 עד 72, נושא 41, תיקון חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, לוועדה לביטחון לאומי, נשאר בהסדרים
אופיר כץ:
מי בעד? 11 בעד
אופיר כץ:
 מי נגד? מי נמנע? הסעיף אושר ויועבר לוועדה לביטחון לאומי
אופיר כץ:
עכשיו אנחנו עוברים לסעיף?
שגית אפיק:
לנושא מספר 44, עמוד 19
שגית אפיק:
 קיצור תורים
יעל לינדנברג:
הצעת החוק מבקשת להתמודד עם תופעת התורים הארוכים במערכת הבריאות, מוצע כאן מנגנון משולב שמחד מחייב את קופות החולים לעדכן ולהתריע בפני המטופלים על הגעת מועד התור שלו ולאפשר לו גם במועד ההגעה לבטל את התור, ומצד שני מקדים את גביית ההשתתפות העצמית למועד קביעת התור ולא למועד מימוש התור בפועל
יעל לינדנברג:
      בחנו שלל נתונים וראינו שאחוז אי ההגעה לתורים יכול בחלק מהתחומים להגיע ל-25%, אבל בממוצע הוא 20% ואנחנו רואים שהדבר הזה פוגע בכלל המטופלים שממתינים מהסיבה הזאת והתורים מאוד ארוכים
יעל לינדנברג:
 עשינו גם איזה שהוא תחשיב כלכלי, לראות את ההשפעות המשקיות של הדבר הזה
יעל לינדנברג:
 המשמעות היא שאותו רופא נמצא בחדרו ומקבל את השכר, אבל בפועל המטופלים לא מגיעים ויש כאן עלות משקית עודפת, אנחנו אומדים אותה בכ-300 מיליון, הנחות שמרניות
יעל לינדנברג:
 הכנסנו פה גם מנגנוני החרגה, שני סוגים של מנגנוני החרגה בסמכות שר הבריאות
יעל לינדנברג:
 האחד הוא מנגנון ברמת ה - - -
משה גפני:
אני חושב שזה לא מעניין ואפשר לדלג על זה
אופיר כץ:
אותי זה מאוד מעניין
משה טור פז:
גם אותי
אופיר כץ:
אני מגבש את ההתנגדות העזה שלי לסעיף הזה
יעל לינדנברג:
אני ארחיב על מנגנוני ההחרגה
משה טור פז:
בעיניי זו הצעה טובה
אופיר כץ:
כן, הצעה טובה
אופיר כץ:
 נראה בן אדם בן 70 שינסה לתפוס את קופת חולים להחזיר את הכסף
אופיר כץ:
 תמצאו לי אותו, בן אדם בן 80
יוראי להב-הרצנו:
אפשר שאלות הבהרה?
אופיר כץ:
אחרי שהיא תסיים
יעל לינדנברג:
שני מנגנוני החרגה
יעל לינדנברג:
 האחד הוא ברמת הפרט
יעל לינדנברג:
 כלומר אם שר הבריאות נוכח לדעת שהמטופל באמת לא יכול היה לעדכן במועד וכו', הוא יכול לוותר לו על הגבייה הזאת וגם יש לשר הבריאות אפשרות לוותר על תחומים
הר מלך:
אבל זה עדיין למפרע, זה אחרי שהוא שילם
שרון ניר:
ממתי דורשים מאזרח לשלם על שירות שהוא לא קיבל?
ינון אזולאי:
מי קובע אם הוא יכול היה - - -
אופיר כץ:
ינון, היא אומרת שאתה תתקשר לשר הבריאות והוא יבטל לך
ינון אזולאי:
צריך להתקשר לשר הבריאות?
אופיר כץ:
יהיה מספר של שר הבריאות שאפשר יהיה לקבל את הכסף חזרה?
יעל לינדנברג:
שר הבריאות רשאי לקבוע מנגנון אחיד בתקנות
אופיר כץ:
בסדר, יש לכם את המנגנון?
