GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בשעה 14:
אולי זה היה בהקדם לפני שלושה חודשים אבל שוב, לוגיקה בסיסית, אם זה היה לפני שלושה חודשים – סתם אני זורק מספר, כי אולי פחות ואולי יותר- אז המילה בהקדם כבר לא רלוונטית ולכן, אם זה לא בהקדם – אני לא מבין למה צריך גם כאן כל כך לזרז.
בשעה 14:
הצעת חוק הדואר.
בשעה 14:
דרך אגב, אין לי ספק בכך שהמהירות שרוצים להעביר את חוק הדואר היא הרבה יותר גדולה מהדואר עצמו.
בשעה 14:
אולי כדי לטפל בזה צריך דווקא לשבת על המדוכה יותר זמן ולדון בזה ולא לעשות את זה בפזיזות, בוודאי לא כאשר יש סכנה לפגיעה - ואולי מישהו שכח את זה – בעובדים של הדואר.
בשעה 14:
הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות.
בשעה 14:
חוק קצר של סעיף אחד.
בשעה 14:
תסלחו לי שאני נותן דוגמה, יסלחו לי חבריי המאמינים.
בשעה 14:
חוק קצר של סעיף אחד, זה כמו להגיד שצריך לעשות ברית למי שכבר מלו אותו.
בשעה 14:
מה זה חוק קצר של סעיף אחד שצריך לקצר עוד?
בשעה 14:
אני לא מבין.
בשעה 14:
<< דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      מי אמור להשיב לך על כל השאלות האלה?
בשעה 14:
הייעוץ המשפטי רושם את השאלות?
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      היושב ראש מקשיב.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      זאת לא ההצעה שלנו.
בשעה 14:
<< דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      אבל אנחנו מבקשים לדעת האם זה עומד במתחם הסבירות, הרצון הזה של היושב ראש.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      מה זה לא הצעה שלנו?
בשעה 14:
אז למה זה עדיין בדיון אם חוקתית אי אפשר לעשות את זה?
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      לא אמרתי שאי אפשר לעשות את זה.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      זה ריקוד תימני.
בשעה 14:
<< דובר >> עופר כסיף (הרשימה המשותפת): << דובר >>      השאלה הראשונה העקרונית כן מופנית לייעוץ המשפטי.
בשעה 14:
השאלות הקונקרטיות לגבי כל הצעה, כמובן מופנות לממשלה.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      יש כאן שאלה עקרונית, האם התקנון מאפשר.
בשעה 14:
יש דברים שאם התקנון לא מאפשר, אי אפשר.
בשעה 14:
התקנון אומר מקרים יוצאים מן הכלל.
בשעה 14:
את פירשת אותם כדחיפות קיצונית.
בשעה 14:
בסדר.
בשעה 14:
נניח שקיבלנו את הפרשנות הזאת.
בשעה 14:
עכשיו השאלה היא האם זה בכלל נכנס לגדר התקנון.
בשעה 14:
<< דובר >> עופר כסיף (הרשימה המשותפת): << דובר >>      הצעת חוק הביטוח הלאומי, הארכת הוראת שעה שפקעה לפני חודשיים וחצי.
בשעה 14:
איפה הייתם?
בשעה 14:
אם היא פקעה לפני חודשיים וחצי, למה צריך כל כך לזרז עכשיו?
בשעה 14:
זה חוזר למה שאמרתי קודם על העניין של "בהקדם".
בשעה 14:
אם חודשיים וחצי חיכיתם, אז עכשיו אתם רוצים לזרז על חשבון ההליך, על חשבון הפרוצדורה הראויה?
בשעה 14:
ואחרון אחרון חביב, הצעת חוק עבודת נשים.
בשעה 14:
סעיף אחד, ארבע הסתייגויות, לכאורה 14 שעות.
בשעה 14:
אתם יודעים מה, בואו נקצר את זה.
בשעה 14:
במקום סעיף אחד, נעשה סעיף אפס.
בשעה 14:
זה יהיה מאוד קצר.
בשעה 14:
איפה נשמע על קיצור הצעת חוק שיש בה סעיף אחד עם ארבע הסתייגויות?
בשעה 14:
לסיכום.
בשעה 14:
יש כאן שני סוגי שאלות.
בשעה 14:
הסוג הראשון הוא בעצם שאלה אחת מהותית שהפניתי אותה ליועצת המשפטית וזאת השאלה האם אפשר באמת – ואני רוצה לשמוע איך - להגיד ששגרה, כי זאת שגרה ואני חושב שהוכחתי שזאת שגרה, 19 פעמים שימוש ב-11 חודשים בסעיף 98, זאת שגרה.
