GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאור שירי:
 אתה לימדת אותנו שחוש הומור כאן זה משהו משמעותי
עמית הלוי:
 לא צריך להשפיל אחרים
עמית הלוי:
 בשפה זה העיקר מה אומרים
נאור שירי:
מה אומרים לא אומרים
עמית הלוי:
מה אומרים ולא איך אומרים
נאור שירי:
אני לא יודע, אתה צוחק עלינו
עמית הלוי:
אני אודיע מתי יתקיים הדיון הבא
עמית הלוי:
 מבחינתי יום ראשון הוא יום יותר טוב לדיונים מאשר יום שני כי אם היינו ביום שני, נאור לא היה יכול לדבר כאן כי הזמן היה קצר
נאור שירי:
ביום ראשון אתם עושים עוד עשר ועדות שמשמידות את המדינה
נאור שירי:
 זו הבעיה שלנו
נאור שירי:
 לא עצם קיום הדיון ביום ראשון
נאור שירי:
 אנחנו לא מפחדים לעבוד
נאור שירי:
 אנחנו עובדים פי עשרים ממך
עמית הלוי:
זה ברור
עמית הלוי:
 אני מעריך מאוד ואני מכבד את זה
נאור שירי:
תאמין לי
עמית הלוי:
יפה מאוד
עמית הלוי:
 בכל אופן, חוץ מהשמדת המדינה יש כאן עוד כמה נושאים
נאור שירי:
 אין
נאור שירי:
 מה הנושאים?
עמית הלוי:
אני אתאם מועד לישיבה הבאה עם אופיר ועם מנהלת הוועדה
נאור שירי:
אתה קובע? אופיר קובע? מי קובע? אתה ממלא מקום, על פי מה?
רון כץ:
אתה צריך לשאול מה אופיר עושה עכשיו
נאור שירי:
אופיר כאן
נאור שירי:
 הייתי אצלו
רון כץ:
מה הוא עושה?
נאור שירי:
נבצרות
נאור שירי:
 מה הוא יעשה? לא הביא את חוק חינוך חינם או הקפאת הריבית על המשכנתאות
רון כץ:
זה האב, הבן ורוח הקודש
רון כץ:
 מה לא הבנת?
בעז ארד:
אני פעם ראשונה כאן ואני רוצה לשבח את ממלא המקום
בעז ארד:
 אני רוצה לומר לשבחו כי אני רק צופה בטלוויזיה בדיונים בוועדות ומה שראיתי עד היום, ראיתי שכל הזמן מוציאים חברי כנסת מהדיונים
רון כץ:
 ראית רק את ועדת החוקה
בעז ארד:
אני רוצה לשבח את ממלא מקום היושב ראש
בעז ארד:
 לא ראיתי שהיום מישהו הוצא מכאן
בעז ארד:
 אני באמת רוצה לשבח את ממלא מקום היושב ראש על הסבלנות
רון כץ:
אתה הורס לו את הפריימריז
נאור שירי:
אני רוצה לומר לך שעצם זה שצריך לשבח יושב ראש ועדת כנסת על כך שהוא לא מוציא חברי כנסת מהדיון בגלל שהם מביעים את דעתם, זאת התחתית של התחתית של כנסת ישראל
נאור שירי:
 סליחה, אני מוחל כי עדיין לא הגענו לתחתית
בעז ארד:
אמרתי את זה בנימה חיובית
נאור שירי:
אני אגיד במילה לא פוזיטיבית
נאור שירי:
 אין כאן שום דבר פוזיטיבי
נאור שירי:
 מחמיאים ליושב ראש, למי שמנהל את הדיון, ברור שזאת לא מחמאה
נאור שירי:
 עצם זה שהגענו למצב שבדיון יושב אזרח במדינת ישראל ואומר שהוא רואה בדיונים שרק מוציאים חברי כנסת – זאת בושה לכנסת ישראל
נאור שירי:
 פשוט בושה
רון כץ:
עמית, תדע שאתה החרוץ מכל יושבי הראש
רון כץ:
 אופיר כבר סיים את הדיון שלו
עמית הלוי:
לינור היא אחרונת הדוברות ואחריה משפטי סיכום של עורך דין ארד
עמית הלוי:
 אני רק אומר למען הסדר הטוב שהיו נושאים שרציתי לדון בהם, חלקם הספקנו וחלקם לא
עמית הלוי:
 אני אשב עם היועצת המשפטית לטובת ניסוח שנראה לי בסיס יותר טוב בעקבות ההערות שכבר עלו כאן מצד הייעוץ המשפטי, של נציגי החברה האזרחית ושל האופוזיציה
עמית הלוי:
 בעיניי כן יש כמה דברים שאני חושב שראוי לשפר ולהביא נוסח שמיועד – לדעתי, אני אתייעץ עם אופיר – לקריאה ראשונה
עמית הלוי:
 בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית הנוסח הזה לפי עניות דעתי יענה לחמישה, שישה, עשרה דברים מתוך 46 השאלות שאת שאלת
עמית הלוי:
 אנחנו נענה לדברים העיקריים
עמית הלוי:
 בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית, נטפל בזה
נאור שירי:
למה לא לעשות את זה לפני הקריאה הראשונה?
