GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוראי להב-הרצנו:
למען האמת, אדוני יושב-הראש, חבר הכנסת פינדרוס מעלה טוענות טובות שראוי לדון בהן.
יוראי להב-הרצנו:
בשמחה.
יוראי להב-הרצנו:
לפיכך אני תמה מדוע הוא מגיש רביזיה כדי שנוכל לדון בדברים לעומקם כי הרי פה הדיון הוא פרוצדורלי ובוועדת הפנים והגנת הסביבה נדון בדברים האלה.
יוראי להב-הרצנו:
מה שפינדרוס חברי אמר לגבי קרן הניקיון הוא צודק במאה אחוז.
יוראי להב-הרצנו:
הקרן גדושה בכספים שלא עושים בהם שימוש וצריך לדון בזה, אבל אין לזה שום קשר לחוק הקיים שאני מביא עכשיו שמבקש לא להעביר את הכספים הללו לקרן הניקון אלא להשאיר אותם במחזורים של אותם בתי עסק.
יוראי להב-הרצנו:
פינדרוס מדבר על העלאת סל הקניות.
יוראי להב-הרצנו:
אני מאוד מקווה שפינדרוס לא אוכל שקיות כי אין לזה שום קשר לסל הקניות.
יוראי להב-הרצנו:
כמו שאדוני יושב-הראש אמר, החוק המקורי הוריד את השימוש בשקיות ניילון ב-80%.
יוראי להב-הרצנו:
כשאומרים לישראלים – וזה המסר שאנחנו מבקשים להעביר בחוק הזה – תביאו שקיות רב-פעמיות, הפלא ופלא, הם מתיישרים לקריאה.
יצחק פינדרוס:
תגיד לי, מהי הקנייה ממוצעת שאתה עושה בסופר?
יצחק פינדרוס:
כמה אתה משלם?
יצחק פינדרוס:
כמה אתה מגהץ בוויזה כשאתה יוצא מהסופר בקנייה רגילה?
יוראי להב-הרצנו:
800 שקל.
יצחק פינדרוס:
אני 2,700.
יבגני סובה:
כל שבוע 2,700 שקל, פינדרוס?
יצחק פינדרוס:
לא כל שבוע.
יצחק פינדרוס:
אני עושה פעם בשבועיים.
יבגני סובה:
בואו נמשיך את הדיון הזה אחרי ההצבעה, חבר הכנסת פינדרוס וחבר הכנסת להב הרצנו.
יצחק פינדרוס:
אני מכיר את זה.
יצחק פינדרוס:
אין לי אמון במערכת כי אני יודע איך המערכת הזאת עובדת, היא רצה קדימה.
יצחק פינדרוס:
היא עשתה את זה בבקבוקים.
יצחק פינדרוס:
אתה יודע, הייתי בחוק הזה עם שרה מהמפלגה השנואה עליכם, הליכוד.
יוראי להב-הרצנו:
ממש לא שנואה.
יצחק פינדרוס:
השרה גילה גמליאל העבירה את החוק של הבקבוקים.
יצחק פינדרוס:
אתה יודע שמאז היו הרבה פחות - - -
יבגני סובה:
זה לא הדיון.
יבגני סובה:
אנחנו פה ברביזיה בלי דיון.
יבגני סובה:
אני רוצה להגיד משפט לסיום.
יבגני סובה:
החוק הזה והדיון בו חשובים מאוד.
יבגני סובה:
אנחנו תכף נצביע על הרביזיה.
יבגני סובה:
כולנו נכנסים לסופר, גם אני נכנס לסופר וגם אני יכול להעיד שמאז שהחוק של השקיות נכנס לתוקף צמצמתי משמעותית את השימוש בשקיות.
יבגני סובה:
אם פעם הייתי יכול לקחת 25-20 ואפילו 30 שקיות, היום אני משתמש בשקיות הגדולות הרב-פעמיות ואולי בקושי לוקח אולי 3-2 שקיות בעיקר למוצרי חלב שהם תמיד מרטיבים את שאר המוצרים בתיק הרב-פעמי, וגם אני לא לוקח את השקיות מהקופה אלא שקיות של ירקות שהן קטנות יותר.
יבגני סובה:
ככה אני מצמצם.
יבגני סובה:
אני חושב שזה נכון והוועדה תדון בהמשך בעניין.
יבגני סובה:
אנחנו נצביע עכשיו על הרביזיה.
יבגני סובה:
מי בעד הרביזיה, נא להצביע?
יבגני סובה:
מי נגד?
יבגני סובה:
בעד הרביזיה – 1
יבגני סובה:
הרביזיה לא התקבלה.
יבגני סובה:
שתי ההצעות יועברו להמשך דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
ניר אורבך:
היום יום רביעי, ב' בסיוון התשפ"ב, 1 ביוני 2022, השעה 10:16 דקות.
ניר אורבך:
אנחנו מתחילים בנושא הראשון שעל סדר היום: ערעורה של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק על החלטת הנשיאות שלא לאשר דחיפות הצעתה לסדר היום בנושא "תכנית הרשות הפלסטינית להקמת בירה בירושלים – כיצד נערכת הממשלה לסיכולה".
אורית סטרוק:
תראו, אנחנו ציינו בכנסת, ציינו ברחובות העיר, מיינו ברוב עם והדר את יום איחוד ירושלים בגאווה, בהרמת הדגל, באהבה ומחויבות מאוד-מאוד גדולה לעיר הבירה הנצחית שלנו.