בשעה 14:
זה לא חריג.
בשעה 14:
איך אפשר להפעיל את זה כאשר עכשיו עם תשע הצעות חוק זה כבר יהיה 28 פעמים ולא 19.
בשעה 14:
זאת שגרה.
בשעה 14:
אם זאת שגרה, זה לא יכול להיות חריג קיצוני ויוצא מן הכלל.
בשעה 14:
על פי ההגדרה זה לא יוצא מן הכלל.
בשעה 14:
איך?
בשעה 14:
אני רוצה הסבר פשוט להדיוט כמוני שאינו משפטן, איך הדבר הזה עובד.
בשעה 14:
הסוג השני של השאלות הוא כל מה שאמרתי על החוקים השונים באופן פרטני.
בשעה 14:
אני מצפה שהקואליציה שאינה נוכחת תענה על זה.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      הגיעה היועצת המשפטית של הכנסת.
בשעה 14:
<< דובר >> שגית אפיק: << דובר >>      באתי שתצעקו גם עלי ולא רק על ארבל.
בשעה 14:
<< דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      לא.
בשעה 14:
חלילה.
בשעה 14:
אנחנו בסך הכול ביקשנו תשובות.
בשעה 14:
<< דובר >> עופר כסיף (הרשימה המשותפת): << דובר >>      אם זאת ליצנות הייעוץ המשפטי לכנסת, אז בקדנציה הבאה כשנשחרר את הקואליציה, לא נשמע אותו.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      האמת היא שהיו כאן שאלות קשות מאוד.
בשעה 14:
האמת היא שגם אני לא ידעתי לענות עליהן.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר ניר אורבך: << יור >>      חבר הכנסת כסיף, תודה רבה.
בשעה 14:
אנחנו נסיים את הסבב.
בשעה 14:
<< דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      תן לנו תשובות לשאלות.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר ניר אורבך: << יור >>      ארבל תענה על השאלות של חבר הכנסת כסיף.
בשעה 14:
<< דובר >> עופר כסיף (הרשימה המשותפת): << דובר >>      כסיף, היו לך שאלות טובות.
בשעה 14:
אתה יכול לעבור ליהדות התורה, אם אתה רוצה.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      יש שאלה אחת שהעלה חבר הכנסת כסיף והיא שאלה עקרונית שיכול להיות שתוכל לצמצם כאן את כל הדיון ובוודאי תשליך עליו.
בשעה 14:
אומר חבר הכנסת כסיף, ובצדק, שהתקנון קובע במפורש שמדובר במקרים יוצאים מן הכלל, הוא מראה באופן סטטיסטי שלו יתקבלו תשע הבקשות האלה נגיע ל-28 פעמים מתחילת הקדנציה הזאת, דבר חריג בכל קנה מידה וכולי.
בשעה 14:
אומרת ארבל שלהבנתה כדי שזה ייחשב כיוצא מן הכלל, הקריטריון המשמעותי ביותר הוא עניין של דחיפות.
בשעה 14:
מובאת בפנינו רשימה שבה אומרים שהחוק הראשון הוא חשוב וקצר - זה לא דחוף וזה לא שום דבר.
בשעה 14:
חוק אחד מאריך תוקף על משהו שהסתיים ב-31 בדצמבר - ברור שהוא לא היה כזה דחוף כי עובדה שלאורך כל החודשים האלה אף אחד לא חשב להביא אותו.
בשעה 14:
<< דובר >> שגית אפיק: << דובר >>      אבל הוא תשלום קצבאות.
בשעה 14:
יש לו חשיבות.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      כן, אבל איפה הוא היה בשבוע שעבר כשהעדיפו על פניו חוק יסוד: הממשלה במשך שעות שאף אחד לא חושב שבנט משלים בעוד יומיים - - -      << דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      אבל זאת התנהלות הקואליציה שהיא יודעת שבסוף ייתנו לה ברגע האחרון תשעה חוקים.
בשעה 14:
זה מבנה להם את כל ההתנהלות.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      יש חוק של פסלות ראיה שכל מה שמעידים על דחיפותו זה שהוא חוק קצר של סעיף אחד.
בשעה 14:
אחר כך יש חוק שכתוב שהוא פוצל מחוק ההסדרים תוך הסכמה עלומה שאף אחד לא יודע מהי.
בשעה 14:
חוק אחר שהניסויים מתחילים ביוני אבל המושב הבא מתחיל במאי, אז לא ברור למה הוא חייב להסתיים עכשיו.
בשעה 14:
יש שתי שאלות.
בשעה 14:
יש שאלה של פרשנות.