ארבל אסטרחן:
יש דברים שחייבים לעשות לפני הקריאה השלישית
ארבל אסטרחן:
 למשל מימון המונים
ארבל אסטרחן:
 יש דברים שלא מוסדרים
נאור שירי:
עובר ברחוב בן אדם עם רמקול, ואומר רדו לתרום
נאור שירי:
 זה מימון המונים
עמית הלוי:
כיוון שבכל זאת הגדרנו עמותה - - -
נאור שירי:
אתה לא הגדרת עמותה
נאור שירי:
 הגדירו לפני
נאור שירי:
 החוק מגדיר מהי עמותה
עמית הלוי:
הגדרנו בחוק הזה
עמית הלוי:
 על פי הצעתי מימון ההמונים הזה יהיה על פי עמותה
עמית הלוי:
 כמו שהיא אמרה לך, לחברי כנסת שינו מעמותה לחשבון נאמנות
עמית הלוי:
 אני הגדרתי כאן בחזרה עמותה
עמית הלוי:
 אבל לא משנה
עמית הלוי:
 נאור, אנחנו נשב
עמית הלוי:
 לא יודע מתי תהיה הישיבה הבאה
עמית הלוי:
 אני אדבר על כך עם אופיר כץ, נשב, נכין נוסח שבעיניי כולל חלק מההערות שעלו כאן וחלקן רלוונטיות בהבחנות בין עובד ציבור לבין נבחר ציבור וכולי וכולי
עמית הלוי:
 גם לגבי הדברים שאפשר לדבר עליהם, אני אמנם בדיון הזה היחיד מהקואליציה אבל אני לא היחיד בקואליציה ולכן אני אתייעץ גם עם חבריי בקואליציה ונביא הצעה משודרגת כאשר מראש אני אומר שיהיה לגביה דיון ותהיה בה הצבעה לקריאה ראשונה
עמית הלוי:
 בישיבה הבאה, אומר מראש, חבר הכנסת כץ – יהיה דיון והצבעה לקראת קריאה ראשונה
עמית הלוי:
 בין הקריאה הראשונה לקריאה שנייה ושלישית, נעשה את כל שאר הדיונים היותר מפורטים בנחת ובשום שכל
עמית הלוי:
     זכות הדיבור של עורכת הדין לינור דויטש
לינור דויטש:
תודה רבה
לינור דויטש:
 מנכ"לית לובי 99
לינור דויטש:
 כבוד היושב ראש, אנחנו יושבים כאן ודנים על הצעת החוק הזאת עוד מעט ארבע שעות כאשר כל הזמן אמרת לא נראה לי מניסיוני
לינור דויטש:
 כל הדברים שאמרת עד כאן, אם לשיטתך המצב היום לא ברור, הפתרון הוא לחדד את ההגדרה בחוק שקיים
לינור דויטש:
 לא לפתוח את החוק לנוסח חדש שיאפשר לכולם לקבל מתנות
לינור דויטש:
 מיום רביעי אז קיימנו את הדיון הקודם, אני לא ישנה בלילה
לינור דויטש:
 בחיי שאני לא ישנה בלילה
לינור דויטש:
 בדרך כלל בלובי 99 – אנחנו גוף מקצועי – מגיבים אות-אות, מילה-מילה, סעיף-סעיף ומה צריכים להיות התיקונים
לינור דויטש:
 אנחנו יושבים מול הדבר הזה ואנחנו לא יודעים מהיכן להתחיל
לינור דויטש:
 אני לא יודעת מהיכן להתחיל
לינור דויטש:
 מילה ראשונה, עובד ציבור, יש לי כבר עמוד שלם עם הערות
לינור דויטש:
 רשאי, יש לי עוד עמוד עם הערות
לינור דויטש:
 לקבל תרומה כספית, עוד עמוד עם הערות
לינור דויטש:
 אתה שמת אותנו מול שוקת שבורה
לינור דויטש:
      אומרים פרצה קוראת לגנב
עמית הלוי:
למי היא קוראת?
לינור דויטש:
לגנב
לינור דויטש:
מה זאת אומרת למי היא קוראת?
עמית הלוי:
למי הפרצה קוראת?
