GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טליה:
זה היכולת שלנו להעניק לשרים או לסגני השרים או לחברי הכנסת שאנחנו עובדים איתם היא לא תסולא בפז, ואתם צריכים לשמור עלינו.
טליה:
אני מתקרבת לגיל 67.
טליה:
אני אמשיך לעבוד כל זמן שאני עוד אוכל, ירצו אותי, ואני אוכל להשפיע.
טליה:
אבל אני חושבת שאחרי כל כך הרבה שנים, על מה אנחנו מדברים פה?
טליה:
על מענק יובל שמגיע לכל עובדות הכנסת?
טליה:
ולא מדובר פה בהמון יועצים פרלמנטריים, אני יודעת.
טליה:
אז אנחנו מאוד נשמח - - -
ניר אורבך:
טליה, מאה אחוז.
ניר אורבך:
אמרנו שיהיה דיון על זה בוועדה הציבורית.
ניר אורבך:
אני מציע גם שאת תבואי לוועדה בתור נציגת העובדים והעובדות הוותיקים, ואת תציגי את העניין.
טליה:
אני מאוד אשמח.
טליה:
אני סומכת עליכם.
טליה:
רק רציתי להראות לכם: ככה נראות הפנים של הוותיקות.
ניר אורבך:
אנחנו נעבור עכשיו לארבל.
שלמה קרעי:
אני גם רציתי לומר משהו.
שלמה קרעי:
אחרי ארבל?
שלמה קרעי:
אין לי בעיה.
ניר אורבך:
שלמה, תבוא פעם הבאה מחר.
שלמה קרעי:
מה זה משנה?
ניר אורבך:
בטח זה משנה, כי יש לנו עוד דיון.
אחמד טיבי:
תן לו להצביע, שלמה.
שלמה קרעי:
דקה אחת.
אחמד טיבי:
תן לו דקה.
שלמה קרעי:
בלילות הארוכים שלנו בפיליבסטרים אנחנו יושבים עם דוכן פלאפל בפרסה, שתייה, קפה וכיבודים.
שלמה קרעי:
אני חושב שצריך לדאוג גם ליועצים הפרלמנטריים לעמדה כזו.
אחמד טיבי:
פלאפל לעוזרים.
ניר אורבך:
שלמה, תודה רבה.
ניר אורבך:
זה מתקשר גם לדברים אחרים שאמרו.
ניר אורבך:
רק משפט אחד, הוועדה הציבורית, יחד עם מנכ"ל הכנסת והחשבות, צמצמו פה פערים של שנים ארוכות.
ניר אורבך:
בוודאי לא כל הדברים נסגרו, ודאי לא לשביעות רצון גם לא חברי הכנסת וגם לא היועצים הפרלמנטריים.
ניר אורבך:
אנחנו הבטחנו שבמגבלות ובאפשרויות אנחנו ננסה לדון על דברים נוספים.
ניר אורבך:
כרגע אנחנו מצביעים על מה שהוסכם ומה שסוכם.
ניר אורבך:
אמרו גם חברי הכנסת דברים נוספים, עלה פה הנושא של כביש 6.
ניר אורבך:
יש לנו דלת פתוחה.
ניר אורבך:
ממשיכים לעבוד גם מול המנכ"ל וגם מול החשבות, ואנחנו נראה מה אפשר יהיה לעשות גם בדברים האלה.
ניר אורבך:
כעת אני רוצה שהיועצת המשפטית ארבל תקריא את הצעת ההחלטה ואנחנו נצביע עליה, ונוכל סוף סוף לסמן וי גדול על מה שלפחות סוכם כבר.
ארבל אסטרחן:
אוקיי, אז התיקון להחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים).
ארבל אסטרחן:
מונח גם בפניכם הנוסח, שהיה גם בפני הוועדה הציבורית.
ארבל אסטרחן:
תיקון סעיף 10 – זה התיקון שנוגע ללינות חברי הכנסת, לא היועצים, והוא מוסיף את האפשרות: בסעיף 10(ב1), אחרי "במוצאי שבת" יבוא "או ביום ראשון", ובמקום "בישיבת ועדה ביום ראשון" יבוא "בישיבת ועדה ביום שלמחרת".
ארבל אסטרחן:
חשב הכנסת התייחס והסביר את העניין הזה.
ארבל אסטרחן:
סעיף 2 מתקן את סעיף 40ט להחלטה, שזה הסעיף של השכר: זה השכר שיהיה משכר ינואר.
ארבל אסטרחן:
תכף תראו את השכר של מאי עד דצמבר.
ארבל אסטרחן:
זה לעניין הוותק בעיסוקים קודמים.