בשעה 14:
אומרים שהחוקים האלה והאלה נכנסים לתוך גדר מה שהתקנון מגדיר ואז יש את השאלה הכמותית, הכללית, האיזונים הכלליים, האם נכון לאשר שניים כאלה או ארבעה כאלה.
בשעה 14:
אבל יש כאן כאלה שבכלל לא עוברים את הסף.
בשעה 14:
אם זה לא עובר את הסף, אי אפשר להפעיל את 98.
בשעה 14:
זאת לא שאלה לא של מידה ולא של כמויות ולא של כלום.
בשעה 14:
התקנון הרי לא נותן סמכות להפעיל את 98 כל פעם כשמתחשק אלא הוא אומר רק כשזה חריג, רק כשזה יוצא מן הכלל.
בשעה 14:
לכן אם לצורך העניין תבוא היועצת המשפטית ותגיד שחוק דגימה פורנזית נוכח העובדה שכל עיקרו, העובדה שהוא חשוב וקצר, לא נופל לגדר היוצאים מן הכלל – ברגע זה גמרנו את הדיון בו.
בשעה 14:
אין מה לדון.
בשעה 14:
אפילו ליושב ראש כבר אין סמכות לאשר גם אם יש לו רוב טכני כאן באולם.
בשעה 14:
לכן היושב ראש, אני הייתי מציע שנקבל תשובה אחד לאחד לחוקים האלה.
בשעה 14:
יכול להיות שזה ייתר את כל העניין ושעל הבסיס הזה אולי יהיה אפשר גם להסכים על משהו.
בשעה 14:
הרי גם אנחנו אומרים שאם יש משהו שהוא באמת חשוב ובאמת דחוף ובהול, אנחנו מבינים.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      לייעוץ המשפטי יש את הדף החדש?
בשעה 14:
בינתיים התווספו אחר הצוהריים עוד דברים קיצוניים.
בשעה 14:
התווספו עוד שני חוקים.
בשעה 14:
חוק עבודת נשים, הוא דחוף?
בשעה 14:
מישהו טוען שיש בו איזו דחיפות?
בשעה 14:
הוא לא נכנס לסעיף.
בשעה 14:
נקודה.
בשעה 14:
אי אפשר להשתמש בסעיף במקום שהסעיף לא מאפשר את זה.
בשעה 14:
צריכה להיות כאן חוות דעת ברורה.
בשעה 14:
חוות הדעת צריכה להיות חוות דעת שאומרת שאי אפשר להשתמש בסעיף לטובת החוק הזה.
בשעה 14:
כי זאת האמת.
בשעה 14:
זה המצב כי אחרת אנחנו פועלים בניגוד לתקנון באופן מוחלט.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      אבל זה לא רק עניין של דחיפות.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      אני שואל לגבי דחיפות.
בשעה 14:
זה מקרה יוצא מן הכלל?
בשעה 14:
ברור שלא.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר ניר אורבך: << יור >>      חבר הכנסת יריב לוין, אנחנו גם דיברנו ואני גם אמרתי בישיבה הקודמת.
בשעה 14:
מעבר לדחיפות, יש כאן גם עניין של זמן דיבור חריג.
בשעה 14:
שוב אני אומר שאני כרגע מתאר מצב.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      זה התקנון.
בשעה 14:
<< דובר >> עופר כסיף (הרשימה המשותפת): << דובר >>      אתה מתעלם ממה שאני אמרתי.
בשעה 14:
איך אתה יכול להגיד שהזמן הוא חריג כאשר בעבר הזמן עכשיו לפני הפעלת סעיף 98, זהה לזמן לאחר הפעלת סעיף 98 בעבר.
בשעה 14:
איך אתה יכול להסביר את זה?
בשעה 14:
הרי יש כאן סתירה מובנית.
בשעה 14:
<< דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      צומצמו ההסתייגויות להסתייגויות ענייניות.
בשעה 14:
אין לך כאן עשרות אלפי הסתייגויות שלא ממין העניין.
בשעה 14:
אל הדברים שבסופו של דבר גם כאופוזיציה הבנו את מגבלות הכוח והתכנסנו לטובת קידום דיון ענייני וגם אותו אתם מנסים לחתוך.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      כשיש חוק של 120 סעיפים והוגשו 22 הסתייגויות ל-120 סעיפים, ובאים ואומרים שאנחנו נאפשר לכם שלוש הצבעות שמיות על חוק של 120 סעיפים – הרי על פניו הדבר הזה הוא בלתי סביר.
בשעה 14:
זאת כבר שאלה במדרג שני.