לינור דויטש:
 הפרצה קוראת לגנב
עמית הלוי:
ולמי לא? לא לעובד ציבור
עמית הלוי:
 לא לעובד ציבור
עמית הלוי:
 פרצה קוראת לגנב ולא לעובד ציבור
עמית הלוי:
 אל תהפכי את נאור לגנב לפני שהוא הורשע
עמית הלוי:
 אם הוא יורשע, בסדר
עמית הלוי:
 כל עוד נאור שירי לא הורשע, הוא לא גנב
נאור שירי:
ככל הידוע לי לא עומד נגדי שום הליך פלילי
לינור דויטש:
חברים, אחרי ארבע שעות, תנו לומר
לינור דויטש:
 אנחנו מדברים כאן לא על פרצה אלא אתה שובר כאן קיר
לינור דויטש:
 בסדר? אתה שובר כאן קיר ענק
לינור דויטש:
 זאת בכלל לא פרצה
לינור דויטש:
 אני אפילו לא יודעת איך להתמודד עם זה
לינור דויטש:
 אם אתה רוצה לשבור את הקיר הזה ואתה נחוש בדעתך לשבור את הקיר למרות שאני לא יודעת איך להפציר בך לא לעשות את זה, אז בוא תעשה את זה בסד זמנים נורמלי
לינור דויטש:
 בוא נדבר על הנוסח בצורה נורמלית
לינור דויטש:
 מה הלחץ? למה קבעתם דיון ליום שלישי בצהריים וליום רביעי בבוקר? מיום רביעי להיום, יום ראשון
לינור דויטש:
 מה הלחץ? יותר לאט
לינור דויטש:
 כדי שנוכל לבנות לבנים שיגנו על הפרצה, כדי שזאת תהיה פרצה ענקית, כדי שלא תיקח איתך למטה - בזדון או לא – אתה לא רוצה על הידיים שלך, על השם שלך את השמדה ופירוק השירות הציבורי
לינור דויטש:
 זה מה שאתה עושה כאן
לינור דויטש:
 הסכנות כאן הן כל כך גדולות שכל מילה היא משמעותית
לינור דויטש:
 לכן אני באמת מפצירה בך, לאט לאט
לינור דויטש:
 בוא נדבר מילה-מילה
לינור דויטש:
 לכל דבר כאן יש משמעות אדירה ואסור לטעות כאן
עמית הלוי:
תכתבי את כל הערותיך
עמית הלוי:
 כמו שנאור שירי אמר, אנחנו עובדים גם בלילה ואני אומר את זה במלוא הרצינות
עמית הלוי:
 אני נותן לך עצה טובה, לפחות לגבי החוק הזה ככל שאני אמשיך להוביל אותו כאן ולא בהכרח אני אמשיך
עמית הלוי:
 תכתבי את כל הערותיך
עמית הלוי:
 אני אומר שוב שהכלל הבסיסי הוא שלכל אדם מותר אלא אם כן אסור
עמית הלוי:
 אני לא מקבל את ההיפוך הזה
עמית הלוי:
 ההיפוך הזה שייך רק למדינה
עמית הלוי:
 האדם כאדם, כפרט, כל דבר מותר לו אלא אם כן אסור לו
עמית הלוי:
 עכשיו תאמרי מה את אוסרת, מה את רוצה עוד לאסור
עמית הלוי:
 אני באמת רוצה להפחית את האיסור שקיים היום
עמית הלוי:
 תכתבי את כל הערותיך ואני מבטיח להתייחס לכל הערה והערה
עמית הלוי:
 אני לא אומר שאני אקבל כל הערה או שבסוף המצביעים יקבלו את כל ההערות אבל תכתבי את כל הערותיך
עמית הלוי:
 חוץ מלומר לשבור את הקיר ואמירות כלליות מהסוג הזה, אני בינתיים לא שמעתי
לינור דויטש:
אני יכולה להגיד מילה-מילה
לינור דויטש:
 דוגמה
לינור דויטש:
 אתה התייחסת לסעיף (יג)
לינור דויטש:
 אמרת התרומה היא רק בדיעבד
לינור דויטש:
 הנה, רק בדיעבד, יהיה צינון של שלוש שנים
לינור דויטש:
 ראשית, מה זה שלוש שנים זה כלום זמן
לינור דויטש:
 בוא נתחיל בזה
לינור דויטש:
 בשום צורה זה לא זמן מספיק
עמית הלוי:
מה בעינייך מספיק?
לינור דויטש:
אני אסביר לך למה, כי זה כמו דלתות מסתובבות
לינור דויטש:
 זה אלמנט של שלח לחמך
לינור דויטש:
 אני ספציפי כנבחר ציבור לא אקבל מהקבלן לכאורה שום דבר ואני לא אתן לו הטבה במכרז אבל כל העובדים האחרים יראו שהוא תרם לי כסף כשאני הייתי צריך עזרה והם יודעים שהוא מישהו ששווה לעבוד איתו ושווה לסמוך עליו כי ביום שאני ארצה לגייס כסף, הוא יתרום לי כסף
לינור דויטש:
 מה קורה עם כל שאר האנשים שלא תרמו? הם רואים את זה וגם הם צריכים לתרום כדי שהם יהיו באותו מעמד יחד עם כל הקבלנים
לינור דויטש:
 אין לזה סוף
לינור דויטש:
 אתה אומר לי לכתוב על זה הערות, אני לא יודעת איפה להתחיל
לינור דויטש:
 זה כל כך הרבה שאני אצטרך לכתוב ספר
לינור דויטש:
 באמת, אני לא יודעת מאיפה להתחיל
לינור דויטש:
 לכן אני אומרת לך שהחוק הזה, בטח לא בסד הזמנים הזה שאנחנו כותבים הכול מהיום להיום ומגיבים מהיום להיום, אני לא מצליחה להבין מה הלחץ
לינור דויטש:
 אתה רוצה לעשות תיקון, תעשה עבודת עומק, תביא את הנתונים, בוא נראה האם התיקון הזה בכלל נדרש
לינור דויטש:
 כל הזמן דיברת כאן על שלושה מקרים אבל בגלל שלושה מקרים אנחנו לא עושים תיקון חוק
לינור דויטש:
 בוא נפתור את המקרים הספציפיים האלה
עמית הלוי:
את בדקת מ-1949 עד 1979?
נאור שירי:
אתה בדקת?
לינור דויטש:
מה בדקתי?
עמית הלוי:
אם התיקון היה נדרש
עמית הלוי:
היא מעלה את הדרישה הזאת
עמית הלוי:
 אני שואל אותה
עמית הלוי:
 לפי דעתך כמה אנשים קיבלו מתנות מ-1949 עד 1979, אנשים שבאשר הם עובדי ציבור?
לינור דויטש:
אני לא יודעת אבל זה לא משנה
נאור שירי:
אתה שואל שאלה רצינית?