אורית סטרוק:
ירושלים זה לא עוד מקום, ירושלים היא הלב הפועם של עם ישראל, של מדינת ישראל, ודווקא ירושלים המאוחדת כמובן.
אורית סטרוק:
נחשף במקביל, כנראה שהעיתון שחשף את זה רצה להצמיד את זה לאירועי יום ירושלים – נחשפה תכנית של הרשות הפלסטינית איך הם רוצים לעשות בירושלים דבר דומה לתכנית שלהם בשטחי C, לייצר פה בירה פלסטינית, חס וחלילה, מה שנקרא דרך הרגליים ולא באמצעות משא ומתן מדיני ולא באמצעות הסכמים מדיניים אלא באמצעות פעולות בשטח, ומובאות שלל פעולות בכול מיני תחומים.
אורית סטרוק:
מובא תקציב מאוד-מאוד גדול, אדוני היושב-ראש וגם חברי, חבר הנשיאות – תקציב מאוד גדול שמושקעת בזה תמיכה בין-לאומית, תכניות מאוד-מאוד מפורטות.
אורית סטרוק:
אנחנו כבר יודעים מי הוא.
אורית סטרוק:
אנחנו כבר יודעים ממה שאנחנו מכירים באירוע של שטחי C שהם רציניים.
אורית סטרוק:
כשהם מחליטים על תכנית כזאת, הם הולכים עליה בכול הכוח.
אורית סטרוק:
אנחנו כבר יודעים ממה שקרה בשטחי C, ויש בינינו תמימות דעים בעניין הזה אני חושבת – אנחנו כבר יודעים שמדינת ישראל בגדול, באירוע של שטחי C, היא שיחקה כמו בסרט "ארבינקה".
אורית סטרוק:
אתה זוכר את הסרט "ארבינקה"?
אורית סטרוק:
מה קורה בסרט?
אורית סטרוק:
מגיע ארבינקה ומחליט שהוא שודד את קופת מפעל הפיס.
אורית סטרוק:
זוכר את זה?
אורית סטרוק:
הוא מביא את כול החבר'ה שלו, את שני המאבטחים הוא מצמיד לקיר ומתחילים לשדוד, מתחילים לפרוץ את הקופה.
אורית סטרוק:
ואז, הם השאירו את הרכב חונה במקום שחוסם את התנועה אז השוטרים מגיעים בגלל הרכב כי הרכב חוסם את התנועה ונכנס מפקד המשטרה שייקה אופיר ז"ל, וצועק על זה שהרכב חוסם את התנועה.
אורית סטרוק:
ואז הוא רואה לפניו שוד, ואז הוא שואל: מה אתם עושים פה?
אורית סטרוק:
ואז ארבינקה החכם הזה מתאושש ואומר:
אורית סטרוק:
אנחנו מסריטים סרט על איך ששודדים את קופת מפעל הפיס.
אורית סטרוק:
ומיד המשטרה עוברת לשחק לצדם.
אורית סטרוק:
הוא שולח את השוטרים שלו לשמור שאף אחד לא ייכנס ושיעשו שקט כדי שהשוד יצליח.
אורית סטרוק:
אז כאילו מצד אחד זה שוד, ומצד שני בעיני המשטרה זה כאילו סרט.
אורית סטרוק:
זה מה שקרה בעיקרון באירוע של שטחי C – מדינת ישראל התנהגה כאילו שהיא בסרט בזמן שהפלסטינים שודדים את שוד הקרקעות הגדול בהיסטוריה, וזה עלול לקרות לנו שוב בירושלים, זה עלול לקרות לנו שוב.
אורית סטרוק:
ובגלל זה העליתי את הנושא הזה כנושא דחוף לסדר היום.
אורית סטרוק:
עכשיו אני רוצה להגיד לכם – הרי היינו פה כמה וכמה פעמים באירועים דומים, שאני מערערת על נושאים שנראים לי דחופים וחשובים, ומתכנסים ונותנים לי לדבר ומצביעים ומורידים את הנושא מסדר היום, וככה זה בדרך כלל מתנהל.
ניר אורבך:
לא תמיד.
ניר אורבך:
רוב הפעמים, היו שני מקרים.
אורית סטרוק:
היה מקרה אחד, נכון.
אורית סטרוק:
אני מדברת עכשיו מדם ליבי שאני מאמינה שהוא גם דם לבכם.
אורית סטרוק:
בסוף, בעניין של ירושלים ובעניין שאסור לנו לאפשר לרשות הפלסטינית להשתלט על ירושלים ולהפוך אותה מה שנקרא "דרך הרגליים" בשיטת תכנית פיאד להפוך אותה לבירה – יש לנו תמימות דעים, נכון?
אורית סטרוק:
אין פה אי-הסכמות סביב השולחן הזה נכון לרגע זה.
אורית סטרוק:
אני פתוחה לכול הצעה שתאפשר להעלות את הנושא הזה לדיון רציני פה, כנסת.
אורית סטרוק:
באמת, כול הצעה, אני ממש פתוחה.
אורית סטרוק:
לא באתי בשביל הטקס של להרים ידיים ולהוריד ידיים, אני שמחה שאתה יושב כאן - -
יבגני סובה:
את מכירה את הטקס?
אורית סטרוק:
כן, יש טקס ולא בשביל זה באתי.
אורית סטרוק:
אני אומרת עכשיו ברצינות שאני שמה בצד את כול הבלגנים שיש, אם זה שעוד מעט הממשלה כן תתפרק או לא תתפרק.