בשעה 14:
השאלה במדרג הראשון היא קודם כל מה בכלל עונה להגדרה העקרונית של דחוף או של יוצא מן הכלל, על פי התקנון.
בשעה 14:
<< דובר >> קריאה: << דובר >>      מקרה קיצון.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      זה קודם, לפני שנתחיל בכלל את כל הדיון לפרטי חוק.
בשעה 14:
אז נתווכח אם בחוק שהוא יוצא מן הכלל, האם נכון שכאשר יש רק 22 הסתייגויות, לתת רק שלוש הצבעות ואולי נכון לתת עשר הצבעות.
בשעה 14:
על זה נקיים ויכוח לאותם חוקים שיישארו בכלל כי אחרת, ארבל, אנחנו נימצא במצב שאת מבינה שהלכה שיוצאת מכאן היא שכל חוק בכל סיטואציה ובכל מצב יכול להיות חוק שמופעל עליו סעיף 98.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      אין כאן כלל אצבע.
בשעה 14:
אין מספר.
בשעה 14:
אי אפשר להגיד מספר מסוים.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      אין מספר.
בשעה 14:
לא אמרתי מספר.
בשעה 14:
דיברתי על העיקרון.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      כולם צועקים כאן על החוק - - -          << דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      אבל יש נתונים עובדתיים.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      השאלה היא ...
בשעה 14:
הנמקה.
בשעה 14:
זה היה חסר.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      אבל זה לא מה שאומר הסעיף.
בשעה 14:
הוא אומר מקרים יוצאים מן הכלל.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      הוא לא אומר את זה.
בשעה 14:
אם היה סעיף בתקנון שהיה אומר שהיה והחוק הוא בעל שני סעיפים או בעל זה, יכול להיות שאפשר לקבוע קביעה כזאת.
בשעה 14:
אין.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      היום יש תקנון.
בשעה 14:
התקנון אומר שבמקרים יוצאים מן הכלל אני מתערב.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      האם חוק אחד – לא משנה, גם היו עליו הסכמות בוועדה וכולי, אבל בסדר, נשים את זה בצד – חוק קצר של שני סעיפים, האם הנמקה של מעל 20 שעות - - -      << דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      כי יכול להיות שהחוק הוא מאוד מאוד חשוב.
בשעה 14:
אני אתן לך לדוגמה חוק של שני סעיפים.
בשעה 14:
סעיף אחד אומר שהשיפוט והמשפט של ישראל מוחלים בכל יהודה ושומרון.
בשעה 14:
סעיף שני אומר שלא תותר יותר בנייה ערבית בכל השטח.
בשעה 14:
אלה רק שני סעיפים.
בשעה 14:
אז מה?
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      לכן אמרתי מספר סעיפים מול משך הזמן.
בשעה 14:
<< דובר >> עופר כסיף (הרשימה המשותפת): << דובר >>      אבל אפשר לקחת את הנתונים של מרכז המחקר האם זה יוצא מן הכלל או לא.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      ארבל, יכול להיות שאת צודקת אבל אני אזכיר לך שמאחר שאנחנו ביחד על התקנון, לו היינו כותבים אותו שנינו, יכול להיות שהיינו מתייחסים לזה, אם היינו יכולים לעשות מה שאנחנו רוצים כי באמת זה נכון.
בשעה 14:
יש היגיון שאם יש רק סעיף אחד, לא יהיו 400 שעות אלא אם זה משהו חריג.
בשעה 14:
אני לא מתווכח על זה.
בשעה 14:
אבל זה לא מה שכתבנו בתקנון כי התחשבנו באופוזיציה דאז שלא הייתה מוכנה למרכיבים כאלה ולכן שמרנו על העובדה שאין מגבלות מהסוג הזה למעט אחת, שכאשר יש משהו יוצא מן הכלל או תקציב, שם אפשר להתערב.
בשעה 14:
אגב, כל השנים זה עבד מצוין.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      עובדה שהשימוש שלא היה אלא במקרים יוצאים מן הכלל ובקדנציה הקודמת היו יותר מקרים יוצאים מן הכלל כי מה לעשות, הייתה קורונה.
בשעה 14:
אם ננכה אותם, נראה שהמספרים היו קטנים.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      היו עוד דברים.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      בודדים.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      אולי החתמת כל חברי סיעות האופוזיציה על ההסתייגות שלהם - - -      << דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      נכון.
בשעה 14:
אנחנו הרי לא במקום שאנחנו באים ואומרים שאנחנו לא מוכנים לכלום ולא מסכימים.
בשעה 14:
אני מחזיר את כולם לשבוע שעבר.
