GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבי לסקי:
אני אתמול קבעתי שתי משוכות לגבי הבדיקה, משוכה ראשונה, שהתאריך הזה בכלל כלל לא היה קיים.
גבי לסקי:
נכון, אפשר להחליף תאריכים, אבל המשוכה השנייה, השאלה היא האם יש משמעות פורמלית או שגם יש לזה משמעות מהותית, לתאריך.
גבי לסקי:
זה המבחן שעלינו לבדוק כאשר אנחנו באים לדון האם מדובר בנושא חדש, כן או לא.
גבי לסקי:
אם זה פורמליסטיקה, בגלל שזה נופל ביום שבת וזה לא צריך ליפול ביום שבת, או בגלל שזה בפגרה, או שאלות פורמליסטיות, אז באמת לא מדובר בנושא חדש, אבל כאשר אנחנו מסתכלים על הסעיף הזה במהות, במשמעות - - -
רם בן ברק:
הפוך, זה תמיד היה שנה וזה שנה.
רם בן ברק:
הרי ברור לגמרי שהטענות שלכם הן טענות - - -
וליד טאהא:
אבל הנוסח שפורסם הוא לא שנה.
אוסאמה סעדי:
אתה רוצה רטרואקטיבית, אבל אתה רוצה שנה מהיום.
וליד טאהא:
בדיוק.
וליד טאהא:
ועוד דבר, יש נוסח שפורסם שמדבר על 18 חודשים.
ניר אורבך:
חבר הכנסת ווליד טאהא, בואו נאפשר לחברת הכנסת לסקי.
גבי לסקי:
אם אנחנו מדברים על שנה זה צריך להיות - - -
וליד טאהא:
מיום שנפל החוק.
גבי לסקי:
יש לי בעיה פה, אל תלכו לשם, יש לנו בעיה.
גבי לסקי:
לא לעשות את זה.
וליד טאהא:
לא, לשיטתם, לא לשיטתנו.
וליד טאהא:
לשיטתנו הכול פסול כאן, אבל לשיטתם.
גבי לסקי:
לא, גם זה, אנחנו גם לא רוצים.
גבי לסקי:
תעשו לי טובה, יש סעיפים רטרואקטיביים בתוך החוק שאנחנו מתנגדים להם ואם אנחנו רוצים שהחוק יחול מאותו מועד, זה לא נכון לעשות את זה.
גבי לסקי:
אבל בכל מקרה העניין הזה, אי אפשר לטעון כרגע שהתאריך זה חלק אינטגרלי מדבר החקיקה, אז אני חושבת שמדובר בנושא חדש ואני הייתי מבקשת שכך תסתכל על זה הוועדה.
ניר אורבך:
תודה רבה, חברת הכנסת גבי לסקי.
ניר אורבך:
מירי, בבקשה.
מירי פרנקל שור:
אנחנו בדיון על האם מדובר כאן בחריגה מגדר הנושא.
מירי פרנקל שור:
הצעת החוק הממשלתית קובעת שתחילת תוקפו של החוק הוא ב-6 ביולי והוא יעמוד בתוקפו עד ה-3 באוקטובר 2022.
מירי פרנקל שור:
הוועדה הניחה נוסח עם מועד תוקפו של החוק לזמן אחר, התקבלה הסתייגות בוועדה שמשנה את המועד.
מירי פרנקל שור:
לעמדתי אין כאן חריגה מגדר הנושא.
אוסאמה סעדי:
מירי, אני רק מזכיר לך שבנוסחים שהפצתם אף פעם לא היה תאריך, רק ב-8.3 שמתם 31 באוקטובר.
אוסאמה סעדי:
תראי את כל הנוסחים שהיו, זה תמיד נשאר ריק.
מירי פרנקל שור:
יושב ראש הוועדה התייחס לנושא הזה לאורך כל הדיון.
מירי פרנקל שור:
גם אם לא נכלל מועד, גם בשינוי המועד אין לעמדתי נושא חדש.
ניר אורבך:
חבר הכנסת ווליד טאהא, סיכום קצר.
וליד טאהא:
כן, תודה רבה.
וליד טאהא:
אני רוצה להעיר בהמשך לדברים של גבי, בצדק, שכל הערה שלנו על איזה שהוא נושא לא הופכת את הנוסח, גם אם תתקבל ההערה שלנו, לנוסח מקובל, הוא עדיין נוסח גרוע מאוד, חוק גרוע מאוד, אמרתי עליו שהוא חוק לא חוקתי.
וליד טאהא:
לא משנה איזה נוסח יתקבל, לא משנה איזה מועד יתקבל, הוא עדיין לא היה צריך להיות חוק במדינת ישראל.
וליד טאהא:
זו הערה ראשונה, גבי.
וליד טאהא:
הם עשו כל מיני צעדים שיש בהם מעין יצירתיות בינם לבין היוזמים של החוק, היוזמים של החוק הם רוטמן, סמוטריץ' והחברים שלהם, הם ניהלו שיח של סחיטה מול אלה בממשלה שרוצים בכל זאת להעביר את החוק הזה.
וליד טאהא:
הנה החוק נפל לפני כמה חודשים ותראו פלא, העולם לא התהפך, העולם ממשיך, שום דבר לא קרה, הכול בסדר, אף אחד לא היה צריך את החוק הזה.