לינור דויטש:
זה לא משנה
לינור דויטש:
 החוק קובע נורמת התנהגות
לינור דויטש:
 המטרה היא לקבוע נורמת התנהגות, איך אתה כעמית הלוי רוצה לדעת שעובד ציבור, נבחר ציבור, איזה חובת אמונים יש לו כלפיך ואיך הוא לא משתמש בתפקיד שלו כדי לנצל אותו לרעה
לינור דויטש:
 אנחנו קובעים סטנדרט, קובעים נורמת התנהגות
לינור דויטש:
 מה שאתה עושה כאן, אתה שובר את הנורמות, אתה יוצר מצב ששוחד הוא חוקי
לינור דויטש:
 זאת טעות שאין כדוגמתה
עמית הלוי:
אם את חושבת שהחוק הזה יוצר לגליזציה של שוחד או חוקיות של שוחד, או שלא קראת את החוק או שאת לא בתחום שאת אמונה עליו
עמית הלוי:
 אני מתנצל
לינור דויטש:
זה לא נכון
עמית הלוי:
החוק הזה לא מתייחס לא לשוחד ולא לטובת הנאה שתבוא אחר כך
עמית הלוי:
 להפך, על זה הוא מגן
עמית הלוי:
 הוא מגן
עמית הלוי:
 אפילו בדוגמה שהבאנו בתחילת הדיון היום, הרי את לא ידעת שיועץ משפטי יתיר לפלוני אלמוני
עמית הלוי:
 עורך דין ארד אומר שזה בעייתי אבל את לא ידעת על זה
עמית הלוי:
 נכון? האמת, לא ידעת על זה, נכון? שמישהו קיבל מתנה מחבר שלו ויועץ משפטי אישר
עמית הלוי:
 לך אני אומר שזה לא המקרה היחיד
עמית הלוי:
 את יודעת למה? כי היום עובד ציבור בצדק, אמר כאן חבר הכנסת אלקין – כלומר, כשהוא מקבל מתנה – הוא לא שואל את עצמו ואומר שעכשיו הוא ישאל את גיל לימון האם זה באשר הוא עובד ציבור או לא, גם הידידות היא של שלוש שנים או של שנתיים וכולי
עמית הלוי:
 הוא לא יודע
עמית הלוי:
 או שהוא מקבל או שהוא לא מקבל
עמית הלוי:
 שני המקרים לא טובים
עמית הלוי:
 או שהוא מקבל שלא כדין או שהוא לא מקבל ויש לו פגיעה חמורה ביכולת שלו להגן על עצמו והמקרים שאני מזכיר הם מקרים מאוד מצומצמים והוא נפגע גם מזה
עמית הלוי:
 זה וזה לא שוחד
עמית הלוי:
 אל תהלכי אימים
עמית הלוי:
 זה לא שוחד
עמית הלוי:
 עבירת השוחד הרי לא זזה ממקומה בתיקון הזה של החוק, לא עבירת הפרת האמונים ולא ניגוד העניינים
עמית הלוי:
     אני אומר שגם איש ציבור, נקודת המוצא להתייחס אליו היא לא כגנב
עמית הלוי:
 מה שאת אומרת הוא לא בצדק, ולא סתם אמרת שזאת פרצה קוראת לגנב כי זה היחס שעולה
עמית הלוי:
 צודק עורך דין פונו, בחוק זה באמת כך
עמית הלוי:
 עורך דין גלס אמר את זה
עמית הלוי:
 אני מתנגד לדברים של עורך דין גלס ואני חושב שהם לא נכונים
עמית הלוי:
 בואו נאמר שהם לא מאוזנים, לא שהם בלתי אפשריים
עמית הלוי:
 הם לא מאוזנים
עמית הלוי:
 הפגיעה שנוצרת בקריאה הזאת כפי שהחוק היום קיים, בקריאה הזאת של כל עובד ציבור באשר הוא עובד ציבור, היא קריאה מאוד מחמירה שמההיכרות שלנו עם המקרים האחרונים – והזכרתי רק חלק מהם אבל הרשימה היא ארוכה מאוד – הפגיעה היא מאוד קשה
עמית הלוי:
      השוטרים עצמם, נניח בדוגמה של השוטרים, גם עובדי המדינה, זה אותו הדבר
עמית הלוי:
 הרי זאת אותה חברת ביטוח ואותה פוליסה
עמית הלוי:
 גם עובדי המדינה שנדרשים אצלכם למנכ"ל המשרד שלך, במקרים שהם לא הלכו לסניגוריה של ענבל או שלא הספיקו להם ה-1,000 שקלים למכתב או ה-2,000 שקלים לניהול הליך, נזקקו לדברים אחרים
עמית הלוי:
 אז הם הלכו והסתבכו עוד פעם עם הדבר הזה וגם אם אנשים הכירו אותם כעובדי ציבור - - -
נאור שירי:
מאיפה אתה יודע שהם הסתבכו? אין לך נתונים על כך
נאור שירי:
 אתה כל פעם עושה את זה
נאור שירי:
 אתה אומר דברים שהם עובדות אבל הם לא עובדות
נאור שירי:
 אין לך שום סימוכין למה שאתה אומר
נאור שירי:
 אתה מכיר 10 מקרים, אני מאמין לך שאתה מכיר, ואתה מייצר כאן תמונה שהיא פשוט לא המציאות
נאור שירי:
 די
נאור שירי:
 אתה עושה את זה עם השוטרים
נאור שירי:
 אתה כל פעם אומר השוטרים
עמית הלוי:
דווקא את המשטרה שמענו
עמית הלוי:
 מתוך 620 אנשים
נאור שירי:
מה שמעת? בין שבעה ל-10 אחוזים
עמית הלוי:
620 אנשים, 10 אחוזים מהם, 62 מהם לא לקחו עורכי דין אלא קיבלו את הכסף
נאור שירי:
ואתה משער שזה בגלל שהם רצו ייצוג
עמית הלוי:
הכסף שהם קיבלו לא הספיק להם
עמית הלוי:
 זה ברור לגמרי
נאור שירי:
אבל אתה משער את זה
נאור שירי:
 אתה משער המון דברים ואתה מציג אותם כעובדות, כמו שעשית עכשיו
עמית הלוי:
למה אני משער?