אורית סטרוק:
אני בטוחה, יבגני, שאתה יודע מאוד יפה למה לא הכנסתם את זה לסדר היום ואתה תסביר בתורך והכול בסדר - -
יבגני סובה:
אני יכול ללכת?
אורית סטרוק:
לא, אל תלך, אני רוצה אותך פה.
אורית סטרוק:
אני אומרת פה משהו רציני ואני גם לא נואמת.
יבגני סובה:
אני גם.
יבגני סובה:
אני לא מתלוצץ, שתביני.
אורית סטרוק:
חבר'ה, באמת שניר כבר מכיר אותי, אני מדברת את עצמי עכשיו ואני ממש הייתי רוצה לבקש מכם כמי שירושלים חשובה להם לא גרם אחד פחות מאשר לי – בואו תעזרו לי לחשוב איך אפשר להעלות את הנושא הזה פה, בכנסת, כדי שזה לא יתמסמס כי אתם יודעים, כמו מגדל פיזה, מה קורה עם מגדל פיזה?
אורית סטרוק:
למה הוא עומד עקום?
אורית סטרוק:
כי מהתחלה היה משהו עקום אז אחר-כך הכול נבנה עקום.
אורית סטרוק:
פה אנחנו יכולים עדין לתפוס את העסק הזה כשהוא בחיתוליו ולבנות אותו ישר וזה תפקידנו, בשביל זה אנחנו פה.
אורית סטרוק:
למה אנחנו פה אם לא בשביל להגן על ירושלים, נכון?
יבגני סובה:
נכון.
אורית סטרוק:
לכן, אני באמת פונה לעניין הזה, אם אתם תוכלו מצדכם אפילו ליזום דיון כזה בפורום שייראה לכם, בצורה שייראה לכם אבל לא מאחורי הקלעים אלא באמת באמת לשים את זה על שולחנה של הכנסת ולדון בזה ולשים פוקוס של הכנסת על ההתחלה ולא כמו שהיום אנחנו רצים לוועדה של רם בן ברק כדי לנסות בשיפולי כול הקלקולים שכבר קולקלו לתקן משהו בנוגע לשטחי C.
אורית סטרוק:
להתחיל מהתחלה.
אורית סטרוק:
זהו, אני מבחינתי את שלי אמרתי וסיימתי ואני אשמח לשמוע אתכם.
ניר אורבך:
חבר הכנסת סובה, בבקשה.
יבגני סובה:
תודה רבה אדוני היושב-ראש.
יבגני סובה:
קודם כול, אני רוצה להגיד משפט אחד לא בכובע של סגן יושב-ראש הכנסת וחבר בנשיאות אלא כחבר כנסת מן המניין: אני לא פעם אמרתי שהצעה לסדר זה כלי הכי חשוב שיש בידיו של חבר כנסת בשביל לקדם את הנושאים.
יבגני סובה:
לצערי, ואני אומר את זה במשך שלוש שנים שאני חבר כנסת, הרבה פעמים חברי כנסת מגישים בקשות – לא ספציפית לגבי הבקשה שלך – מגישים הצעות לסדר, זה נדחה ליום רביעי בלילה ויש כאלה שאפילו לא מגיעים להצעות שלהם.
אורית סטרוק:
זה נורא.
יבגני סובה:
אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס בצורה שונה לגמרי לנושא הזה וגם לבקשות שאנחנו מגישים.
יבגני סובה:
לא תמיד ההצעה לסדר זה הכלי הכי אפקטיבי להעלות את הסוגיה, למרות שזה כלי, ואני חושב שיש מספר דרכים נוספות שאפשר לעשות את זה בשביל להעלות את זה לסדר היום, ולאו דווקא בדיון בחצות הלילה ביום רביעי במליאה או ב-22 בלילה.
יבגני סובה:
דבר נוסף, ופה אני עובר לדיון שמתקיים כול יום שני בנשיאות הכנסת: אז ראשית, הדיונים שמקיים יושב-ראש הכנסת וחברי הנשיאות הם דיונים הגיוניים וישרים.
יבגני סובה:
אנחנו פה לא מנסים לבוא ולהגיד שבגלל שחבר כנסת כזה או אחר הגיש אז אנחנו עכשיו נתנקם בו ולא נקבל אלא דברים שברובם טכניים.
יבגני סובה:
מה המשמעות?
יבגני סובה:
אני מסתכל עכשיו על ההצעות לסדר שאושרו השבוע על-ידי הנשיאות, ואני אצטט גם את יושב-ראש הכנסת שאומר שהוא מעדיף תמיד שיש הצעה שהיא משותפת לחברי הקואליציה-אופוזיציה ויש קדימות לכך.
יבגני סובה:
אנחנו מסתכלים על כמות חברי הכנסת שהגישו והצטרפו לאותה הצעה, ואם אנחנו רואים שיש ארבעה חברי כנסת שמבקשים הצעה, בוודאי שהיא מועדפת על-פני הצעה של חברת הכנסת סטרוק, שיש שם רק שלושה חברי כנסת.
יבגני סובה:
זה טכניקה, מתמטיקה נקרא לזה, ולכן כך אושרו ההצעות.
אורית סטרוק:
עשיתי טעות שלא ביקשתי מניר אורבך להצטרף אלי.