וליד טאהא:
מכאן הרי ברור מכל הניסוחים, של 23', 22', אוקטובר, 18 חודשים, אוקטובר שנה הבאה, ברור שיש פה אלמנט של סחר פוליטי בין כמה מרכיבים ועל כן זה כן נושא חדש בעניין הספציפי הזה וזה לא הופך את השאר לגיטימי ומקובל.
וליד טאהא:
פורסם שהנוסח שרצית, רם בן ברק, שיעבור הוא 18 חודשים, עכשיו אתה מקבל הסתייגות אחרת, לכן זה נושא חדש.
ניר אורבך:
חבר הכנסת ווליד טאהא, תודה רבה.
ניר אורבך:
מי בעד להגדיר את הנושא כנושא חדש ירים את ידו.
ניר אורבך:
שניים.
ניר אורבך:
שלושה.
ניר אורבך:
רביזיה.
ניר אורבך:
אנחנו תיכף נוציא הודעה, נראה בהתאם למליאה.
ניר אורבך:
חברת הכנסת מיכל רוזין תנמק את הרביזיה במקומו של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, הסתייגות 213, לחילופין א'.
מיכל רוזין:
אנחנו מדברים על נושא חדש, הדגשנו לגבי נושא התאריך, תחולת החוק.
מיכל רוזין:
אני חייבת לומר שזה קצת מוזר להשאיר סעיף פתוח של תחולת חוק, אנחנו מגישים עליה נושא חדש ורביזיות כשעוד לא הצבענו, אנחנו עוד לא יודעים מה זה יהיה.
מיכל רוזין:
אני רוצה לנמק את עניין הזמנים.
מיכל רוזין:
מצד אחד יש פה בעיה אמיתית, שלמדינת ישראל אין חוק הגירה ברור, אין לה בעצם כללים ברורים וחוסר הקוהרנטיות של הדבר הזה, בין חוק הכניסה לישראל, בין חוק השבות לחוק האזרחות, הוא יוצר גם אנומליה וגם אפליה קשה בחוק.
מיכל רוזין:
מדינה דמוקרטית צריכה שיהיה לה חוק שוויוני גם אם באותו חוק שוויוני יש מה שנקרא אנחנו פה בבית הלאומי של העם היהודי, הקמנו אותו כדי לקלוט את כל היהודים מהעולם, אני מקווה שנקלוט כמה שיותר גם עכשיו, אבל יש פה אנומליה.
מיכל רוזין:
יש פה שלושה חוקים שונים בחוק שלפעמים סותרים אחד את השני, כי חוק הכניסה לישראל קובע דברים מסוימים, חוק האזרחות קובע משהו אחר וכמובן חוק השבות מעל כולם.
מיכל רוזין:
לכן אני חושבת שהיה ראוי לסדר את זה.
מיכל רוזין:
מכיוון שאני לא סומכת היום, כמו שאני לא סומכת על כך שאפשר לכתוב היום חוקה במדינת ישראל אני גם לא חושבת שאפשר לכתוב חוק הגירה הוגן דמוקרטי ויהודי במדינת ישראל ולכן אני לא מציעה לעשות את זה.
מיכל רוזין:
אני כן חושבת שצריך לעשות איזה שהוא סנכרון בין הדברים.
מיכל רוזין:
העובדה שהחוק הזה מחודש מדי שנה במשך 18 שנים, עוד מעט 19 שנים, הסיבה הייתה מכיוון שהתירוץ היה ביטחוני.
מיכל רוזין:
כל עוד יש בעיה ביטחונית, אז הייתה אינתיפאדה שנייה, אחר כך היו פיגועי יחידים וכדומה, בג"צ אמר אוקיי, יש עדיין סיבה ביטחונית ולכן אנחנו לא מבטלים או לא קוראים לבטל את החוק.
מיכל רוזין:
מהרגע שבו שרת הפנים, שהיא אחראית על החוק, שהיא מביאה אותו לכנסת, הודתה ואמרה בפה מלא שמדובר בחוק דמוגרפי, מהרגע שהכנסתם בסעיף המטרה את ביטחונה הלאומי של מדינת ישראל, שכמו שאמרנו, כולל גם ביטחון תזונתי וביטחון אקלימי וכל דבר קשור לביטחון, אז כבר לא מדובר בפרופר ביטחון.
מיכל רוזין:
לפעמים השפה העברית באמת חסרה במילים, באמת.
שמחה רוטמן:
ביטחון עצמי אפשר גם להכניס.
מיכל רוזין:
ביטחון אישי, למשל, זה גם.
מיכל רוזין:
ביטחון לאומי הוא גם הביטחון האישי.
מיכל רוזין:
אם אני הולכת חס וחלילה ואונסים אותי, הביטחון האישי שלי נפגע, זה הביטחון הלאומי, המשטרה צריכה להגן עליי, ולכן המושג הזה של ביטחון לאומי מכיל בתוכו את הכול וזה מה שעשה סעיף המטרה.
מיכל רוזין:
אני לא יודעת איך בג"צ יתייחס אליו, האמירה כרגע היא אמירה מפורשת, דמוגרפית, ובעצם אומרת שאנחנו לא רוצים ערבים פה ולכן אנחנו מחוקקים חוק שהוא אנטי דמוקרטי, לא חוקתי, ואז השאלה שנשאלת, והנה אני מתחברת לרביזיה, אם החוק הזה, חבר הכנסת פינדרוס, נתמך על ידי רוב חברי הכנסת וכנסת ישראל מחליטה לתמוך בו, מדוע רק לשנה?
מיכל רוזין:
מדוע זה לא חוק קבוע?