נאור שירי:
אני לא רוצה לדעת למה אתה משער
נאור שירי:
 אם אני משער שלא, אני לא אציג את זה כעובדה
עמית הלוי:
בכל המשפטים של אנשי ציבור ועובדי ציבור - - -
נאור שירי:
עוד פעם "בכל"? אני רוצה הוכחות
עמית הלוי:
אני אתן לך הוכחות
נאור שירי:
תפסיק להגיד את זה
נאור שירי:
 כל פעם שאתה תגיד את זה, אני אפסיק אותך
נאור שירי:
 אני רוצה הוכחות
נאור שירי:
 תביא בבקשה סימוכין למה שאתה אומר
עמית הלוי:
אתה יודע לבד
נאור שירי:
אני ממש לא יודע את זה לבד
עמית הלוי:
 בוא נעשה כאן סקר מהיר
עמית הלוי:
 עורך דין ארד, רק בשביל להרגיע את רוחו של חבר הכנסת שירי, אתה מתעסק במפעלים ומשפטים של אנשי ציבור, אני שואל אותך
עמית הלוי:
 משפטים של אנשי ציבור, עובדי ציבור בכירים שהיו לאורך כל השנים, האם לדעתך ההגנה המשפטית שלהם עלתה פחות מ-100 אלף שקלים, פחות מחצי מיליון שקלים, יותר מחצי מיליון שקלים, יותר ממיליון שקלים או יותר משני מיליון שקלים? מפעל אמריקאי
עמית הלוי:
 תן תשובה לחבר הכנסת שירי
נאור שירי:
או (ד), כל התשובות לא נכונות והן על בסיס השערה בלבד של ממלא מקום יושב ראש הוועדה ומגיש הצעת החוק
נאור שירי:
 אני מקיף את (ד)
עמית הלוי:
עלה יקר מאוד, נכון?
בעז ארד:
יכול להיות שעלה יקר אבל לא זה מה שרלוונטי
שלי טל מירון:
אולי נצביע על זה? בואו נצביע על זה
שלי טל מירון:
 אני בעד
נאור שירי:
אני דורש הצבעה
עמית הלוי:
אם המדינה הייתה נותנת לו את כל ההגנה על חשבון הציבור
נאור שירי:
אבל אתה לא יודע
עמית הלוי:
לא לתת לו את ההגנה בשם המדינה ולא לתת לו אפשרות להגן על עצמו באופן פרטי, זה אבסורד
עמית הלוי:
      שלושה משפטים אחרונים שלך ואנחנו חותמים את הישיבה
עמית הלוי:
 לדיון הבא נבוא עם הצעה משודרגת לטובת דיון והצבעה לקריאה ראשונה
נאור שירי:
אני מבקש לשלוח לי את ההצעה הזו
נאור שירי:
לא בבוקר ההצעה
עמית הלוי:
 כמקובל
עמית הלוי:
 כמקובל בכנסת
עמית הלוי:
 מקובל אצלכם, ממש לא מקובל עלי
עמית הלוי:
 אתם שולחים את זה שעה לפני
עמית הלוי:
 לא רוצה
עמית הלוי:
כמקובל בתקנון
נאור שירי:
מה אומר התקנון?
עמית הלוי:
לא יודע
בעז ארד:
חבר הכנסת שירי, תן לי לומר כמה משפטים
עמית הלוי:
מבחינתי, אני אשמח לשלוח כמה שיותר מוקדם
בעז ארד:
אני רוצה לומר כמה משפטים ואולי גם בנימה אישית
בעז ארד:
 לו ידעתי באותו יום בספטמבר 2019 - - -
עמית הלוי:
זה לא עניין פרסונלי
בעז ארד:
כאשר הגעתי לבית המשפט העליון והגשתי את אותה עתירה לבג"צ 5604/19 שבסיומה בית המשפט פסק שעל ראש הממשלה להשיב סכום של 270 אלף דולר שהוא קיבל מבן דודו כי בית המשפט הגיע למסקנה שהסכום הזה ניתן לו באשר הוא עובד הציבור ולכן חל עליו חוק המתנות
בעז ארד:
 לו ידעתי את זה מראש, יתכן שהייתי אומר לחבריי בתנועה לטוהר המידות לוותר על העתירה כי הניצחון הזה שאנחנו עשויים לזכות בו, הוא יהיה ניצחון פירוס
בעז ארד:
 לו הייתי יודע שבסופו של דבר נגיע לדיון הזה היום כשאנחנו יושבים בכנסת ומדברים על תיקון לחוק המתנות שבעינינו המשמעות שלו היא פריצת כל הסכרים עוצרים בעד שחיתות ציבורית
בעז ארד:
     אני רוצה לומר בהתייחס למה שאמרת כאן שלא כל מתנה היא שוחד
בעז ארד:
 לעניין השוחד יש את חוק העונשין
בעז ארד:
 אנחנו מדברים על חוק המתנות
בעז ארד:
 המחוקק בא ואמר שגם כאשר אין יחסי שוחד, אני רוצה למנוע מצב שבו עובד הציבור יקבל מתנות באשר הוא עובד ציבור כדי שהוא לא יעמוד במצב שהוא מצב שהוא פותח את הפתח לשחיתות