ארבל אסטרחן:
זה לפי ההשכלה, המדרגות האלה.
ארבל אסטרחן:
זה עניין הוותק של בעלי השכלה תורנית.
ארבל אסטרחן:
אלה התיקונים לגבי השכר.
ארבל אסטרחן:
תיקון סעיף 40י – זה תיקון לגבי התנאים הנלווים.
ארבל אסטרחן:
קודם כול יש את עניין הטלפון, שמחליף את ההוראה שקיימת היום ויגיד: השתתפות בהוצאות שימוש במכשיר רדיו-טלפון-נייד בסכום החודשי הנקוב בתקנה 2 לתקנות מס הכנסה (שווי השימוש ברדיו טלפון נייד).
ארבל אסטרחן:
הסביר את זה גם החשב.
ארבל אסטרחן:
פסקה (2) זו הפסקה שמדברת על נסיעות, כלכלה ולינה.
ארבל אסטרחן:
אז יש פה את העלאת הסכומים.
ארבל אסטרחן:
גם כן, בקטגוריות לפי מרחק המגורים: במקום 1,800 ש"ח – 1,845; במקום 2,200 ש"ח – 2,255; ובמקום 2,500 – 2,562.
ארבל אסטרחן:
וסעיף קטן (ג) מתייחס ללינות.
ארבל אסטרחן:
אז קודם כול יש התייחסות לכך שרק לינה של יועץ פרלמנטרי שמקום מגוריו הקבוע אינו בירושלים.
ארבל אסטרחן:
(2) במקום 95 ק"מ יבוא 100 ק"מ – הסביר את זה החשב לגבי המרחק של מי שזכאי ללינה.
ארבל אסטרחן:
ואז מתווספת זכאות לשתי לינות נוספות, של יועץ פרלמנטרי אחד בלבד, שמעסיק ח"כ שלן בירושלים לפי הוראות סעיף 10.
ארבל אסטרחן:
זאת אומרת, זה יועץ שנלווה לח"כ שנשאר ללון בירושלים.
ארבל אסטרחן:
ובלבד שמתקיים אחד מאלה: חלופה אחת היא שהיועץ נדרש ללון בירושלים בשל לינת חבר הכנסת בירושלים, עקב השתתפותו בישיבה או בסיור של ועדה, כאמור בסעיף 10(ב1), ומקום מגוריו הקבוע של היועץ מרוחק 100 ק"מ לפחות; והחלופה השנייה היא שהיועץ נדרש ללון בירושלים במוצ"ש או בראשון בשל לינת חבר הכנסת בירושלים עקב השתתפותו בישיבת ועדה ביום שלמוחרת, כאמור בסעיף 10(ב1), ומקום מגוריו הקבוע של היועץ הפרלמנטרי מרוחק מירושלים 100 ק"מ לפחות וסמוך למקום מגוריו של חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן:
אלה שתי החלופות החדשות.
ארבל אסטרחן:
אחר כך, בסעיף קטן (ב)(2), המילים "על יועץ פרלמנטרי שמקום מגוריו הקבוע מרוחק מירושלים 95 ק"מ לפחות" – יימחקו.
ארבל אסטרחן:
כלומר, זה סעיף הגילום של כל הלינות של היועצים, אין יותר התייחסות למרחק המגורים.
ארבל אסטרחן:
אחר כך מתווספת הוראה שאומרת: לעניין חישוב המרחק בין משכן הכנסת למקום מגוריו של היועץ הפרלמנטרי, לשם החזר הוצאות ותשלומים לפי סעיף זה, לא יובאו בחשבון כבישי אגרה.
ארבל אסטרחן:
גם הסביר את זה החשב.
ארבל אסטרחן:
סעיף 4 מתקן את סעיף 51, שזה סעיף ההצמדות בהחלטה, ומוסיף את העובדה שתשלומי האש"ל יוצמדו מדי ינואר לעליית המדד.
ארבל אסטרחן:
ואז יש לנו תחילה והוראת שעה: תחילתה של החלטה זו עם קבלתה, כלומר היום.
ארבל אסטרחן:
ויש סעיפים מסוימים שהתחילה שלהם תהיה ב-1 ביוני, שזה סעיפים 2(1)(ב) ו-2(4) בהחלטה שעכשיו הקראתי, שזה סעיפי הוותק של עוזרי מנכ"ל וותק של לימודים תורניים.
ארבל אסטרחן:
בגלל שזה ענייני שכר הם יתחילו בתחילת החודש הבא.
ארבל אסטרחן:
סעיף 3(1)(א) זה ההוראות לגבי הטלפון.