מיכל רוזין:
למה עוד פעם הוראת שעה, כדי שנידרש לדבר הזה עוד שנה?
מיכל רוזין:
בין אם כאופוזיציה, מה זה עושה לה, בין אם קואליציה, מה זה עושה לה, מדוע אנחנו צריכים להידרש לדבר הזה עוד שנה?
מיכל רוזין:
ואם הזמן, חשוב שלא יהיה ארוך או קבוע, מדוע לשנה ולא חצי שנה, מדוע לא לשלושה חודשים?
מיכל רוזין:
לבחון לפחות.
מיכל רוזין:
מה השינויים מרחיקי הלכת האלה?
מיכל רוזין:
חבר הכנסת רם בן ברק, אחרי 18 שנה הכנסנו שינויים מרחיקי לכת בחוק.
מיכל רוזין:
בוא נקבע שעוד שלושה חודשים, חמישה חודשים, אנחנו בוחנים את ההשפעה.
מיכל רוזין:
אם נראה תוך חמישה חודשים שזהו, סגרו, אף אחד לא מקבל, לא הומניטרי, לא בכלל, אז נבין שיש בעיה בחקיקה שלנו.
מיכל רוזין:
להשאיר את זה פתוח לשנה מצד אחד, ומצד שני לא לעשות שום פיקוח על זה, בעיניי בעייתי מאוד.
אוסאמה סעדי:
תודה, אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.
אוסאמה סעדי:
אני חושב שאנחנו מדברים על החוק הזה כבר שעות על גבי שעות, ימים על גבי ימים.
מיכל רוזין:
גם בימים יש הרבה שעות.
אוסאמה סעדי:
וטענו את כל מה שנטען ואני חושב, ובאמת אני פונה למצפון ולרגש של כל אחת ואחד מכם, זה חוק שלא צריך להיות בספר החוקים של מדינת ישראל.
אוסאמה סעדי:
עזבו, יש כל מיני דרכים ואמצעים ויש גורמי ביטחון שיכולים ומסוגלים והם מהגורמים הטובים ביותר בעולם.
אוסאמה סעדי:
אל תספרו לנו סיפורים שמדובר בחוק ביטחוני ובתכלית ביטחונית, וכל הוויכוח הזה, 18 חודשים, 12 חודשים, רטרואקטיבי, לא רטרואקטיבי, זה מעיד שבאמת המטרה והתכלית הם מעבר לתכלית הראויה הביטחונית שלשמה נחקק החוק ב-2003.
אוסאמה סעדי:
זה שחלק מהקואליציה חובר ביחד עם האופוזיציה, גוש ה-52, שהם הפילו את החוק הזה לאחר שהצביעו על זה שנים על גבי שנים על גבי שנים, ועכשיו אתם חוברים אליהם ומעבירים את החוק הזה בנוסח שהוא יותר חמור מאשר מה שהיה בפעם שעברה ולפני שנה ולפני שנתיים ולפני עשר שנים, למה?
אוסאמה סעדי:
כי סוחטים אתכם.
אוסאמה סעדי:
סוחטים אתכם ואתם רוצים להעביר את החוק הזה.
אוסאמה סעדי:
יש הנחיות של שרת הפנים, שאני לא מסכים להן והן פוגעניות, אבל יש הנחיות שמתחילים לטפל בבקשות, מה יותר טבעי, הגיוני, צודק מאשר לבדוק באופן פרטני?
אוסאמה סעדי:
הנשיאה חיות דיברה על זה בכל פסקי הדין שלה, אמרה שצריך בדיקה פרטנית, פר בן אדם.
אוסאמה סעדי:
לא לעשות, פינדרוס, חסימה גורפת, חסימה כוללנית, כולם, איך שאמר קרעי, כל ילד פלסטיני הוא פוטנציאל להיות מפגע.
יצחק פינדרוס:
לא, אני לא מאמין שקרעי אמר דבר כזה.
אוסאמה סעדי:
אמר, אמר, זה רשום.
אוסאמה סעדי:
אתם מסתכלים על כל האוכלוסייה הזאת.
אוסאמה סעדי:
כבוד יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, גם אותה קבוצה שאמרת בישיבה הראשונה של הוועדה שאנחנו ניתן פתרון לקבוצה הזאת, לא נתנו, לא פתרון ולא מענה.
אוסאמה סעדי:
תצאו ותשמעו, האנשים והמשפחות נמצאים כאן, תשמעו את הסיפורים האנושיים שלהם.
אוסאמה סעדי:
מה הם מחפשים?
אוסאמה סעדי:
כל אחד מחפש לשמור על התא המשפחתי שלו, לפתור את הבעיות.
אוסאמה סעדי:
אתם לא פתרתם את הבעיה של הילדים מעל גיל 14, איזה סיכון ביטחוני יש כאן?
אוסאמה סעדי:
איזה סיכון ביטחוני?
אוסאמה סעדי:
לפצל את המשפחה, ילדים עם תושבות קבע וילדים עם תושב – אחים.
אוסאמה סעדי:
האנשים האלה, אתם לא רק שמטרטרים אותם והם לא יכולים לנסוע דרך נתב"ג וחלק מהמשפחה נוסע דרך נתב"ג וחלק נוסע דרך גשר אלנבי, או רישיון נהיגה, אבל אפילו את העתיד של הצעירים והצעירות האלה אתם הורסים.
אוסאמה סעדי:
אני הבאתי דוגמאות, אנחנו לא מדברים בסיסמאות, שאני מטפל במקרה של רופאה שלמדה שש שנים רפואה ועשתה את הבחינה והיא לא יכולה לעבוד כרופאה, למה?