אריאל קלנר:
אני חושב שתוארה פה בעיה אמיתית שאנשים - - -
אופיר כץ:
אני אגיד לך מה הבעיה? שחשבתי וציפיתי שהם יביאו איזה משהו איך להתמודד ולקצר את התורים, לא ליפול על אוכלוסיות חלשות ולקחת להם את הכסף
אופיר כץ:
 איך אנשים לא יבואו לתורים כשנותנים להם תור אחרי שלושה וארבעה חודשים ל-MRI או לרופא משפחה? אתם עכשיו רוצים לקחת מהתושבים את הכסף הזה? תביאו איך אתם מקצרים את התורים
אריאל קלנר:
אני חושב שיש פה נקודה אחת, הנקודה הנכונה בדברים זה שבאמת בסוף זה יוצר עומס יתר שבסוף כולם נפגעים ממנו כי אנשים - - -
אופיר כץ:
זו לא דרך לפתור את העומס
אריאל קלנר:
נכון, אני מסכים
אריאל קלנר:
 קודם כל הדרך לפתור את זה היא לדון בזה לעומק ובטח לא בחוק ההסדרים, ולכן אני חושב שצריך לפצל את זה, וגם הייתי למשל מציע, אם מישהו מבטל סדרתי אז אולי להעלות את הסכום, הפרמיה, דברים מקבילים לעניין הזה
שרון ניר:
אני שואלת את עצמי, אני יושבת פה והאוזניים שלי באמת מתפוצצות, איך אנחנו מעזים לבקש מאזרחים לשלם למפרע על שירות שעוד לא התקבל? ואחרי זה אומרים להם תרדפו אחרינו
שרון ניר:
 זה משהו שברמת ההתקשרות לא נראה לי דבר ראוי
שרון ניר:
 בקשה לא ראויה ובטח לא כשמדובר באוכלוסיות מוחלשות
הר מלך:
מסכימה עם כל מילה
יעל לינדנברג:
אני רק רוצה להסביר לכם שמנגד יושבים אנשים שרוצים לקבוע תור להם ולילדיהם ויחכו שלושה-ארבעה חודשים
אופיר כץ:
הם מחכים, את זה אתם לא פותרים
אופיר כץ:
 שהם מחכים שלושה וארבעה חודשים, תפתרו את זה קודם, זה לא פתרון
אופיר כץ:
 תוסיפו מכשירים, אל תחזיקו רישיונות אצלכם במשרד
אופיר כץ:
 תשחררו רישיונות ל-MRI ול-PET CT ול-CT אז אנשים לא יחכו שלושה וארבעה חודשים
יעל לינדנברג:
אז אני אגיד שבמקביל קודם כל זה לא יושב על אותו דבר, כי בסוף כמות הרופאים שנמצאים במערכת היא מוגבלת ולכן אנחנו - - -
שרון ניר:
אז בואו נגבה יותר כסף מאזרחים
יעל לינדנברג:
זה לא נגבה יותר כסף מהאזרחים, התרחיש שאליו אנחנו מצפים, אין רצון לקחת - - -
ינון אזולאי:
איך את גובה ממנו את התשלום, לפני שהוא מגיע לקופה?