יבגני סובה:
אז קודם כול, כול יוזמה היא מבורכת, ואני אומר את זה תמיד גם כיו"ר הסיעה לכול הח"כים של סיעת ישראל ביתנו: חברים, כול בקשה שאתם מגישים צריכה להיות מגובה בח"כים נוספים של סיעות נוספות כי אין טעם שאתה מעלה נושא סופר-חשוב אבל אף אחד לא מצטרף אליך ואז אתה עומד לבד מול ארבעה או חמישה חברי כנסת מסיעות שונות, שהם אלה שמצטרפים לבקשות להצעה לסדר.
יבגני סובה:
דבר נוסף אני רוצה להגיד לחברת הכנסת סטרוק, ופה אני קצת מרחיב את גבולות הסמכות שלי בעניין הזה: זה נושא שנדון בוועדת חוץ וביטחון אפילו בדיון פתוח, שהדיון בעיני הפך קצת לקרקס כי לא היה שם דיון מהותי.
יבגני סובה:
ניסינו באמת לדבר אבל - -
אורית סטרוק:
לא הבנתי, הנושא הספציפי היה שטחי C?
יבגני סובה:
כן, הנושא של שטחי C היה בחוץ וביטחון.
אורית סטרוק:
לא של שטחי C, של ירושלים.
יבגני סובה:
לא, מה שאת אמרת כרגע.
יבגני סובה:
היו כמה נושאים שם.
ניר אורבך:
שטחי C היה אבל הנושא של ההצעה הדחופה לסדר – זה לא היה.
יבגני סובה:
אוקי, אז טעות שלי.
יבגני סובה:
אני זוכר שהשתתפתי בדיון שהיה בנושא של שטחי C אז בסדר, קבלי התנצלות שלי.
אורית סטרוק:
רגע, יבגני תרשה לי שנייה.
אורית סטרוק:
מה שהתכוונתי פה לומר שבשטחי C אנחנו כמו שאומרים רודפים אחרי סוסים שבמידה רבה כבר ברחו מהאורווה.
אורית סטרוק:
פה יש לנו תכנית שהיא רק בחיתוליה, היא מתחילה ואנחנו יכולים לבלום אותה ועל זה אני מדברת.
יבגני סובה:
בסדר, אני מסביר שוב: אם המטרה זה להעלות הצעה לסדר ולדבר באולם, אז את יכולה גם להתנגד לכול חוק ממשלתי ולהעלות אותי, אני נותן לך טיפ, ולקבל את השלוש-ארבע דקות ולקבל את תשומת הלב.
יבגני סובה:
זה אותו דבר.
אורית סטרוק:
אני לא מחפשת תשומת לב.
אורית סטרוק:
אני מחפשת שיח מול הממשלה, ויכול להיות שפורמט אחר יהיה יותר טוב.
אורית סטרוק:
בואו נחשוב - -
יבגני סובה:
אז יש מספר ועדות ואפשר לגבש בקשה לדיון מהיר בוועדה ספציפית.
יבגני סובה:
אפשר לבקש בקשה לדיון מהיר בוועדה ספציפית, כמו שאמרתי, אם זו ועדת חוץ וביטחון.
יבגני סובה:
לצערי, יש שם עומס רב ולכן אנחנו כבר כמה שבועות נמנעים מלהעמיס עליהם עוד יותר אבל יש ועדות נוספות שאולי זה מקום לדון בזה.
ניר אורבך:
חבר הכנסת סובה, אני רוצה לסכם, בסדר?
יבגני סובה:
אני חושב שהסברתי גם מבחינה טכנית.
אורית סטרוק:
לא הסברת, יצאת ידי חובת ההסברה.
יבגני סובה:
אדוני היושב-ראש, בלי להנמיך מהחשיבות של הנושא, אני חושב שהנושא של ירושלים הוא נושא שבוער לכולנו.
ניר אורבך:
אני שומע את דבריה של חברת הכנסת סטרוק ואני מציע כזה דבר: לא נקבל כרגע החלטה ונעשה מה שעשינו בסגנון הצעה לסדר של שלמה קרעי שהייתה כאן לפני חודש.
ניר אורבך:
אני חושב שיכול להיות שדיון אפילו בוועדה לביטחון פנים יכול להיות בדבר הזה - -
יבגני סובה:
בסדר, אז שתגיש בקשה מחודשת.
ניר אורבך:
מה שאני מציע זה כזה דבר: חברת הכנסת סטרוק, כרגע תמשכי את הערעור.
ניר אורבך:
אם לא נגיע לאיזו שהיא – ושוב, אם לא נגיע, אני מציע שאתה, חבר הכנסת סובה, וחברת הכנסת סטרוק ואני נדבר בינינו.
ניר אורבך:
חבר הכנסת אבי מעוז - -
יבגני סובה:
אין בעיה, מה שתחליט, אני לרשותך.
ניר אורבך:
- - שהגיע לדיון בסעיף הבא אבל בשמחה.
אורית סטרוק:
לא, רק רציתי לראות שאני לא לוקחת ממנו זכות דיבור או משהו.
ניר אורבך:
אם חבר הכנסת אבי מעוז רוצה להתייחס גם לזה, אז בשמחה אבל אני חושב...
אורית סטרוק:
איש ירושלים.
אבי מעוז:
אני מצטרף לדברים של אורית.
אבי מעוז:
אני חושב שהיה פעם דיון בהצעה לסדר בעניין הזה של השגרירות הפלסטינית בירושלים אבל בטח לא בהיבט של התכנית הפלסטינית אלא בהיבט של הלחץ האמריקאי וההבטחה שלנו – זה היה אחרי הביקור של ראש הממשלה בוושינגטון.