אוסאמה סעדי:
כי אין לה רישיון קבוע, יש לה א'5.
אוסאמה סעדי:
מה היא תעשה?
אוסאמה סעדי:
הכול יורד לטמיון.
אוסאמה סעדי:
רוקחת, גם אסור.
אוסאמה סעדי:
אלה צעירים שכבר פה 15 ו-20 שנה ובדקו אותם כל שנה כשמחדשים את הרישיון שלהם.
אוסאמה סעדי:
די, די כבר, תסתכלו לאנשים בעיניים, תסתכלו על המקרים ההומניטריים האלה.
אוסאמה סעדי:
לא נתתם שום פתרון לאף קבוצה, בושה וחרפה.
ניר אורבך:
אנחנו נעבור כעת להצבעה על הרביזיה.
ניר אורבך:
מי בעד הרביזיה ירים את ידו.
- דדון:
יש פה שלושה מיש עתיד, יכולים להצביע רק שניים.
- דדון:
ארבעה.
- דדון:
בעד – 2
ניר אורבך:
הרביזיה נפלה.
ניר אורבך:
אני נועל כעת את הישיבה ומסתכל בציפייה לוועדת חוץ וביטחון שתתכנס בהקדם.
ניר אורבך:
צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.
ניר אורבך:
היום יום שני, ד' באדר ב' התשפ"ב, ה-07 במרץ 2022.
ניר אורבך:
אני מתחיל במקבץ הנושאים השני של סדר היום: קביעת סדרי דיון מיוחדים לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת בקריאה השנייה והשלישית בהצעות החוק הבאות - - -
אוריאל בוסו:
למה בנושא השני?
ניר אורבך:
כי דחינו את הישיבה אז לכן אני מתחיל בנושא השני.
ניר אורבך:
להלן הנושאים: 1.
ניר אורבך:
הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 15), התשפ"ב-2022, פ/993/24 כ/874.
ניר אורבך:
הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76), התשפ"ב-2022, מ/1404.
ניר אורבך:
הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 130), התשפ"ב–2022, מ/1440.
ניר אורבך:
הצעת חוק הניקוז וההגנה מפני שטפונות (תיקון מס' 7), התשפ"ב–2022, מ/1443.
ניר אורבך:
הצעת חוק הדואר (תיקון מס' 13), התשפ"ב–2022, מ/1448.
ניר אורבך:
6.
ניר אורבך:
הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 19), התשפ"ב–2021, מ/1453.
ניר אורבך:
7.
ניר אורבך:
הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 229) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התשפ"ב-2022, מ/1490.
ניר אורבך:
זה לא סוד שהנושא הזה של סעיף 98, בכנסות רגילות, מופעל אולי לעיתים יותר נדירות.
ניר אורבך:
לצערי, בגלל היחסים המורכבים והלא-תקינים בין הקואליציה לאופוזיציה אנחנו נאלצים לעשות בו שימוש יותר נרחב מאשר בדרך כלל.
ניר אורבך:
אנחנו מביאים לפה הצעה שגם היינו מול הייעוץ המשפטי והגענו להסכמות ולהבנות עם הייעוץ המשפטי.
ניר אורבך:
הגשנו הצעה גם דרך מי שמנהל בדקות אלו את המשא ומתן מטעם האופוזיציה על מנת לראות מה אפשר לעשות.
ניר אורבך:
אני מקווה שבסופו של דבר נגיע להסכמות, כרגע עדיין אין הסכמות.
ניר אורבך:
נתחיל את הדיון לפי ההצעה של סעיף 98.
מיכאל מלכיאלי:
הדיון עכשיו הוא על סעיף ב נושא 1 או סעיף ב נושאים 1–7.
ניר אורבך:
אנחנו נצביע על כל סעיף בנפרד אבל - - -
יצחק פינדרוס:
אני חושב שגם הדיון צריך להתקיים על כל סעיף בנפרד, לראות את החשיבות והדחיפות, לראות למה הקואליציה שלושה חודשים לא העבירה אפילו חוק אחד.
יצחק פינדרוס:
אנחנו כאילו עובדים, לא הבנתי, הקואליציה לא עובדת וזו אשמתנו?
ניר אורבך:
חבר הכנסת פינדרוס, הכול בסדר, אני - - - אתה מתווכח עם עצמך, חבר הכנסת פינדרוס, אנחנו נעשה דיון על כל סעיף בנפרד.
ניר אורבך:
אני מבין שאנחנו מגיעים טעונים אבל אני מציע - - -
יצחק פינדרוס:
חודשיים וחצי לא עשיתם כלום.
יצחק פינדרוס:
ביום שני סגרתם את המליאה, החרמתם את הדיון על האי-אמון, סגרתם את המליאה במשך שלושה חודשים, הגעתם ביום האחרון – "סעיף 98".
יצחק פינדרוס:
בואו נחליט עכשיו שמושב הקיץ יהיה רק בשבוע האחרון.
בועז טופורובסקי:
במשך שלוש שנים סגרו את המליאה ביום שני.
ניר אורבך:
נשקול לעשות את זה בדיון הבא.
ניר אורבך:
כרגע אנחנו דנים ביום הראשון של השבוע האחרון.
ניר אורבך:
\
יצחק פינדרוס:
אתם לא מסתדרים ביניכם אבל מה זה קשור לאופוזיציה?