בעז ארד:
 לכן אני אינני רוצה לחיות במדינה שבה אשתו של שר או אשתו של ראש ממשלה מקבלת תכשיט ששוויו 46 או 48 אלף דולר, שזה דבר שמצביע – כפי שגם היועץ המשפטי סבור – שזאת לא מתנה שניתנת בין אנשים רגילים אלא זו מתנה שמדיפה ריח שהיא ניתנה בקשר למעמדו של בן זוגו של עובד הציבור או בעלה של אותה אישה שקיבלה את התכשיט
עמית הלוי:
אבל לא על זה אנחנו מדברים בחוק
בעז ארד:
אבל אנחנו מדברים על חוק המתנות
עמית הלוי:
אנחנו מדברים בדיוק הפוך
עמית הלוי:
 גם את היחסים החברתיים, אני לא בעד לשלול אותם
עמית הלוי:
 אנחנו מדברים על הליך רפואי או הליך משפטי כאשר אדם נקלע למצוקה אמיתית, אנושית, הומנית ואתה מתעקש שהחבר שלו לא יעזור לו כי הוא הכיר אותו באשר הוא עובד ציבור
בעז ארד:
אני מדבר על חוק המתנות
עמית הלוי:
אתה מתעקש שהוא לא יעזור לו בעת המצוקה שלו, בעת המשבר בו הוא מצוי
עמית הלוי:
 למה להזכיר תכשיט כאשר לאדם יש סרטן ולא תכשיט? אדם יש לו מדינה ששמה לו 100 מיליון שקלים או 200 מיליון שקלים, חיים רמון, אהוד אולמרט
עמית הלוי:
 למה?
בעז ארד:
הבאתי את זה כדוגמה
עמית הלוי:
אבל זאת דוגמה לא טובה לחוק הזה
עמית הלוי:
 אנחנו דנים על חוק של הליך רפואי או הליך משפטי
בעז ארד:
הבאתי את זה כדוגמה לחשיבות של חוק המתנות כחוק
עמית הלוי:
על זה אני מסכים איתך
בעז ארד:
זה לא קשור לשוחד
עמית הלוי:
אבל זה מול פגיעה
עמית הלוי:
 על זה אנחנו מסכימים
עמית הלוי:
 אנחנו דנים בשאלה מתי זה בא לפגיעה משמעותית
בעז ארד:
אני מקבל את ההערה של כבוד היושב ראש אבל אני רוצה לומר שאמרתי את זה בהתייחס לאמירה של כבוד היושב ראש שאין כאן חשש לשוחד
בעז ארד:
 לא בכל מקום שבו יש חשש לשוחד אנחנו נמצאים בסיטואציה של מתנה
בעז ארד:
 מתנה כשלעצמה היא מתנה אסורה גם כאשר אין ברקע יחסי שוחד
עמית הלוי:
  לכל אדם מתנה היא מותרת, נכון? כל אדם הוא יצור חברתי
עמית הלוי:
 לכל אדם יש יחסים חברתיים
עמית הלוי:
 למה נגזר על ראש עיר לא להיות איש חברתי?
בעז ארד:
גם לראש עיר, גם לשר וגם לכל עובד ציבור, על פי החוק מותר לקבל מתנות
בעז ארד:
 אמרה את זה כאן היועצת המשפטית של הוועדה
עמית הלוי:
היא לא אמרה איך היא בודקת את זה
עמית הלוי:
 הייתה לך מחלוקת עם אורן, נכון? רק אם הוא אכל איתו מאותו מסטינג או חצי מסטינג
בעז ארד:
לא, ממש לא
בעז ארד:
 אין לנו ויכוח
עמית הלוי:
ההגדרה הבסיסית היא שלא כל מתנה לעובד הציבור היא ישר גניבה
בעז ארד:
ההגדרה הבסיסית היא באשר הוא עובד ציבור
בעז ארד:
 החוק נותן כאן הגדרה נכונה
בעז ארד:
 אולי אפשר לשפר אותה אבל בוודאי לא צריך להחריב את החוק רק בשל ההגדרה
בעז ארד:
     אני רוצה לומר שכאשר כבוד היושב ראש נתן את הדוגמה של חבר הכנסת רם בן ברק, הוא רשאי לקבל סיוע מחברים, הוא רשאי לקבל סיוע מחבריו לנשק, הוא רשאי לקבל סיוע מבני משפחתו כאשר הוא יודע שהסיוע הזה אינו ניתן לו באשר הוא עובד הציבור
בעז ארד:
 אבל הוא יודע שכאשר תגיע אליו ההמחאה, כאשר יגיע אליו הסיוע ממי שאיננו נמנה על חבריו הקרובים או בני משפחתו וזה מישהו שנותן לו את זה כי הוא רוצה את קרבתו כעובד הציבור – הוא צריך לעצור ולומר שאת זה החוק איננו מתיר לי לקבל
בעז ארד:
       חברי הכנסת הם אנשים ישרים וכך גם כלל עובדי הציבור
בעז ארד:
 בעיניי הם אנשים ישרים שיודעים מתי הם עוברים על החוק ומתי אינם עוברים על החוק