אבי מעוז:
היה דיון במליאה וניר ברקת ואני דיברנו על זה אבל זה הסתיים בזה.
אבי מעוז:
כלומר, לא התקיים אף פעם דיון שבו ניתנה לחברי הכנסת מה שאורית - -
ניר אורבך:
לכן, אני חושב שהפורמט היותר נכון זה ועדה אבל מה שאני מציע זה כזה דבר: בואו נחשוב מה הפורמט הנכון וביחד נלך לדבר הזה.
ניר אורבך:
אם לא נגיע למשהו יותר טוב, תגישי עוד פעם את ההצעה הדחופה לסדר בשבוע הבא ונעבה אותה עם - - -
אורית סטרוק:
אוקי.
יבגני סובה:
אני אמרתי שאני לרשותו של היושב-ראש.
אורית סטרוק:
אז אני אגיד עוד הערה אחת, ברשותך: בסופו של יום, אם אתם תרצו שיהיה דיון על הנושא הזה בוועדה, אז בינינו, אנחנו יודעים שאתם גם יכולים בלי בקשת דיון ואתם יודעים לשחק עם זה איך שאתם רוצים.
אורית סטרוק:
אני באמת מבקשת את ההתגייסות שלכם לעניין הזה משום שמדובר פה בנושא שהוא באמת-באמת בנפשנו.
אורית סטרוק:
ירושלים, יותר מזה לא יכול להיות.
אורית סטרוק:
אז אני מסירה את הערעור.
אורית סטרוק:
תודה לכם.
שמחה רוטמן:
עד שבאתי, אורית.
יבגני סובה:
באת בזמן.
שמחה רוטמן:
באתי עם החליפה של האיומים.
ניר אורבך:
חבר הכנסת רוטמן - -
אורית סטרוק:
באווירה טובה ושיתוף פעולה אנחנו רוצים לקדם את הנושא הזה לאיזו שהיא ועדה, רק אם מיכל רוזין תסכים, נכון מיכל?
מיכל רוזין:
אין לי מושג על מה את מדברת.
אורית סטרוק:
אני אסביר לך: אנחנו רוצים לעשות דיון באיזו שהיא ועדה על איך אנחנו מסכלים את התכנית של הרשות הפלסטינית להקים בירה בירושלים.
מיכל רוזין:
תפני לרם בן ברק, כול היום נותן לך לעשות איזה דיונים שאת רוצה.
שמחה רוטמן:
לא, לא, על החשמל להתיישבות הצעירה הוא לא נתן.
מיכל רוזין:
כל דיון מטורלל שרצית הוא קיים בוועדה.
מיכל רוזין:
אז תוותרי על לטרלל את ניר, בואי תטרללי את הוועדה, אני אשב שם.
אורית סטרוק:
אני לא מטרללת אותו בכלל - - -
מיכל רוזין:
את פנית אליי.
ניר אורבך:
סיימנו את הסעיף הראשון.
ניר אורבך:
אנחנו עוברים כעת לסעיף השני: בקשת חברי הכנסת יואב קיש, אבי מעוז ועופר כסיף להעברת הצעתם לדיון מהיר בנושא: "הארכת מועד נוספת לתחילת החזר המענקים לעצמאיים" מוועדת הכספים לדיון בוועדת הכלכלה.
ניר אורבך:
חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.
אבי מעוז:
ראשית, מזל-טוב לנישואי הבן ורק שמחות וישועות ונחמות.
מיכל רוזין:
זהו, קיפלת את המאהל מול הבית שלו?
אבי מעוז:
למה, זה היה עד החתונה?
מיכל רוזין:
לא יודעת, קיבלת אישור מהעירייה?
מיכל רוזין:
הפיקוח של העירייה לא יודע שיש אישור.
מיכל רוזין:
יש אישור מהעירייה?
מיכל רוזין:
זו העירייה שלי, על המאהל שלך מול הבית שלו.
אבי מעוז:
בוודאי שיש.
מיכל רוזין:
כן?
מיכל רוזין:
זה שטח של רמי, זה לא שטח של העירייה, והעירייה לא נתנה לך אישור, זה בניגוד לחוק.
אבי מעוז:
אז תשאלי את העירייה.
מיכל רוזין:
אני שאלתי את העירייה והם אמרו לי שאין לך אישור.
אבי מעוז:
הם אמרו שאין אישור?
אבי מעוז:
יש לך את זה בכתב?
מיכל רוזין:
לא רק בכתב, זה גם יהיה בתביעה.
אבי מעוז:
מצוין.
קריאה:
מיכל רוזין, בוקר טוב.
קריאה:
איך אומרים, עד החתונה זה יעבור?
קריאה:
אז הנה, לא עבר.
מיכל רוזין:
החתונה של מי, שלי?
מיכל רוזין:
התחתנתי כבר לפני 30 שנה.
אבי מעוז:
לא, החתונה של בנו אז אמרתי שעד החתונה זה יעבור.
אבי מעוז:
אז הנה, הזדמנות לקפל את זה.
מיכל רוזין:
נופת צופים, מתק שפתיים.
אבי מעוז:
מעבירים את המליאה לוועדות או הפוך – מעבירים את הוועדות למליאה?
אבי מעוז:
אנחנו הגשנו בקשה לדיון מהיר בוועדת הכלכלה על כול הנושא של העצמאים והמענקים לעצמאים.