בשעה 14:
לו היו מקבלים את ההצעה שלנו, החוק הלא דחוף והמיותר של חוק יסוד: הממשלה היה בכלל עובר.
בשעה 14:
<< דובר >> משה ארבל (ש"ס): << דובר >>      כך מכוננים חוקה.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      הוא היה עובר.
בשעה 14:
אנחנו הרי הסכמנו לקצר את השעות.
בשעה 14:
אנחנו הסכמנו.
בשעה 14:
הם לא רצו.
בשעה 14:
לא הסכימו להגיע איתנו, אמרו תקצרו את השעות, נדחוף לכם עוד דברים ואז מה יכולנו לעשות?
בשעה 14:
אני אומר שוב שאם נקבל את החוקים שמופיעים כאן ברמה הבודדת שלהם – אני כבר לא מדבר אפילו על המכלול – ואנחנו נקבע שהעובדה שחוק חשוב וקצר זאת מעכשיו עילה לכך, אלה כולן קביעות תקדימיות, כולן בניגוד מפורש למה שאומר התקנון, כולן בניגוד מפורש להסדרים שנהגו לאורך כל השנים והמשמעות שלהן, אני אגיד לכם מה היא – שאפשר מעכשיו להזמין טיסות וטיולים לכל המושב הבא ונבוא בשבוע האחרון של המושב הבא ונעביר את הכול.
בשעה 14:
לשם מה לבוא בכלל?
בשעה 14:
למה לעבוד כל כך קשה במשך חודשים?
בשעה 14:
בואו נעשה את זה באבחת חרב בשבוע אחד ונגמר.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      למה לא קוראים ביחד את החוק החשוב והקצר יחד עם 22 שעות?
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      אבל עם כל הכבוד, איפה זה כתוב בסעיף 98?
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      האם זה דבר יוצא מהכלל שעל חוק עם שני סעיפים - - -      << דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      ראשית, לא.
בשעה 14:
הרי את יודעת שאם נלך בשיטה הזאת, תראי איך זה יהיה בדיוק הפוך.
בשעה 14:
קודם אתם מסבירים לנו שאנחנו חייבים לעשות הסתייגויות ענייניות ומוגבלות, אחר כך אתם אומרים שכשעשיתם הרבה פעם אחת, זה הופך אותו עכשיו ליוצא מן הכלל ולכן ניתן להם סעיף 98.
בשעה 14:
את לא תצאי מזה כי זה לא התקנון.
בשעה 14:
התקנון הוא ברור.
בשעה 14:
זה לא מקרה יוצא מן הכלל, המקרה של הרכב האוטונומי הוא לא יוצא מן הכלל, המקרה של חוק הבזק הוא לא יוצא מן הכלל, המקרה של הניקוז הוא לא יוצא מן הכלל, המקרה של פסלות ראיה הוא לא יוצא מן הכלל, והמקרה של עבודת נשים הוא לא יוצא מן הכלל.
בשעה 14:
<< דובר >> עידית סילמן (ימינה): << דובר >>      חבר הכנסת יריב לוין, אני יכולה להציע הצעה?
בשעה 14:
אני מבינה מה אתה אומר.
בשעה 14:
אני רוצה להציע הצעה, אם זה מקובל עליכם.
בשעה 14:
ננסה להתכנס בחדרו של יושב ראש הוועדה כדי לנסות לראות אם אנחנו יכולים להגיע לאיזושהי הסכמה בצורה כזו או אחרת.
בשעה 14:
<< דובר >> יריב לוין (הליכוד): << דובר >>      אני מסכים.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      אני רוצה לומר מילה אחת.
בשעה 14:
אתמול ישבנו כאן בלילה – גם פינדרוס היה, אני ועוד אחרים – בוועדת הפנים.
בשעה 14:
ישבנו עד שעה מאוחרת בערב, עד 8:00-7:00 בערב.
בשעה 14:
<< דובר >> עידית סילמן (ימינה): << דובר >>      נכון.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      עד 9:00 בערב.
בשעה 14:
יכולנו להעמיס המון הסתייגויות .
בשעה 14:
הגשנו הסתייגויות ענייניות ולא רק ענייניות אלא שגם חלק מהן התקבלו עוד לני שהצבענו עליהן.
בשעה 14:
אם היינו רוצים לגלגל את הלילה הזה ולגלגל אותו להיום, היינו יכולים לעשות את זה בקלות.
בשעה 14:
חוק ענק, מורכב, תכנון ובנייה, מה עוד יכול להיות יותר טוב לפיליבסטר?
בשעה 14:
לא עשינו את זה.
בשעה 14:
אנחנו לא שם.