ארבל אסטרחן:
(ב) זה חישוב תשלומי האש"ל.
ארבל אסטרחן:
ו-3(3), שזה הנושא של כביש האגרה, כל אלה תחילתם ב-1 בחודש הבא.
ארבל אסטרחן:
צריך לשים לב, שענייני הלינה, יש להם תחילה מיידית.
ארבל אסטרחן:
וכאן יש את הוראת השעה לגבי השכר, שלגבי שכר שישולם עבור חודשים מאי – דצמבר, לא יהיו הסכומים שהקראתי מקודם, אלא יהיה 8,745 ש"ח, 9,548 ש"ח ו-10,049 ש"ח, כאמור לפי השכלה.
ארבל אסטרחן:
וההוראה האחרונה היא הוראת מעבר לגבי הטלפון, שגם את זה הסביר החשב.
ארבל אסטרחן:
יועץ פרלמנטרי שקיבל מכשיר רט"ן מסוג שעליו הורה חשב הכנסת לפי סעיף 40י(א)(1), שהיה קיים עד היום, יהיה זכאי, עד סיום תקופת ההתקשרות עם חברת הרט"ן לגבי המכשיר, להשתתפות בתשלום עבור שימוש ברט"ן, כפי שיורה חשב הכנסת בהתאם להתקשרות עם חברת הרט"ן, שישולם ישירות לחברת הרט"ן.
ארבל אסטרחן:
אלה ההוראות.
ניר אורבך:
פה אחד המלצות הוועדה והצעת ההחלטה עברו.
ניר אורבך:
אני מברך אתכם, היועצים הפרלמנטריים והנציגים שלהם, על העבודה שעשיתם, ואנחנו נמשיך להיות אתכם.
יבגני סובה:
בוקר טוב, היום יום שני, כ"ב באייר התשפ"ב, 23 במאי 2022.
יבגני סובה:
אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.
יבגני סובה:
על סדר היום: בקשת המשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ב-2022 (מ/1544), לפני הקריאה הראשונה.
יבגני סובה:
אנחנו נשמע תחילה את נציג משרד המשפטים, עו"ד אסף גרינבאום, יועץ מקצועי לשר.
יבגני סובה:
אסף, בבקשה.
אסף גרינבאום:
יש לנו פה הצעת חוק ממשלתית, שלמעשה מוארכת כל חמש שנים משנת 1967.
אסף גרינבאום:
למעשה, כבר 55 שנים מאריכים את הוראת השעה הזו.
אסף גרינבאום:
הוראת השעה הזו מסדירה את כל הסדר הציבורי והמשפטי באיו"ש.
אסף גרינבאום:
יש פה הוראות חוק שהן מאוד קריטיות לסדר הציבורי ביהודה ושומרון.
אסף גרינבאום:
בכלל זאת, למשל, חוק העונשין הישראלי מוחל על אזרחים ישראלים שמתגוררים באיו"ש מכוח תקנות שעת חירום האלה.
אסף גרינבאום:
כל ההסדר הזה שאסירים ביטחוניים מרצים את עונשם בבתי סוהר שנמצאים במדינת ישראל נעשה מכוח תקנות שעות החירום הללו.
אסף גרינבאום:
החשיבות והדחיפות של ההצעה הזו ברורה לכולם.
אסף גרינבאום:
בסוף חודש יוני הוראת השעה הזו תפקע, ולכן גם בגלל חשיבות הנושא, וגם בגלל הדחיפות, יש חשיבות גדולה להביא את ההצעה הזו כמה שיותר מהר למליאת הכנסת ולאשר אותה.
איתן גינזבורג:
אני רוצה להבין את סדר הדברים בבקשה להקדמת הדיון.
איתן גינזבורג:
כי אם הבקשה הזו לא היתה מתקבלת, אפשר היה להתחיל לדון בזה ביום רביעי הקרוב כי צריך 48 שעות ברגע הנחה על שולחן הכנסת.
איתן גינזבורג:
היום מניחים על שולחן הכנסת את הצעת החוק לאחר שזה עבר אישור הממשלה, ועל פי תקנון הכנסת אפשר לדון בזה אחרי 48 שעות מיום ההנחה.
איתן גינזבורג:
הם מתכוונים להצביע על זה היום במליאה?
אסף גרינבאום:
כן, כן.
איתן גינזבורג:
מי אמר את זה?
איתן גינזבורג:
למה הנהלת הקואליציה לא יודעת מזה בכלל?
איתן גינזבורג:
מי דיבר על זה בכלל?
איתן גינזבורג:
מי אמר שמצביעים על זה היום במליאה?