ניר אורבך:
האם חבר הכנסת אלכס קושניר לא אמור להגיע להסביר...
אבי מעוז:
אבל למה אלכס קושניר?
אבי מעוז:
הנשיאות החליטה להעביר את זה.
יבגני סובה:
אין לי בעיה להסביר את זה גם, מה שאתה תגיד.
יבגני סובה:
אם אתה רוצה, אני אסביר.
אבי מעוז:
לא, קושניר הוא צד בעניין.
יבגני סובה:
אתה יכול להגיד גם לגבי שאני צד בעניין, אני בסיעה של קושניר.
אבי מעוז:
תכף אני אגיע לסיעה של קושניר, אל תדאג.
אבי מעוז:
אז אנחנו ביקשנו לקיים את הדיון בוועדת הכלכלה.
אבי מעוז:
באופן טבעי קיימו עד עכשיו לגבי החזר המענקים של העצמאים, שנפגעו בגלל הקורונה – התקיימו עד עכשיו שני דיונים רציניים בנושא הזה ושניהם התקיימו בוועדת הכלכלה.
אבי מעוז:
הדיון הראשון התקיים ב-15 בפברואר בהשתתפות שר האוצר בדיון גדול, ואחרי זה התקיים דיון ב-8 במרץ, גם בוועדת הכלכלה.
אבי מעוז:
ב-8 במרץ התקיים סמנכ"ל שירות ברשות המיסים.
אבי מעוז:
ואז האריכו את הגבייה של החזר המענקים ל-30 ביולי.
אבי מעוז:
מה שאנחנו מבקשים כרגע – אנחנו רוצים לקיים דיון בשם העצמאים, בשם העצמאים שאני מכיר תחת העניין הזה.
אבי מעוז:
שר האוצר הבטיח בדיון שהוא השתתף בו ב-15 בפברואר שיתקיים דיון מהותי באוצר והוא יחזור לוועדה עם תשובות, ולפי התשובות האלה יחליטו באוצר אם לתת אורכה או שלא לתת אורכה.
אבי מעוז:
בינתיים התקבלה אורכה עד ה-30 ביוני, סוף החודש הזה.
אבי מעוז:
אנחנו מבקשים להאריך את המועד עד אחרי חגי תשרי הבאים עלינו לטובה, לא עוד הרבה זמן.
אבי מעוז:
אנחנו חושבים שזה נכון להמשיך את הדיונים האלה – בוקר טוב, אלכס – גם את הדיון הבא בוועדת הכלכלה.
אבי מעוז:
להעביר את זה עכשיו, כשזה באמצע מסכת של דיונים שכבר התקיימה בוועדת הכלכלה והעצמאים הופיעו שם ושר האוצר התייחס שם לעניין הזה, ואחרי זה היה המשך דיון שהוא דיון מעקב על הדיון הראשון – אנחנו חושבים שנכון לקיים את הדיון הזה בוועדת הכלכלה.
אבי מעוז:
להעביר את זה עכשיו לוועדת הכספים זה להעביר את זה לאתר הביתי של השר ליברמן וזה ישראל ביתנו.
אבי מעוז:
אלכס כמובן עושה עבודה מקצועית וטובה, אני לא רוצה להטיל דופי בעבודה שהוא עושה בוועדת הכספים אבל אני חושב שזה להוציא את הדבר מהקשרו.
אבי מעוז:
אני חושב שנכון יהיה להמשיך את הדיונים שכבר החלו, וחברי הוועדה מודעים לעניין.
אבי מעוז:
להעביר את זה עכשיו לוועדה אחרת זה פשוט להעביר את זה לאתר שאני לא רוצה להגיד אתר ה - -
אלכס קושניר:
תגיד.
אבי מעוז:
לא, אני לא רוצה להגיד שזה להעביר את ההצעה לאתר המריצות, אני לא רוצה להגיד את זה, בסדר?
אבי מעוז:
אז לא אמרתי את זה אבל ככה זה מרגיש.
אבי מעוז:
אני חושב שאם אנחנו רוצים להתייחס עניינית ולא פוליטית, אני חושב שנכון יהיה לקיים את הדיון הזה בוועדת הכלכלה.
ניר אורבך:
חבר הכנסת אבי מעוז, תודה רבה.
ניר אורבך:
חבר הכנסת יבגני סובה – התייחסות של הנשיאות.
יבגני סובה:
קודם כול, תודה רבה לחבר הכנסת מעוז.
יבגני סובה:
היו שתי בקשות לדיון מהיר בוועדת הכלכלה – האחת היא שחבר הכנסת מעוז חתום עליה והוא כרגע פירט אותה, וההצעה השנייה זו הצעה שגם מספר ח"כים חתומים עליה והיא: בחינת קביעת מודל אחיד לסימון פרטי לבוש ברשתות האופנה בישראל.
יבגני סובה:
מאחר והנושא הזה כן צריך להיות נדון בוועדת הכספים ולא בוועדת הכלכלה – אני חבר ועדת הכלכלה כמעט שלוש שנים ועל נושאים כאלה לא דנים בוועדת הכלכלה, בנושאים של מענקים ותשלומים ומועדים לתשלום.
יבגני סובה:
הנושא הזה חייב להיות בוועדת הכספים ולכן הוחלט על-ידי הנשיאות וגם יושב-ראש הכנסת פירט את זה, שהוא מעביר את זה לדיון בוועדת הכספים, זה דיון מהיר, והנושא השני אושר לדיון בוועדת הכלכלה.