יעל לינדנברג:
אני אשיב אחד אחד
יעל לינדנברג:
 אני אשמח להשיב
יעל לינדנברג:
 בסוף התרחיש שאליו אנחנו מייחלים זה לא שיגבו כסף מאנשים, התרחיש שאנחנו רוצים זה שאנשים יבטלו את התור שלהם 24 שעות מראש כדי שהשכן שלהם שמחכה לתור יוכל לקבוע את התור
יעל לינדנברג:
 זו המשימה
אופיר כץ:
אנחנו יודעים מה תהיה התוצאה
יוראי להב-הרצנו:
יש לי רק שאלה
יוראי להב-הרצנו:
 הנימוק שלך, יעל, למנגנון הזה של ניכוי ההשתתפות העצמית, אמרת פה שהרופא ממילא מקבל את השכר שלו, אבל הוא מקבל את השכר שלו בהתאם לתורים שאותם הוא ניהל, זאת אומרת פר תור
יעל לינדנברג:
השכר שלו לא מופחת בגין זה שלא הגיע מישהו
יעל לינדנברג:
 אם אתה חושב שזה מייעל את המערכת, להיפך
יוראי להב-הרצנו:
ודבר שני, שינון וגם היושב ראש ציינו, זה שכרגע אין לשכן שלו ואין לו תורים לחודשים הקרובים, אז זה לא משנה
הר מלך:
גם אם הוא מבטל 24 שעות לפני
יוראי להב-הרצנו:
לכן אני מצטרף לדברים גם של ינון וגם של גפני וגם של אופיר, לא עושים את זה ככה, תתמקדו בעיקר ולא בטפל
ינון אזולאי:
למה לא חשבתם על מנגנון שאם הקופה מתקשרת לבטל את התור היא תשלם פיצוי לחולה?
יעל לינדנברג:
אם מה?
ינון אזולאי:
אם הקופה מתקשרת לבטל
אופיר כץ:
אני יכול לשכלל את הרעיון שלך, ינון? ואם הוא מקבל תור יותר מחודש גם הם ישלמו קנס
ינון אזולאי:
נכון, למה אתם לא עושים את זה?
יעל לינדנברג:
שוב, המנגנון הזה, גם הספרות המחקרית תומכת בזה, אנחנו רואים אחד לאחד שזו אחת הסיבות לזה - - -
ינון אזולאי:
אני לא מבין ספרות מחקרית, אני מבין עובדות
יעל לינדנברג:
אז העובדות הן שבמדינת ישראל - - -
אופיר כץ:
העובדות הן שבמדינה מחכים כמו שלא מחכים בשום מדינה
אופיר כץ:
 זה העובדות
ינון אזולאי:
כשאדם צריך לקבוע תור לרופא מומחה, כשאדם צריך CT, הוא מחכה חצי שנה, ארבעה חודשים, שלושה חודשים
אופיר כץ:
את יושבת במשרד האוצר, אני יושב פה, כמות הפניות שאני מקבל מאזרחים על תורים היא פשוט מטורפת
אופיר כץ:
 זה מלפני ארבע שנים והיום זה לא השתנה
נעמה לזימי:
ינון, ולמה אתה משמיט את זה שהאוצר מונע רכישת מכשור
יעל לינדנברג:
אבל זו המטרה של - - -
אופיר כץ:
ינון, סיימת?
ינון אזולאי:
לא, לא התחלתי, לא נותנים לי לדבר, סותמים לי את הפה
אופיר כץ:
בבקשה, לא להפריע, ינון אזולאי
ינון אזולאי:
אני אסביר לך דבר אחד
ינון אזולאי:
 יש לנו כמה בעיות בדבר הזה
ינון אזולאי:
 הדבר הראשון, כמו שאמרנו, תורים מפה עד הודעה חדשה
ינון אזולאי:
 מעבר לכך, בן אדם בגיל 80, אדם בגיל 70, הוא עכשיו לא ביטל את התור, לא הרגיש טוב, בינתיים גבו לו את התשלום שלו, אתם חושבים שהקשיש הזה בגיל 80 יילך לחפש איך לבקש ערעור, או איך לבקש את ההחזר של ה-30 שקל, של ה-70 שקל, של ה-15 שקל הזה? זה נראה לך נורמלי?