בשעה 14:
אנחנו יושבים בו ועדות, מביאים הסתייגויות נורמליות ולא כמו של מרצ שרק לפני חודשיים צעקו עלינו שאנחנו מביאים הסתייגויות פרימיטיביות.
בשעה 14:
להם מותר.
בשעה 14:
גם כשאנחנו פועלים כך, בסוף יש חמש-שש הסתייגויות.
בשעה 14:
אני רוצה לומר מילה אחת.
בשעה 14:
יש כאן הבניה.
בשעה 14:
אני אומר את זה ליועצות המשפטיות.
בשעה 14:
אתם מבנים היום איך קואליציה צריכה לשלוט.
בשעה 14:
יש לכם בעיות, תידחו את הכול עד שתסתדרו ביניכם כי בסוף יבוא המשיח 98 ויגאל אתכם בשבוע אחד.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר ניר אורבך: << יור >>      חבר הכנסת אשר, הבנו.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      אתה בטוח שהבנת?
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר ניר אורבך: << יור >>      אני חושב שכן.
בשעה 14:
<< דובר >> יעקב אשר (יהדות התורה): << דובר >>      יש לי הרגשה שבועז טופורובסקי עוד לא הבין.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר ניר אורבך: << יור >>      תודה.
בשעה 14:
אנחנו יוצאים עכשיו להפסקה.
בשעה 14:
נחזור לכאן בשעה 17:35.
בשעה 14:
<< הפסקה >> (הישיבה נפסקה בשעה 17:00 ונתחדשה בשעה 18:40.
בשעה 14:
) << הפסקה >>      (היו"ר מירב בן ארי)      << יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      אני פותחת את הדיון של ועדת הכנסת.
בשעה 14:
אנחנו נשאיר את סעיף א' בצד עד שיבואו חברי הכנסת.
בשעה 14:
נעבור לסעיף ג' בסדר היום: בקשת יושב ראש ועדת פנים והגנת הסביבה להעברת הצעת חוק האנטומיה והפתולוגיה (תיקון) (חובת רצף פעילות בגוף שנותן שירות בנתיחת גווייה), התשפ"ב-2021, פ/2049/24 מוועדת הבריאות לוועדת הפנים והגנת הסביבה.
בשעה 14:
<< דובר >> ינון אזולאי (ש"ס): << דובר >>      הדיון הקודם לא הסתיים.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      עד שיגיעו חברי הכנסת.
בשעה 14:
מישהו מציג את זה?
בשעה 14:
הם הגיעו להסכמה עם שר הבריאות.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      יש מכתב.
בשעה 14:
אפשר להקריא את המכתב.
בשעה 14:
<< דובר >> נועה בירן - דדון: << דובר >>      יש כאן מכתב ישן שמדבר על הסכמה.
בשעה 14:
הסיכום הוא להעביר את זה לוועדת הפנים.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      אם כן, נצביע.
בשעה 14:
מי בעד?
בשעה 14:
מי נגד?
בשעה 14:
מי נמנע?
בשעה 14:
הצבעה אושר      << יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      אושרה העברה לוועדת הפנים.
בשעה 14:
<< דובר >> ינון אזולאי (ש"ס): << דובר >>      רוויזיה.
בשעה 14:
למה לא נתת לנו לדבר.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      אני לא מדברת על סעיף א'.
בשעה 14:
אני מדברת על סעיף ג'.
בשעה 14:
חיכיתי לכם כדי לחזור לסעיף א'.
בשעה 14:
עכשיו אני עוברת לסעיף ד', בקשת יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה להקדמת הדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136), התשפ"ב-2021 לפני הקריאה השנייה והשלישית.
בשעה 14:
מה הוא רוצה?
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      פטור מחובת הנחה, כך שאפשר יהיה להניח ולהצביע באותו יום ולא יום אחרי.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      אפשר להצביע?
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      כן.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      מי בעד?
בשעה 14:
הצבעה אושר      << יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      ההצעה אושרה.
בשעה 14:
אני חוזרת לסעיף א'.
בשעה 14:
קביעת סדרי דיון מיוחדים לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת, קריאה שנייה ושלישית להצעות החוק הבאות.
בשעה 14:
אנחנו ממשיכים את הדיון.
בשעה 14:
אני נותנת קודם כל את זכות הדיבור ליואב גלנט כי הוא היה כאן ראשון.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      עכשיו אנחנו חוזרים לסעיף א'?
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      חזרתי לסעיף א'.
בשעה 14:
חיכיתי שתבואו.
בשעה 14:
אמרו שאתם מגיעים להסכמות.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      אבל לא דרך 98.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      הם יושבים.