יבגני סובה:
זו התשובה של הנשיאות.
אבי מעוז:
אבל אתה מתעלם מזה ש - -
ניר אורבך:
יש עומס.
יבגני סובה:
לא, זה לא קשור לעומס.
יבגני סובה:
מאשרים בקשה אחת לכול ועדה - -
אבי מעוז:
הבקשה השנייה לא קשורה לנושא הזה.
יבגני סובה:
נכון, אמרתי לך שמאשרים בקשה לכל ועדה.
יבגני סובה:
ולכן, בשביל לרצות את שני הצדדים הוחלט שהנושא הזה, שמטבע הדברים מתאים מבחינת אופיו ומבחינת המשך דיון וגם הייתי אומר בשביל למצות את הנושא הזה – מין הראוי שוועדת הכספים תדון בנושא הזה, וועדת הכלכלה גם קיבלה נושא לדיון מהיר בשביל לתת מענה לאותם ח"כים שחתמו על ההצעה השנייה.
יבגני סובה:
אני חושב שזה גם טכני וגם מהותי.
אבי מעוז:
אבל בשביל זה נועד הערעור, בשביל להביא לתשומת לבכם ואני לא בטוח שזה עמד בפניכם כשקיבלתם את ההחלטה הזאת, ששני דיונים אחרים התקיימו כבר בוועדת הכלכלה בנושא הזה.
יבגני סובה:
אז אני אומר לך וחוזר שבדיון בנשיאות הסוגיה הזאת כן עלתה, ונאמר על-ידי מספר חברי נשיאות שאין ועדה טובה מוועדת הכספים בשביל לדון בסוגיה זאת.
יבגני סובה:
לכן, ועדת הכלכלה פחות מתאימה לזה, ואני הוספתי גם מההיבט האישי שלי כחבר ועדת הכלכלה ואמרתי שוועדת הכלכלה מפקחת על דברים כלליים בנושאים שונים אבל בנושא ספציפי של מענקים ומועדי תשלום, מין הראוי שזה יידון בוועדת הכספים.
יבגני סובה:
זה לא אני העליתי את זה, העלו מספר חברי נשיאות בדיון הזה.
יבגני סובה:
אני מפרט לך מה היה בנשיאות.
ניר אורבך:
חבר הכנסת קושניר, אתה רוצה להתייחס?
ארבל אסטרחן:
צריך לומר שזה נכון שהיו בוועדת הכלכלה דיונים כלליים בנושא של מענקים לעצמאים אבל כול החקיקה בנושא הזה הייתה בוועדת הכספים.
ארבל אסטרחן:
לכן, הוועדה המתאימה יותר היא ועדת הכספים.
יבגני סובה:
וזה השיקול שהיה בנשיאות.
אבי מעוז:
אבל אחרי שהיה הדיון השני בוועדת הכלכלה עם סמנכ"ל השירות ברשות המיסים, לאחר מכן הוא נתן את הארכה מסוף מרץ לסוף יוני.
אבי מעוז:
כלומר, זה כן היה ספציפי בנושא הזה בוועדת הכלכלה.
ארבל אסטרחן:
נכון, היו דיונים.
יבגני סובה:
היה דיון במסגרת מה, במסגרת בקשה של חברי הכנסת?
אבי מעוז:
במסגרת בקשה של חברי כנסת כדי לדחות את מועד החזרת המענקים מ-31 במרץ ל-30 ביוני, שאנחנו עכשיו בתחילת החודש האחרון להחזר המענקים.
יבגני סובה:
יכול להיות שמלכתחילה לא היה צריך להיות מופנה הנושא הזה לוועדה.
אבי מעוז:
יכול להיות, אבל מכיוון שזה כבר היה אז אני מבקש להעביר את זה.
יבגני סובה:
עובדה שזה לא צלח ובגלל זה גם חזר לנשיאות, ובנשיאות אנחנו כן דנו - -
אבי מעוז:
למה זה לא צלח?
אבי מעוז:
זה צלח.
יבגני סובה:
לא, כי אם אין לך החלטות בוועדת הכלכלה...
אבי מעוז:
לא, דחו את זה בעקבות הדיון ל-30 ביוני.
יבגני סובה:
אני חושב שוועדת הכספים הכי מתאימה לנושא הזה וכך גם חברי הנשיאות הביעו את דעתם בנושא הזה.
ניר אורבך:
חבר הכנסת סובה, תודה רבה.
משה אבוטבול:
רגע, הלו, אתה מכיר את הסוגיה, נכנסתי ללחץ.
משה אבוטבול:
שומעים אותי?
משה אבוטבול:
תודה.
ניר אורבך:
אני לא מבין מה אתה רוצה.
משה אבוטבול:
אני רוצה לדבר על הנושא הזה.
ניר אורבך:
אתה רוצה לתת לי לנהל את הדיון?
משה אבוטבול:
בשמחה.
ניר אורבך:
אתה לא משתתף בדרך כלל בדיוני ועדת הכנסת אז אתה לא יודע את הנהלים.
ניר אורבך:
תמתין שנייה, אני רואה שהגעת סוער וטעון, תכף תשחרר הכול.
ניר אורבך:
חבר הכנסת קושניר ואחר-כך חבר הכנסת אבוטבול.
אלכס קושניר:
קודם כול, אני כמובן מכיר את הדיונים שהתקיימו בוועדת הכלכלה ביוזמתו של יושב-הראש ואני מברך על הדיונים האלה.