בעז ארד:
      משפט אחרון
בעז ארד:
 אני חושב שהנזק שהחוק שאתה מביא לכנסת, החוק הזה, הוא יהווה נזק עצום
בעז ארד:
 אני חושב שהוא מעורר קשיים משפטיים קשים ביותר שיתכן שהחוק הזה לא יהיה לו קיום רק בשל אותם קשיים משפטיים
עמית הלוי:
זה לא נאמר אפילו לא בתיקון החוק
בעז ארד:
אני רוצה להזכיר לכולנו את הפסוק במשלי ט"ו, פסוק כ"ז: "עוכר ביתו בוצע בצע ושונא מתנות יחיה"
בעז ארד:
 בואו נשמור על הבית שלנו ולא נעכור אותו עם תיקון מזיק כזה
בעז ארד:
 תודה
עמית הלוי:
 לפני שאני נועל את הישיבה אני מסכם אותה
עמית הלוי:
 מאוד משמח שהזכרת את הפסוק הזה במשלי
עמית הלוי:
 אכן הצעת החוק שלי נאמנה להגדרה הזאת של שונא מתנות יחיה ואני ממליץ לכולנו לעמוד בכלל הזה ולשנוא מתנות
עמית הלוי:
 אני מאוד ממליץ לכולנו להיות בעלי עין טובה לאנשים שנזקקים בעל כורחם למתנות ולא בחפץ ליבם פתאום עומד מולם גוף שתובע אותם במאות מיליוני שקלים או הליך רפואי שדורש מהם הוצאות רבות
עמית הלוי:
 על זה נאמר, כמו שאמרתי בתחילת הצעת החוק, "ודל לא תהדר בריבו"
עמית הלוי:
 אל תחשיב, עורך דין ארד, את האדם בגלל שהוא עני או חלש כצודק יותר
עמית הלוי:
 גם אדם עשיר, גם אדם שיש לו כוח, גם כוח שלטוני, לפעמים הוא נזקק לעזרה
עמית הלוי:
 לא צריך למנוע ממנו את העזרה הזאת
עמית הלוי:
 הגדרת את עצמך כאחד שמחזיק מאנשי הציבור כאנשים ישרים אבל אם היית מחזיק מאנשי הציבור ישרים, לא היית חושד בהם בכל מתנה גם באשר הם עובדי ציבור
שלי טל מירון:
לצערו יש לו דוגמאות
שלי טל מירון:
 מה לעשות המציאות מכתיבה לנו שיש לנו כאן אנשים שהם עבריינים
שלי טל מירון:
 זו המציאות
עמית הלוי:
 את יודעת שיש לנו שורה ארוכה של דוגמאות של אנשים שיצאו זכים כשלג
שלי טל מירון:
ויש אנשים שהורשעו ולצערנו הם עבריינים
עמית הלוי:
גם לזה אפשר להתייחס אבל אי אפשר לומר מראש שהם עבריינים
עמית הלוי:
 האמירה מראש, זאת אמירה שאני מתנגד לה
עמית הלוי:
      אנחנו נקבע את הישיבה הבאה ונודיע לכם על המועד
עמית הלוי:
 בישיבה הבאה יהיה נוסח משודרג שאני אעבוד עליו עם היועצת המשפטית לוועדה
עמית הלוי:
 אני קודם כל אחשוב עליו בעצמי
עמית הלוי:
 הנוסח יכלול חלק מההערות
עמית הלוי:
 אז תהיה הצבעה לקריאה ראשונה
ארבל אסטרחן:
לא רק הצבעה אלא צריך לדבר
ארבל אסטרחן:
 יש נקודות שיהיה צריך לדבר עליהן בדיון
עמית הלוי:
 יהיה דיון והצבעה לקריאה ראשונה
עמית הלוי:
 מבחינתי החוק ייקח בחשבון את שלושת ההערות העקרוניות שאמרתי בראשית הדיון היום
עמית הלוי:
 אני מקווה, ודי בטוח, שהחוק הזה לא רק שלא יגרום לשחיתות אלא להיפך, הכול יהיה על השולחן, הכול יהיה הרבה יותר בהיר וימנע שחיתות
עמית הלוי:
     תודה רבה
ינון אזולאי:
 אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת
ינון אזולאי:
 היום יום שני, כ"ו באדר התשפ"ג, 20 במרס 2023
ינון אזולאי:
 על סדר היום קביעת סדרי דיון מיוחדים לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת בהצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 7), התשפ"ג-2023, הקדמת הדיון בהצעת החוק לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת
ינון אזולאי:
אני אסביר
ינון אזולאי:
 יש כ-13 שעות, אם אני מדייק, 13
ינון אזולאי:
5 שעות, קרוב ל-14 שעות כולל בקשות דיבור
ינון אזולאי:
 אנחנו מבקשים להחיל את סעיף 98 רק על השמית מכל צד
זאב אלקין:
כמה שמיות?