בשעה 14:
<< דובר >> יצחק פינדרוס (יהדות התורה): << דובר >>      לכן אני לא מבין למה צריך 98 בוועדת הפנים.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      אם הם לא יגיעו?
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      זאת לא שאלה למה אנחנו צריכים.
בשעה 14:
לא צריכים את 98.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      זה מה שהם עושים עכשיו.
בשעה 14:
<< דובר >> ינון אזולאי (ש"ס): << דובר >>      היא עוד לא קיבלה את האישור הסופי שיש הסכמות.
בשעה 14:
נכון?
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      הם יושבים עכשיו.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      גברתי היושבת ראש, יש בעיה.
בשעה 14:
אנחנו ערערנו על הנושא של סעיף 98.
בשעה 14:
אמרו נציגי הקואליציה שאין להם ברירה, הם צריכים להביא את זה לפי סעיף 98.
בשעה 14:
הגיעו להסכמה על החוקים שיבואו עכשיו ולא צריך את סעיף 98.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      לא.
בשעה 14:
אין עדיין הסכמה.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      יש עוד גורם שאני לא מכיר?
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      יש דיון.
בשעה 14:
<< דובר >> קריאה: << דובר >>      מה יסוד ההסכמות?
בשעה 14:
ספר לאנשים.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      היסוד של ההסכמות הוא שיהיו חוקים שיעברו.
בשעה 14:
<< דובר >> ינון אזולאי (ש"ס): << דובר >>      הם עדיין לא חזרו עם התשובה הסופית.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      איזו קדנציה זאת?
בשעה 14:
כל דבר הולך כאן לאט.
בשעה 14:
<< דובר >> ארבל אסטרחן: << דובר >>      היה דיון על סעיף 98, אמרו שיוצאים להפסקה על מנת לנסות להגיע להסכם.
בשעה 14:
הם עכשיו אמורים לחזור ולהמשיך את הדיון.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      כן.
בשעה 14:
אנחנו ממשיכים את הדיון כאילו אין עדיין הסכמות.
בשעה 14:
לכן רציתי לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת גלנט.
בשעה 14:
<< דובר >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר >>      גם אם יש הסכמות חשוב לשמוע את גלנט.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      נכון.
בשעה 14:
<< דובר >> יואב גלנט (הליכוד): << דובר >>      היות והדברים שלי הם לא פרטניים וכוחם יפה, לפחות לפי תפיסתי, למצב הכללי הנוהג בכנסת הזאת מאז שהיא כוננה, אני רוצה להסביר לכם מה אני חושב שקורה כאן ובעיקר מה הסיכון שיש בעניין הזה.
בשעה 14:
<< יור >> היו"ר מירב בן ארי: << יור >>      יש לך חמש דקות.
בשעה 14:
<< דובר >> ינון אזולאי (ש"ס): << דובר >>      אני רק אומר לך שהייתה קודם החלטה שכל עוד מדברים על הנושא, אפשר לדבר.
בשעה 14:
אני קבעתי את הכללים לרגל יום האישה.
בשעה 14:
<< דובר >> יואב גלנט (הליכוד): << דובר >>      אני אעשה את זה בארבע דקות.
בשעה 14:
כל דמוקרטיה מאז ומעולם, בעיקר בעידן המודרני וב-200 השנים האחרונות, צריכה לחשוש מהמצב שאבות המהפכה הצרפתית כבר עמדו עליו וזה עריצות הרוב על המיעוט.
בשעה 14:
זה הסיפור.
בשעה 14:
כי מה ההבדל בין רודן יחיד לבין רוב שמחליט החלטות ומחליט בשביל המיעוט כל החלטה ולא נותן לו מעמד?
בשעה 14:
דרך אגב, זה היה תמיד החשש, גם כשייסדו את החוקה האמריקאית.
בשעה 14:
מה שאנחנו עושים כאן הולך ומתקרב למצב הזה ואני אתן כמה דוגמאות.
בשעה 14:
יש פעילות קבועה ורצופה בניגוד לנורמות ובניגוד לתקנון הכנסת.
בשעה 14:
יש עריצות שהיא קבועה בתוקף זה שיש הפרה שיטתית של תקנון הכנסת.
בשעה 14:
תקנון הכנסת הוא לא חוק ואף אחד לא הולך לכלא כי הוא מפר אותו, אבל התהליך שאנחנו רואים הוא או שהוא סותר את התקנון עצמו, או שהוא סותר את רוח התקנון ואני אתן דוגמה.