יעל לינדנברג:
אני מסכימה איתך, זה טיעון
יעל לינדנברג:
 אם יורשה לי לענות
ינון אזולאי:
בטח, מותר לך לענות, אנחנו בדו שיח
יעל לינדנברג:
ישבנו באמת עם האגודה לזכויות החולה, הם תמכו בחוק והם תומכים בחוק והייתה להם הערה אחת, שלא הספקנו להכניס את זה ולכן גם יש את דיוני הוועדה, שאפשר להכניס את זה, ואחת הטענות שלהם הייתה שבאמת בן אדם בן 80 שיכול להיות שהדבר הזה התפספס לו, אז כדאי לחשוב איך מחריגים אותו
יעל לינדנברג:
 תשובתנו הייתה שבדיוני הוועדה, כי בסוף הדבר הזה הונח, אז אנחנו נחשוב ביחד איך עושים את זה באופן חכם
יעל לינדנברג:
 אני מסכימה עם הטיעון הזה, לכן גם יש זמן לעשות את זה
ינון אזולאי:
את מבינה שאדם בגיל 80, יש אנשים שהם חולים, יש אנשים שפתאום אותה אמא הייתה צריכה להישאר עם הילד שלה בבית, אין לדבר סוף
ינון אזולאי:
 לכן אני אומר, קודם כל אם היינו מביאים פתרון לתורים שהם נמצאים בהישג יד של שבועיים-שלושה, אז הייתי אומר לך זה יכול להיות, אבל זה כבר לא היה קורה לך, את יודעת למה? כי אדם לא היה שוכח את התור שלו
ינון אזולאי:
 היום אדם קובע תור לעוד חצי שנה ובסוף הוא כבר לא צריך אותו כי הוא כבר לא נמצא איתנו
ינון אזולאי:
 אנחנו יודעים את זה
יעל לינדנברג:
זה לא מקרים בודדים
יעל לינדנברג:
 אם זה היה פה מקרה ושם מקרה, שאנשים לא מבטלים, אנחנו רואים שזה רוחבית בכמעט כל התחומים ובהיקפים מאוד מאוד גבוהים
יעל לינדנברג:
 לכן להגיד שהדבר הזה לא יפתור את בעיית קיצור התורים בצורה כזו או אחרת, אני לא מבינה את הטיעון הזה
יעל לינדנברג:
 ואם אנחנו מדברים על אותו בן אדם בן ה-80 שאולי הוא יפספס את זה, אפשר לדבר על הדבר הזה
ינון אזולאי:
את יודעת איפה הבעיה? איפה קורים רוב המקרים? אמרתם שעשיתם איזה שהוא מחקר, איפה הם קורים? בפריפריה
ינון אזולאי:
 את יודעת מי אוכל אותה בזה, מי יבטל לכם את התורים? אנשי פריפריה, שם זו הבעיה שלהם, האנשים החלשים, שם אנחנו לא נדע איך להחזיר להם
יעל לינדנברג:
זה לא נכון
ינון אזולאי:
אוקיי, בסדר, זה לא נכון
ינון אזולאי:
 את יודעת למה זה לא נכון? כי בפריפריה כבר התייאשו מלהזמין תורים
ינון אזולאי:
 יש מקרה של קופת חולים מאוחדת, אישה הלכה למיון ואחר כך הלכה לבקש טופס 17
ינון אזולאי:
 לפני שהיא הלכה למיון, זה היה בשעות הערב, היא התקשרה לקופה, בקופה אמרו לה: כבר חוזרים אלייך, לפני שאת הולכת יהיה רופא תורן דרך המוקד, מחכה עד השעה תשע, עשר בלילה, לא חזרו, הלכה
ינון אזולאי:
 למחרת אגב גם לא חזרו אליה, ביקשה טופס 17, אמרו לה: כן, אבל יש לך השתתפות של 250 שקל
ינון אזולאי:
 מטרטרים אותה חודש, חודשיים ושלושה בשביל לקבל את ההחזר של ה-250 שקל שהיא יכולה לערער על זה