יצחק פינדרוס:
פעם אחת רע"מ, פעם אחת גנץ, פעם אחת פנסיה, כל פעם היה לכם ג'וק אחר, פעם אחת ההוא נפגע, פעם אחת ההוא נעלב.
יצחק פינדרוס:
יש לכם ראש ממשלה שיכול לסדר בין פוטין לבין זלנסקי, שיתחיל לסדר בינו לבין עצמו.
יצחק פינדרוס:
שיסדר בלשכה שלו בין שמרית לטל.
ניר אורבך:
חבר הכנסת פינדרוס, בוא נעשה את זה מסודר, אני אתן לכל אחד לדבר.
ניר אורבך:
אני יכול להגיד לך שהטבלה שאציג עכשיו מוסכמת על כל מרכיבי הקואליציה.
ניר אורבך:
אני רואה שאתה דואג.
אוריאל בוסו:
עכשיו הוא מוסכמת אבל - - -
יצחק פינדרוס:
זה יום היסטורי - - -
אוריאל בוסו:
- - -
יצחק פינדרוס:
- - - גם 50,000 הסתייגויות של מרצ לחוק האזרחות?
יצחק פינדרוס:
איזה "יום היסטורי", לא יאומן, זה מקובל על כל מרכיבי ימינה או רק על מרכיבי הקואליציה?
ניר אורבך:
אני מתחיל בסעיף הראשון של נושא ב': קביעת סדרי דיון בהצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 15), התשפ"ב–2022, פ/993/24 כ/874".
ניר אורבך:
אני רוצה להקריא את ההצעה.
יצחק פינדרוס:
כמה הסתייגויות הוגשו על ידי האופוזיציה?
אוריאל בוסו:
אנחנו רוצים לשמוע קודם כל את הייעוץ המשפטי.
אוריאל בוסו:
מה מהות החוק, למה הדחיפות, כמה הסתייגויות.
אוריאל בוסו:
אחר כך נוכל להקשיב.
בועז טופורובסקי:
אני מבקש של תפריעו ליושב-ראש.
בועז טופורובסקי:
זה מפריע לי להקשיב, אני מנסה להבין.
יצחק פינדרוס:
היו לך שלושה חודשים להגיע להסכמה בין מרכיבי הקואליציה.
שגית אפיק:
ניר, אני רק אגיד משהו כללי.
ניר אורבך:
הפעם, מאחר שאני צופה פני עתיד, אחרוג ממנהגי ואומר מראש שכולם יקבלו זכות דיבור.
ניר אורבך:
אגביל את זכות הדיבור לשלוש דקות לסעיף לכל חבר כנסת.
אוריאל בוסו:
אולי נקבל תשובות וזה יספיק.
מיכאל מלכיאלי:
לא צריכים שלוש דקות לכל אחד, ככל שתהיינה תשובות
משה ארבל:
אתה מפעיל 98 גם בוועדה?
שגית אפיק:
אומר דברים שאמר גם היושב-ראש: סעיף 98 הוא סעיף שנועד למקרים חריגים במיוחד.
שגית אפיק:
בכנסת הזאת הוא הופעל יותר פעמים מאשר הופעל בכל יתר הכנסת וגם במקרים שפחות הכרנו.
שגית אפיק:
העובדה שאנחנו נמצאים בסיום כנס היא לא עילה להפעלת סעיף 98, גם לא העובדה שהצטברו הרבה הצעות חוק על שולחן המליאה.
שגית אפיק:
כפי שנאמר כאן, ככל שלא היום הצבעות מסיבות אחרות זה לא גורים לכך שהגענו לסוף מושב ואנחנו צריכים להפעיל סעיף 98 כתוצאה מזה.
שגית אפיק:
אני מזכירה שהממשלה רשאית להביא כל הצעה במהלך הפגרה ויכולה לכנס את המליאה בפגרה.
שגית אפיק:
יחד עם זאת, הועברו אלינו כל אחת מההצעות שלפניכם.
שגית אפיק:
העבירו אלינו רשימה של הצעות חוק שמבקשים להפעיל ביחס אליהן סעיף 98.
שגית אפיק:
ארבל ואנוכי העברנו את הרשימה ליועצים המשפטיים של הוועדות ואלו הצביעו על דחיפויות ביחס לחמש הצעות חוק.
שגית אפיק:
חמש ההצעות הללו מופיעות בפניכם.
אוריאל בוסו:
שבע.
יצחק פינדרוס:
יש פה שבע.
שגית אפיק:
ביחס לאותן חמש הצעות חוק הסכמנו לסדרי דיון מקוצרים שהותאמו בין היתר למספר סעיפי ההצעה לעומת מספר ההסתייגויות.
שגית אפיק:
אומר שביחס לאותן חמש הצעות לא היו הרבה הסתייגויות, אך כיוון שכלל חברי הכנסת מהאופוזיציה רשומים לאותן הסתייגויות נוצר מצב ששעות הדיור במליאה ארוכות.
יצחק פינדרוס:
זה לא נכון, את יודעת שזה לא נכון.
שגית אפיק:
זה המצב.
ניר אורבך:
יצחק, חבר הכנסת פינדרוס, מי שיתפרץ יאבד את זכות הדיבור שלו.
שגית אפיק:
זה המצב, ברגע שנרשמים, אנחנו עושים חישוב תיאורטי.
שגית אפיק:
גם אם בסוף לא מדברים כולם – זו הסיטואציה בסופו של דבר.
שגית אפיק:
אותן חמש הצעות חוק קיבלו זמני דיבור יחסית מצומצמים.