בשעה 14:
כאשר יושבים כאן לאורך הרבה מאוד מפגשים, לאו דווקא בוועדה הזאת אלא בוועדה מוועדות הכנסת, מה שקורה בפועל זה שיושב ראש הוועדה שהרבה מאוד פעמים הוא חבר כנסת שנכנס לכנסת רק בכנסת הנוכחית, הוא בכלל לא יודע איך הכנסת מתנהלת.
בשעה 14:
כשמישהו מעיר משהו, הוא באופן מיידי אומר לו שהוא קורא אותו לסדר פעם ראשונה.
בשעה 14:
האיש אומר, רגע, על מה אתה קורא אותי לסדר?
בשעה 14:
עוד לא גמר לדבר, הוא קורא אותו לסדר פעם שלישית.
בשעה 14:
האם זה חוקי?
בשעה 14:
כן.
בשעה 14:
האם זה בהתאם לתקנון?
בשעה 14:
כנראה שכן.
בשעה 14:
האם זה מה שהתכוון מי שקבע את התקנון?
בשעה 14:
כנראה שלא.
בשעה 14:
זאת דוגמה לעריצות.
בשעה 14:
כאשר באים ומשנים את השיטה הנוהגת 70 שנה שאומרת שהייצוג בוועדות הוא פונקציה של כמות המנדטים.
בשעה 14:
כלומר, אם לליכוד יש 30 מנדטים, יש לו רבע בכל ועדה, ואם להרבה מאוד סיעות בכנסת יש שישה מנדטים, יש להם חמישה אחוזים מכל ועדה, למה?
בשעה 14:
כי זה חמישה מתוך 120 ויושב ראש ועדת הכספים לשעבר יודע היטב את החישוב האחוזי.
בשעה 14:
אז אתה מוצא עיוותים בדבר הזה.
בשעה 14:
זה עיוות רצונו של הבוחר וזה למעשה תהליך שלטעמי הולך ועובר לכיוונים של עריצות.
בשעה 14:
מה שקרה היום, ואני מקווה שייבלם בסופו של דבר, זה פחות או יותר אותו פטנט.
בשעה 14:
אומרים שיש לנו סעיף שנקרא סעיף 98.
בשעה 14:
זה שהוא רשום בנסיבות מיוחדות - אנחנו נקבע מה הן הנסיבות המיוחדות.
בשעה 14:
היועצת המשפטית לצערי לא מתערבת, בניגוד למה שלטעמי צריך להיות כי הרי יש מרווח סבירות של מה זה דבר מיוחד.
בשעה 14:
כל דבר שמתחשק הוא דבר מיוחד.
בשעה 14:
התהליך הזה הוא תהליך מסוכן למדינת ישראל.
בשעה 14:
כי אתם שוחקים את מעמדה של הכנסת.
בשעה 14:
מה יקרה?
בשעה 14:
הכנסת, שזה הגוף היחיד שנבחר במדינת ישראל - לא בוחרים לבית משפט עליון וגם לא לממשלה אלא בוחרים את הכנסת – הולכת ומאבדת מחשיבותה.
בשעה 14:
אני כבר מוסיף על זה באותה הזדמנות שבסיעות הקואליציה יש סדר גודל של 20 חברי כנסת שהם מה שנקרא נורבגים, למעשה אנשים שלא נבחרו לכנסת, מונו לכנסת, ממלאים את מצוות אדוניהם כי אחרת יבולע להם והם יורחקו מהכנסת באופן מיידי ואין יכולת להגיע איתם לשיג ושיח.
בשעה 14:
הרי אנחנו היינו בכנסת כשרים וכשהיה בא אלי חבר כנסת והיה מדבר איתי, הייתי מגיע איתו לפשרות על המון דברים, על שיכון, על בינוי, על שיפוצים.
בשעה 14:
הייתי אומר לו, בסדר, ניתן לך את זה, תן את זה ומגיע להסכמה.
בשעה 14:
עשיתי את זה המון פעמים עם יושבי ראש ועדות.
בשעה 14:
למה עשיתי את זה?
בשעה 14:
כי היה שיג ושיח, כי השר היה בכנסת.
בשעה 14:
היום המצב הוא שהשר לא בכנסת.
בשעה 14:
אני הייתי מדבר עם איתן כבל על בסייס יומי.
בשעה 14:
אפשר לשאול אותו.
בשעה 14:
כל התהליך הזה היה על מנת לפתור בעיות של חלכאים, נדכאים ואנשים קשי יום שהוא רצה לדאוג להם ואני רציתי לדאוג להם ודרך התהליך הזה אישרנו את זה.
בשעה 14:
אבל אם השר לא נמצא כאן, איך נפתור את העניין?
בשעה 14:
עם מי מדברים?
בשעה 14:
עם הנורבגי?