אלכס קושניר:
אני רק יכול לעדכן את חברי הכנסת שגם ועדת הכספים עשתה כמה דיונים בסוגיה הזאת, וועדת הכספים מלווה את כול הנושא של החזר מענקים במהלך כול התקופה הזאת.
אלכס קושניר:
החקיקה בנושא של מענקים גם היום מתקיימת במסגרת ועדת הכספים, ולכן אני לא רואה שום סיבה להעביר את זה לוועדת הכלכלה.
ניר אורבך:
תודה רבה חבר הכנסת קושניר.
ניר אורבך:
חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.
משה אבוטבול:
קודם כול, אני רוצה ברשותך לדעת, היות שהוצאתי אחר כבוד מהדיון של הוועדה הקודמת על החוק שלי, שהגיע לטרומית, העברתם את זה ואחרי זה אמרו שהייתה רביזיה לגביו.
משה אבוטבול:
חשוב לי לדעת לאיזו ועדה זה עבר, אם אפשרי בהזדמנות הזאת לדעת?
ניר אורבך:
היה דיון ברווייזיה?
משה אבוטבול:
מה, לא הייתה רוויזיה?
משה אבוטבול:
אני אוזמן לאותה רוויזיה?
- דדון:
בוודאי.
משה אבוטבול:
אז אני מבקש שתזמינו אותי אם לא היה דיון בנושא הזה.
משה אבוטבול:
החוק הזה חשוב לאין ערוך.
משה אבוטבול:
לגבי עצם הנקודה – אני רוצה לומר משפט אחד, ואני לא מדבר דווקא במישור המשפטי אלא דווקא במישור הציבורי של הנושא הזה: מבלי לפגוע באף אחד, עצם העובדה שאנשים מבקשים להעביר את זה לוועדת הכלכלה, מעבר להיבטים שהם חושבים ששם יותר נוח לבוא ולהציג את הבעיות או לדבר עליהם – ואגב, זה היה גם בוועדת הכספים, היו דיונים בנושא הזה בעבר יחד עם שר האוצר, הדיון המפורסם שצמרת אביבי בכתה שם, מי שזוכר את הסיפור הזה - -
אבי מעוז:
בוועדת הכלכלה.
משה אבוטבול:
לא, זה היה בוועדת הכספים, לא?
קריאות:
בוועדת הכלכלה.
משה אבוטבול:
אוקי, לא משנה.
משה אבוטבול:
אני רק יודע דבר אחד: שיש תחושה, ואני אומר את זה לכול מי שצריך לשמוע את זה ומבלי להיפגע, שיש יותר אוזן קשבת בוועדות מסוימות ולכן, יש רצון להעביר את זה לוועדת הכלכלה מעבר לשאר הדברים שהחברים אומרים.
משה אבוטבול:
אנשים שם באים עם בעיות אמיתיות וקשות.
משה אבוטבול:
אז בוא נאמר דבר כזה: אתה יודע מה?
משה אבוטבול:
גם אם אתה לא נותן להם כלום, וזה מה שצפוי להיות, אני כבר יודע, אני יודע מראשית אחרית, אז לפחות תהיה את ההאזנה וההקשבה מאותם אנשים כולל אלה שבזום.
משה אבוטבול:
ישנה תחושה מאוד-מאוד קשה שאם זה יגיע לוועדת הכספים ינפנפו אותם משם.
משה אבוטבול:
לכן אני באמת מצטרף לבקשה הזאת.
משה אבוטבול:
אגב, אני גם מי שחתם על הנושא הזה להצטרף לבקשה להעביר את זה לוועדת הכלכלה, גם מההיבט שאולי בוועדות אחרות הם קצרי סבלנות לשמוע את הבעיות שלהם.
משה אבוטבול:
אני אומר דבר כזה, ואני אומר את זה לכול החיים ולכול תפקיד שהייתי בו: גם אם אתה אומר לבן אדם לא, תגיד את ה"לא", זה בסדר, אבל בתנאי שזה נשמע בצליל של כן.
משה אבוטבול:
תן תחושה טובה לאנשים, תן אפשרות לדבר ולא לחסום אותם או לחפף מיד מהוועדה, ויש את התחושה הזאת.
משה אבוטבול:
לכן כולם נעמדים על הרגליים האחוריות להביא את זה למיכאל, ולא בגלל שזה שבונים על איזה משבר, אנחנו יודעים לפתור את הבעיות בצורה יפה.
משה אבוטבול:
איך אומרים?
משה אבוטבול:
עוד כמה מיליונים פותרים את הבעיה ומשקיטים את הכאב התורן - -
ניר אורבך:
אמרת עכשיו לא בלי שנתת תחושה של כן.
משה אבוטבול:
אני יודע.
משה אבוטבול:
בוא, חביבי, ניר, לתת תחושות?
משה אבוטבול:
אחד מהאנשים הכי אלופים לתת תחושות טובות במקרה זה אתך.
משה אבוטבול:
כולם אומרים שניר שומע אותנו בהרבה דברים ואתה מבין למה אני רומז – התחושה היא כן אבל ברגע האמת הוא דבוק חזק בעמדות שלו ויודע לרפד את הקואליציה הנפלאה אבל אין לי בעיה עם זה, זו זכותך.
ניר אורבך:
- - - אני ממשיך את השיעור מוסר שלך.
משה אבוטבול:
לא מוסר, איזה מוסר?
משה אבוטבול:
בוא נשמע את הכלה.