שגית אפיק:
שתי הצעות חוק נוספות שמופיעות בסעיף זה קיבלו כמות שעות דיבור גבוהה יותר.
שגית אפיק:
מדובר בהצעת חוק התקשורת והצעת חוק הדואר שהן הצעות חוק ארוכות יותר מההצעות יותר, 8 שעות לכל אחת מהן.
שגית אפיק:
ביחס לכלל ההצעות, לא הסכמנו שסעיף 98 יכלול קביעת שעת הצבעה מראש מכיוון שזהו מגבלה קשה מדי על פי הבנתנו.
שגית אפיק:
הסכמנו לקיצור הזמנים ולקביעה של מספר ההצבעות השמיות לכל צד.
שגית אפיק:
ככל שתהיינה הצעות חוק נוספות שירצו להחיל ביחס אליהן סעיף 98, אז קודם כל זה מגדיל את הסאה ואת מספר ההפעלות של סעיף 98 גם בכנסת הזאת ולכן נעדיף שזה לא יקרה, אלא אם כן תהיה דחיפות חריגה, בגלל שבכל זאת אנחנו מייחסים כאן מספר יחסית רחב של - - -
מיכאל מלכיאלי:
לחמשת החוקים כל אחד ארבע שעות ולשניים הנותרים שמונה שעות לחוק?
שגית אפיק:
פחות או יותר.
ניר אורבך:
תכף נעבור על כל סעיף כפי שביקשתם.
בועז טופורובסקי:
אני רוצה להגיד משהו כי עלי ללכת לנשיאות.
משה ארבל:
אתה סגן יושב-ראש כנסת?
משה ארבל:
אתה חבר נשיאות?
משה ארבל:
תישאר איתנו, מה רע פה?
מיכאל מלכיאלי:
יאיר לפיד מעדכן את מיקי לוי מה לעשות - - -
בועז טופורובסקי:
אני פשוט חושש שאתה תשלח לי ידיים, אתה קרוב אלי מאוד.
משה ארבל:
הסר דאגה מלבך.
יואב בן צור:
- - - של בועז נותן הוראות למיקי לוי.
יואב בן צור:
עזבו, נו.
בועז טופורובסקי:
בכל מקרה, גם לגבי חוק התקשורת וחוק הדואר הייתה הצעה יותר נמוכה.
בועז טופורובסקי:
לאחר דין ודברים מול נציג האופוזיציה ההצעה גדלה.
בועז טופורובסקי:
חשוב לנו לאפשר לכנסת לעבוד ולחוקק - - -
מיכאל מלכיאלי:
כל הכבוד, תודה.
בועז טופורובסקי:
מצד שני, רצינו לאפשר לאופוזיציה להשתמש בכלים פרלמנטריים בשביל להשיג רוב או למנוע רוב מהקואליציה במקרים כאלה.
בועז טופורובסקי:
לכן, כרגע אין שעות הצבעה בהצעה שלנו, אלא אם כן תהיה הסכמה עם האופוזיציה על חלק מהנושאים.
בועז טופורובסקי:
זאת כדי לאפשר לאופוזיציה להחליט מתי תהיה ההצבעה – יש לנו רק שעות מקסימום – ואז אולי לעשות כל מיני תרגילים פרלמנטריים לגיטימיים.
בועז טופורובסקי:
אני בעד סעיף 98, אני חושב שכדאי לשים את הדברים על השולחן – זה לא שזה יפתור את פקק החקיקה בכנסת – אנחנו לוקחים את הדברים החשובים והדחופים שיש לנו לחוקק ומחוקקים אותם.
בועז טופורובסקי:
כל דבריי הם בכפוף לאישורה של הוועדה, כמובן.
ניר אורבך:
ארבל, תתני הסבר ואז ניתן אפשרות - - -
ארבל אסטרחן:
ההצעה הראשונה היא הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת מירב בן ארי, הצעת חוק נפגעי עבירה שעוסקת בנושא של נטילת דגימות מנפגעי עבירת מין ושמירת דגימות.
ארבל אסטרחן:
מדובר בהצעה שכוללת שני סעיפים וחמש הסתייגויות.
ארבל אסטרחן:
משך הזמן נובע מזה שההסתייגויות הוגשו על ידי סיעות שלמות וזה אומר שמתאפשר זמן דיבור של 22 שעות.
ארבל אסטרחן:
אתה רוצה להגיד מה הצעתכם?
ניר אורבך:
ההצעה שלנו, מכיוון שמדובר בשני סעיפים ובחוק חשוב, שלוש וחצי שעות כשמספר ההצבעות השמיות לכל צד עומד על אחד.
יצחק פינדרוס:
ובלי אפשרות ליושב-ראש ולאף צד להוסיף?
יצחק פינדרוס:
זו אחת הבעיות, היושב-ראש הפך להיות פעיל מפלגה מדרג ז', אז שלא תהיה לו אפשרות לשנות את כללי המשחק תוך כדי.
יצחק פינדרוס:
זה אחד - - -
אוריאל בוסו:
לפני ההגבלה, כמה שעות שיש - - -
ניר אורבך:
חבר הכנסת בוסו, בבקשה.
אוריאל בוסו:
עוד לא הבנתי, יש עניין להסביר את החשיבות של החוק.
אוריאל בוסו:
הבנו שהחוק חשוב, אבל צריך לדעת מה החשיבות שלו עכשיו, לפני היציאה לפגרה.