ינון אזולאי:
סך הכול אתם אחד ואנחנו אחד
זאב אלקין:
 אחד על חוק כזה? זה לא הגיוני
זאב אלקין:
 שלוש
זאב אלקין:
 בדרך כלל עושים שלוש על חוק כזה
זאב אלקין:
 לא עושים אחד
ארבל אסטרחן:
אני אגיד לכם כמה הצבעות יש
ארבל אסטרחן:
 יש בסך הכול שבע הסתייגויות בשלושה סעיפי חוק
זאב אלקין:
שלושה סעיפים בקריאה שלישית
זאב אלקין:
 בדרך כלל עושים בחוק כזה שלוש שמיות ולא אחת
זאב אלקין:
 זה לא פג תוקף
יצחק פינדרוס:
אני אנסה לעזור לו
יצחק פינדרוס:
 אנחנו עכשיו ערב פסח
יצחק פינדרוס:
 הוא אומר כמה שעות היה דיון על חוק ההתנתקות, לפי אותן שעות צריך לעשות
זאב אלקין:
תאמין לי שאתה לא רוצה
ינון אזולאי:
בשעות לא הורדנו
זאב אלקין:
יש לי הצעה
זאב אלקין:
 אני מציע שתפרידו את ההצבעה על סעיף 98 מהקדמה של הדיון כי הקדמה של הדיון, אנחנו נתנגד אבל יש לכם רוב ומן הסתם תעבירו
זאב אלקין:
 לגבי 98, יש לי הצעה שיכול להיות שנצביע ביחד כולנו
זאב אלקין:
 אתם לא נוגעים בכמות השעות, אנחנו נעשה שלוש שמיות מכל צד, והאופוזיציה תוכל לחלק את הזמן של המסתייגים בין כל המסתייגים לפי רצונה, כמו שבדרך כלל עושים כאשר מפעילים את סעיף 98
ינון אזולאי:
 בעניין הזה של לחלק, כיוון שאנחנו משאירים את כל השעות, אנחנו לא נהיה מוכנים לחלוקה
ינון אזולאי:
 אני אמרתי שתהיה הצבעה שמית אחת
ינון אזולאי:
 אם אתם רוצים להגיע, לא יודע
זאב אלקין:
שמית זה לא מה שמקובל כאן
זאב אלקין:
 זה לא פג תוקף ולא שום דבר
זאב אלקין:
 אנחנו בכלל לא חושבים שצריך להפעיל סעיף 98
משה טור פז:
 זו הנקודה העיקרית
זאב אלקין:
כמות ההצבעות שציינה כאן היועצת המשפטית היא לא גדולה
זאב אלקין:
 לכן הכול יכול להיות שמי
זאב אלקין:
 יש סיבה להגביל הצבעות שמיות כשיש כמות חריגה של הצבעות
זאב אלקין:
 כאן, כמה אמרת? שבע הסתייגויות
ינון אזולאי:
שבע הסתייגויות
זאב אלקין:
לדעתנו אין סיבה בכלל להגביל הצבעות שמיות
זאב אלקין:
 אם אתם לא מוכנים לחלוקת הזמן, אנחנו נתנגד ל-98
זאב אלקין:
 זה יהיה 98 שלא בהסכמה עם כל ההשלכות של זה כי כמו שאתם יודעים, כל ה-98 שלא בהסכמה נספרים לחובתה של הקואליציה
זאב אלקין:
 זאת הגישה של שגית
משה טור פז:
אנחנו חושבים שה-98 כאן מיותר
ינון אזולאי:
אני חושב שבהתנתקות היית צריך להצטרף כי זה גם חוק שאתה בעדו
זאב אלקין:
אני בעדו
זאב אלקין:
 אני מודיע כאן שאני אצביע בעדו
זאב אלקין:
 זה לא קשור לסדרי הדין
מתן כהנא:
אנחנו רוצים לראות למי יצביעו אנשים מהקואליציה
מתן כהנא:
 זה יהיה מעניין
זאב אלקין:
למשל ראש הממשלה נעלם מההצבעה בקריאה הראשונה
קריאה:
גם מהטרומית הוא נעלם
זאב אלקין:
מאוד מעניין אותי לראות את מי שראה את עצמו באותה עת כמי שהיה יושב ראש האופוזיציה בתקופת ההתנתקות
זאב אלקין:
 היה גם שר האוצר וגם יושב ראש האופוזיציה בו זמנית שזה משהו מאוד מאוד ייחודי
קריאה:
והצביע בעד ההתנתקות
זאב אלקין:
הוא פרש שבוע לפני
יצחק פינדרוס:
כשהוא כבר לא יכול להשפיע
זאב אלקין:
כשהוא כבר לא יכול להשפיע
זאב אלקין:
 הוא דיבר על עצמו כמי שהיה יושב ראש האופוזיציה בכל התקופה של המאבק על ההתנתקות
זאב אלקין:
 אתה יודע, לפעמים הזיכרון בגיל כזה קורס
משה טור פז:
כן, יכול להיות שזה חלק מהנבצרות
משה טור פז:
 אנחנו דנים עכשיו בנבצרות ויכול להיות שזה חלק מזה
ינון אזולאי:
אמרו שאתה מתקדם לגיל שלו
משה טור פז:
כולנו מתקדמים
זאב אלקין:
כל אחד בקצב שלו
זאב אלקין:
 הלוואי על כולנו להיות כמוהו בגיל שלו
יצחק פינדרוס:
מישהו היא צריך ליצור נבצרות כשאריק שרון עשה את זה
זאב אלקין:
כשהוא עשה את זה לא הייתם בקואליציה?
ינון אזולאי:
בהתנתקות לא
יצחק פינדרוס:
אחרי שלפיד פרש, אנחנו נכנסנו
יצחק פינדרוס:
 ממה נפשך, אם אתה מחליט שההתנתקות הייתה שבוע אחרי נתניהו, אז ממש לא היינו
יצחק פינדרוס:
 אתה לא יכול לתפוס את החבל משני הקצוות, אלקין
משה טור פז:
אבל זה מה שנתניהו עושה כל הזמן
זאב אלקין:
חזרה לנושא שבדיון