ינון אזולאי:
 אז אתם חושבים שבן אדם בשביל ה-30 שקל, נכון, זה הרבה כסף בשבילו, אבל רק הערעורים – אותו אדם בשביל ה-30 שקל האלה, רק המכתבים והעצבים שהוא יוציא הוא יחטוף התקף לב ובסוף יצטרכו לאשפז אותו
ינון אזולאי:
 אז מספיק, זו אחיזת עיניים מה שאתם אומרים עכשיו
זאב אלקין:
אני חושב שכבר נאמר פה מספיק לגבי זה שזה סעיף – אגב, זו לא פעם ראשונה שמשרד האוצר מנסה להגניב את זה לחוק ההסדרים בצורה כזאת או אחרת ואף פעם הכנסת לא הייתה מוכנה לשתף עם זה פעולה
זאב אלקין:
 הבאתם פה לא מעט סיבות לכך
זאב אלקין:
 אני אפילו אחסוך את הזמן להוסיף, אבל לי יש הצעה מעשית
זאב אלקין:
 בדרך כלל, אדוני היושב ראש, כשפיצלת שלחת לוועדה רלוונטית כי הכוונה הייתה שהסעיף יתקדם
אופיר כץ:
אני מסכים איתך, זה מה שיהיה
זאב אלקין:
מניסיוני כיו"ר קואליציה יש לפעמים סעיפים שיו"ר ועדת הכנסת משאיר פה
אופיר כץ:
זה מה שאני אציע עכשיו
זאב אלקין:
אז זה מה שרציתי להציע לך בסעיף הזה, הוא בהחלט ראוי להיות תחת השגחתך פה בוועדת הכנסת
אופיר כץ:
הצעתך התקבלה
אופיר כץ:
 טור פז, בבקשה
משה טור פז:
מוותר
אופיר כץ:
אז סיימנו? האוצר רוצה משהו אחרון להגיד? טוב, אז הצעתי לחברי הוועדה, מאחר שאין לי עניין לקדם את הדבר הזה זה לפצל את זה לוועדת הכנסת
זאב אלקין:
צריך להצביע על פיצול והחלטה שוועדת הכנסת - - -
אופיר כץ:
אני צריך לפצל את זה, שזה יישאר פה
אופיר כץ:
 שיביאו לי את התקנון, נראה את ההתחשבות שלהם בקשישים
יעל לינדנברג:
אני מבינה שיש כאן את ההתנגדות, אני חושבת שאם זה יפוצל לוועדת הבריאות - - -
שרון ניר:
אני רוצה להגיד לך שתטיבי להבין שהסעיף הזה ראוי לגניזה ותחזרו עם פתרונות יותר טובים כדי לטפל באזרחי מדינת ישראל
תמר לוי בונה:
היושב ראש, יש גם הרבה מעלות בהצעה הזאת ואתם מעלים את הקשיים שאני חושבת שכולנו כבר שמענו
תמר לוי בונה:
 השאלה אם אי אפשר לפצל את זה לפחות לוועדת הבריאות
ינון אזולאי:
איזה מעלות חוץ מהכנסת כסף? איזה עוד מעלות יש?
יעל לינדנברג:
אני אגיד לעניין הכסף
ינון אזולאי:
כן, שהקופות יקבלו את זה
יעל לינדנברג:
אין פה הכנסת כסף, זה רק לטובת שיפור השירות
ינון אזולאי:
למה, אין הרבה כאלה?
יעל לינדנברג:
יש הרבה כסף, זה לא נכנס לתקציב המדינה, אם לכך אתה מתכוון
ינון אזולאי:
לא, אני שואל על כמה ביטולים בשנה מדובר?
יעל לינדנברג:
זה מה שאמרתי, אם פספסת, בסוף אנחנו מדברים על 20% שיש לנו את תופעת אי ההופעה, כלומר אחת לחמש יש ביטול תור, זה אומר שאתם שיושבים ולא מצליחים לקבוע תור, הדבר הזה משפיע על זה
ינון אזולאי:
באיזה אזורים בארץ?