אוריאל בוסו:
דבר שני, אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית, אמרתם שיש לנו 22 שעות, על פי איזה פרמטר הוחלט על שלוש וחצי.
אוריאל בוסו:
למה לא ארבע ורבע?
אוריאל בוסו:
למה לא שלוש ועשרים?
אוריאל בוסו:
למה לא שש?
אוריאל בוסו:
יש פרמטר או שלקחתם משהו מודולרי - - - את נותנת הסכמה למה שהוא אומר רק - - - איך החלטת על שלוש וחצי?
ניר אורבך:
הקריטריון היה מספר החוקים בחוק ומספר ההסתייגויות.
ניר אורבך:
עברנו על כל חוק וחוק.
אוריאל בוסו:
אבל בחוקים הבאים זה עומד על 3.5 - - -
יצחק פינדרוס:
כמה הסתייגויות הוגשו לחוק הזה?
אוריאל בוסו:
הוגשו חמש הסתייגויות, הן רק חתומות על ידי כל חברי הכנסת מהליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית.
אוריאל בוסו:
לגופו של עניין, כפי שהבהרנו בתחילה ובהמשך לדבריה של היועצת המשפטית:
אוריאל בוסו:
הפעלת סעיף 98 צריכה להיות מלווה בהסברים למה ואיך.
אוריאל בוסו:
אתם בעצמכם יודעים שבמשך ארבעה שבועות לא הייתה פה חקיקה.
אוריאל בוסו:
בכל מקרה, חרם של כמה שבועות.
אוריאל בוסו:
הפקק לא היה בגללנו ואנחנו עושים את עבודתנו הפרלמנטרית כפי שמחייב החוק.
אוריאל בוסו:
גם עכשיו, כשיש לנו את האפשרות, וזה לא משנה אם זה שבוע אחרון של החקיקה, מבחינתנו צריך לתת את זמן הדיבור, צריך לדעת להפעיל את זה בשום שכל.
אוריאל בוסו:
אם הייתם באים עם כמה חוקים שהם בגדר הוראת שעה שכרגע, כמו שפעם היה, פתיחת מעברים לפליטים לא רצויים, זה כבר אומר בפני עצמו משהו.
אוריאל בוסו:
כאן אתם הולכים להפעיל אותו ממש בצורה כמו שוק, סעיף אחר סעיף.
אוריאל בוסו:
אני מתפלא על הייעוץ המשפטי שמסכים לכך, ברור שנתנו לכם 20 חוקים ומתוכם בחרו חמישה חוקים - - - שרוצים להפעיל את סעיף 98.
אוריאל בוסו:
אנחנו חושבים שזה לא ראוי ולכן התנגדותנו ברורה.
ניר אורבך:
תודה רבה לחבר הכנסת בוסו.
ניר אורבך:
חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.
משה גפני:
מה זה, אתם מביאים את חוק הגיור?
שלמה קרעי:
איפה התוכנית של סעיף 98?
משה גפני:
בשבוע כזה מביאים את חוק הגיור?
ניר אורבך:
הרב גפני, אנחנו לא שם עכשיו.
אוריאל בוסו:
יש מלא פליטים שצריך לגייר אותם.
ניר אורבך:
זה הריב הבא שלנו, אנחנו לא בסעיף הזה.
יצחק פינדרוס:
אם אתה מביא את סעיף 98 אז סימן שיש לך לחץ חקיקה, אז מה קרה?
ניר אורבך:
תריב איתי על זה אחר כך.
משה גפני:
אני לא רוצה לריב, אני רוצה שתוריד את זה.
ניר אורבך:
התחלנו מהסעיף השני בסדר היום.
שלמה קרעי:
ניר, איפה התוכנית של סעיף 98?
יריב לוין:
אנחנו רוצים לדבר אל מול נייר כתוב.
ניר אורבך:
ניתן לכם את זה בדקות הקרובות.
מיכאל מלכיאלי:
תודה, אדוני, לפי מה שאנחנו רואים כאן בסדר יום יש לך תוכנית או לוועדה תוכנית להביא את הצעת החוק מערך הגיור.
מיכאל מלכיאלי:
אני חושב שממש לא ראוי, חוק כל-כך גדול.
מיכאל מלכיאלי:
עזוב את המילה "הרסני" על זה ניתן להתווכח, אבל מדובר בחוק כל-כך משמעותי.
מיכאל מלכיאלי:
אני חושב שהגיע הזמן שוועדת הכנסת תאמר שהיא לא חותמת גומי של הממשלה.
מיכאל מלכיאלי:
אם לממשלה חשוב הדבר הזה אז היא הייתה צריכה לבוא בשבוע שעבר ולפני שבועיים.
מיכאל מלכיאלי:
אני רוצה להעיר על מה שאמרת, אדוני היושב-ראש, בתחילת דבריך.
מיכאל מלכיאלי:
הפקק האיום של הרבה חוקים תקועים לא הגיע בגלל ויכוח או עימות בין קואליציה לאופוזיציה.
מיכאל מלכיאלי:
כל זה קרה בגלל אי-הסכמות פנים קואליציוניות.
מיכאל מלכיאלי:
אתם לא מצליחים למצוא הבנות לגבי שום חוק.
מיכאל מלכיאלי:
אנחנו רואים איך המליאה מתנהלת.
מיכאל מלכיאלי:
יום אחד מנסור עבאס מגיע ומושך לכם חוק, יום אחד מרצ מושכת חוק אחר.
מיכאל מלכיאלי:
אין לכם אפשרות אמיתית לקיים קואליציה יציבה שמחוקקת ולכן נוצר הפקק הגדול הזה וביום האחרון של המושב אתם רוצים לדחוף עשרות חוקים.
מיכאל מלכיאלי:
אין ספק שבתוך שבעת החוקים שהוצגו יש חוקים דרמטיים מאוד.
מיכאל מלכיאלי:
לתת למליאת הכנסת רק מספר שעות לדיון, מה פירוש: "הגענו להבנה עם האופוזיציה"?
מיכאל מלכיאלי:
צריך להבין שלאופוזיציה אין אמירה כי אם לא היינו מגיעים להבנה, הייתם רומסים את זה במשהו אחר לגמרי.
שלמה קרעי:
מלכיאלי, לא הגיעו לשום הבנה עם האופוזיציה.
שלמה קרעי:
אל תבלבל.
ניר אורבך:
גם לא אמרנו את זה, חבר הכנסת מלכיאלי, לא אמרנו שהגענו להבנה, אמרנו שנתנו הצעה לאופוזיציה והיא לא אושרה.
מיכאל מלכיאלי:
אוקיי, אז אני מאוד שמח שלא אישרו.
מיכאל מלכיאלי:
אני חושב שהצעות החוק הללו הן דרמטיות, ענקיות, וראוי שמליאת הכנסת תקיים דיון ארוך ומעמיק ואמיתי ולא משהו אחר.
מיכאל מלכיאלי:
אסיים במה שאמר פינדרוס מקודם:
מיכאל מלכיאלי:
בנט שאין לו שום אחוזי תמיכה בארץ, שום הצלחה בשום דבר, מטייל בין מדינה למדינה ללכת לעשות כאילו הסכמי שלום, כדאי היה שיתעסק בקואליציה לייצב את הקואליציה כדי שהיו מצליחים להעביר את החוקים.
מיכאל מלכיאלי:
אני מקווה שאתה, יושב-ראש הוועדה, לא תשמש כחותמת גומי של הממשלה, ותומר לממשלה: יש גם כנסת שיש לה מה לומר.
ניר אורבך:
חבר הכנסת ביטון, בבקשה.
חיים ביטון:
אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביע תמיהה גדולה על ההתנהלות של הוועדה כרגע ועל הבקשה שלה.
חיים ביטון:
אם מדברים על מושג של דמוקרטיה ומהות הרוב אז מאוד מפתיע שהכלים שניתנים לכנסת הזאת נרמסים פעם אחר פעם.
חיים ביטון:
אנחנו רואים שהסיבה האמיתית שלא התקיים סדר הדברים כרצונכם הוא בגלל שלא הצלחתם לייצר רוב.
חיים ביטון:
אז יש פתרונות, אם לא מצליחים לייצר רוב בגלל שיש רוב מצומצם אז מביאים את הסעיף הבא.
חיים ביטון:
הסעיף הבא זה לבוא לוועדות וגם בוועדות עשיתם ועדות לא שוויוניות כדי לנצח גם את העניין הזה שתוכלו להעביר בוועדות סעיפים כאלו ואחרים שגם הם נוגדים את מהות הרוב.
חיים ביטון:
אם אנחנו מסתכלים על המצב שנמצא כרגע, אתם לא הצלחתם לייצר את הרוב בכנסת ואתם מנסים לנצח אותו על ידי סעיף 98 שהוא דריסה - - - הבעיה הפנים-קואליציונית גרמה לכך שבשבועות האחרונים לא הצלחתם להעביר חוקים לפי סדר הדברים שרציתם להגיע.
חיים ביטון:
שנינו יודעים שאם הכנסת ביום שני שעבר הייתה נגמרת כפי שרציתם אז לא היינו צריכים לשבת פה על סעיף 98 כי הייתה לכם חלוקת חוקים מסודרת.
חיים ביטון:
לא אנחנו גרמנו לכך שהחוקים לא עוברים.
חיים ביטון:
כמובן שבתפקידנו עשינו את מה שאנחנו צריכים לעשות.
חיים ביטון:
הבעיות הפנים-קואליציוניות שלכם לא יכולות שוב פעם לשבת בעמדה הזאת שמביאים סעיפים דורסניים כמו 98, וכפי שאמרה היועצת המשפטית, מעולם, באף כנסת מאז קום המדינה לא השתמשו כל-כך הרבה בסעיף 98.
חיים ביטון:
הסיפור האמיתי הוא שמספר את הבעיה הפנים-קואליציונית שלכם.
חיים ביטון:
אל תפתרו את זה בחוקים דורסניים.
חיים ביטון:
לכן הגשנו את הבקשה שהסעיפים יעברו לפי הסדר שנצרך וכמות הזמן שצריך לדבר.
חיים ביטון:
זה שחסר לכם זמן זו בעיה שלכם.
חיים ביטון:
אסור להפעיל סעיף 98 בכל-כך הרבה סעיפים.
חיים ביטון:
זו דורסנות של הדמוקרטיה.
ניר אורבך:
תודה לחבר הכנסת ביטון.
משה ארבל:
מכובדי היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בדיון משמעותי.
משה ארבל:
אחרי שהיועצת המשפטית של הכנסת הציגה כאן את המשמעות והדברים הללו באו לידי ביטוי בכתב במכתבו של יושב-ראש הכנסת לחברי סיעת ש"ס בסוגיה של השימוש הבלתי-מידתי בסעיף 98 שנעשה פעם אחר פעם בצורה דורסנית.