אופיר כץ:
אז תפתרו את זה בצורה אחרת
תמר לוי בונה:
היושב ראש, רק מילה אחרונה
תמר לוי בונה:
 אני אגיד קצר, יש גם מעלות לדבר הזה, אנחנו יודעים שרופאים מדברים על זה שיש להם כל יום, מדי יום ביומו, ביטולים
ינון אזולאי:
אני שואל אם הרופא מוכן לשלם אם הוא ביטל
ינון אזולאי:
 הוא מוכן לשלם כשהוא טס לחו"ל? תענו לי על זה
תמר לוי בונה:
אני מבקשת שיפוצל לוועדת הבריאות, שתיים, אם לא נמצא את האיזונים - - -
יוראי להב-הרצנו:
אם אחד מתוך חמישה, כמה תורים מבוטלים על ידי המערכת?
ינון אזולאי:
בדקתם כמה תורים מבוטלים על ידי המערכת? הרי זה מבוטל במסות, פתאום יש שביתה, פתאום חדר הניתוח סגור כי הרופא חסר
ינון אזולאי:
 בדקתם?
יעל לינדנברג:
אז בוא נדון בזה
ינון אזולאי:
אין בעיה, תביאו את הנתונים על זה, תגידו מה אתם מוכנים לתת כסנקציה על אותם רופאים
יוראי להב-הרצנו:
או על עיכובים
אופיר כץ:
אני מבקש להשאיר את זה אצלי בוועדת הכנסת, לפצל לוועדת הכנסת
שגית אפיק:
זה נושא 44, סעיף 77, פוצל
אופיר כץ:
לוועדת הכנסת
אופיר כץ:
 מי בעד?
יוראי להב-הרצנו:
פה אחד נראה לי
אופיר כץ:
 מי נגד? מי נמנע? יופי
צבי ידידיה סוכות:
רביזיה
קריאה:
למה הוא מגיש רביזיה?
אופיר כץ:
מנסים, מותר
אופיר כץ:
 הסעיף יפוצל לוועדת הכנסת
אופיר כץ:
תיקונים מוצעים בשב"ן
אופיר כץ:
 42, עמוד 18
רועי רייכר:
אני אסביר
רועי רייכר:
 הצעת החוק באה לטפל בבעיה
רועי רייכר:
 היום למיליוני אזרחים בישראל יש תופעה של כפל ביטוחי בריאות
רועי רייכר:
 בניגוד לעולמות כמו רכב או דירה שבהם אנחנו קונים ביטוח אחד, בעולמות הבריאות, בגלל פערי המידע המאוד גדולים שיש לנו אל מול הסוכן לצורך העניין ואל מול חברת הביטוח אנחנו רוכשים ביטוחים שכבר יש לנו עליהם כיסוי ביטוחי
רועי רייכר:
 הדוגמה הכי קיצונית לזה, או הדוגמה הכי משמעותית זה בתחום הניתוחים, היום ל-80% מהאוכלוסייה יש ביטוח שמכסה על ניתוחים בשב"ן
רועי רייכר:
 השב"ן זה מה שקוראים מכבי שלי, כללית מושלם וכו', מעבר לסל הבריאות הבסיסי ולמרות זאת רוכשים ביטוחי בריאות פרטיים בחברות כמו מנורה, הראל וכו'
רועי רייכר:
      הביטוחים האלה, בגלל התופעה הזאת, בהרבה מהמקרים שולחים את האנשים שבהם יש כפל ביטוחים למקום אחר, כלומר אני מכוסה כל חיי באיזה שהוא ביטוח, אומרים לי: יש לך שב"ן? כן, לך תעשה את הניתוח בשב"ן ואל תבוא לממש אצלי
רועי רייכר:
 אגב, אני יכול לספר גם באופן אישי סיפור כזה ודוגמה, אמנם בדיקת מי שפיר, שזה לא ניתוח, אבל זה מה שקרה לנו ממש בחודשים האחרונים