איתן גינזבורג:
יש לנו את ממדים ללימודים, 18 שעות דיבור על הסתייגויות.
איתן גינזבורג:
מתי מביאים את זה?
יבגני סובה:
אבל אם אנחנו צריכים להצביע על פטור מחובת הנחה, אז יכול להיות שפשוט נצביע על הפטור וזה הכול.
איתן גינזבורג:
פטור מחובת הנחה אומר שהממשלה רוצה להביא את זה או היום או מחר.
איתן גינזבורג:
האם זו הכוונה?
אסף גרינבאום:
זו הכוונה.
איתן גינזבורג:
אני לא יודע על זה.
איתן גינזבורג:
אתה יודע על זה?
יבגני סובה:
יש לך תשובה לשאלת חבר הכנסת גינזבורג?
אסף גרינבאום:
אתמול בממשלה דובר על זה שההצעה הזו תובא כבר היום, אחרי ממדים ללימודים, אני מבין.
אסף גרינבאום:
אני מבין שיש הסכמות בתוך הקואליציה על כך שההצעה הזו תבוא.
אסף גרינבאום:
שוב, מדובר בהצעה דחופה.
מירב בן ארי:
מה זה "דחופה"?
מירב בן ארי:
מתי פג התוקף של זה?
אסף גרינבאום:
בסוף יוני.
מירב בן ארי:
סוף יוני זה דחוף?
איתן גינזבורג:
ואם יתחילו לדון בזה ביום שני הבא?
אסף גרינבאום:
צריך להעביר את זה בשלוש קריאות.
איתן גינזבורג:
אנחנו יודעים איך הדברים עובדים.
איתן גינזבורג:
אם זה יעלה להצבעה בקריאה ראשונה ביום שני הבא ויתחילו לדון בזה?
איתן גינזבורג:
באיזה ועדה זה אמור להיות נדון?
אסף גרינבאום:
זה כנראה יגיע לחוקה או לחוץ וביטחון?
איתן גינזבורג:
יתחילו לדון בזה וידונו בזה שבוע-שבועיים.
איתן גינזבורג:
עוד אין לך אפילו אמצע יוני.
יבגני סובה:
אבל תשכח שיש לך גם את חג השבועות.
מירב בן ארי:
יש לנו היום דיון של 18 שעות.
מירב בן ארי:
למה צריך להביא את זה?
יבגני סובה:
מה מטריד אותך כרגע?
מירב בן ארי:
אני רוצה לדעת מה הדחיפות כשזה פוקע בסוף יוני?
מירב בן ארי:
למה להביא את זה היום?
איתן גינזבורג:
משבוע הבא יש שלושה שבועות להעביר את זה.
איתן גינזבורג:
למה צריך להביא פטור עכשיו?
יבגני סובה:
יכול להיות שנציגי הממשלה עדכנו את יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת אורבך וכרגע נתבקשתי.
יבגני סובה:
חבר הכנסת פינדרוס, אתה רוצה להתייחס?
יצחק פינדרוס:
אני רוצה לשאול את נציג משרד המשפטים אם הוא כרגע מנהל את המשא ומתן הקואליציוני בין גדעון סער לגנץ.
אסף גרינבאום:
הדבר הזה עלה בישיבת הממשלה אתמול.
אסף גרינבאום:
הממשלה החליטה על קיצור על תקופת הערר לגבי הצעת החוק הזו.
אסף גרינבאום:
כמו שאמרתי, זו הצעת חוק שמאריכים אותה כבר 55 שנה כל חמש שנים.
אסף גרינבאום:
זו הצעת חוק קריטית.
אסף גרינבאום:
אין פה שום מקום, לא לדחיות ולא לעיכובים.
יבגני סובה:
השאלה היתה אחרת.
יבגני סובה:
השאלה היתה האם הממשלה תיאמה את זה מול ראשות הקואליציה להביא את זה היום להצבעה.
יבגני סובה:
זו היתה שאלת חבר הכנסת גינזבורג.
יבגני סובה:
חבר הכנסת גינזבורג, הוא משיב שזה תואם.
יבגני סובה:
יש לנו היום בשעה אחת ישיבת קואליציה.
יבגני סובה:
יכול להיות שבהנהלת הקואליציה נקבל עדכון, וכך הדבר הזה יובא לידיעת שאר חברי הקואליציה.
יבגני סובה:
חברת הכנסת בן ארי, בבקשה.
מירב בן ארי:
אני רוצה לדעת למה האירוע הזה היום צריך לעכב אותנו בשלוש שעות.
מירב בן ארי:
אני מבקשת בהנהלת הקואליציה להעביר את זה לשבוע הבא.
מירב בן ארי:
יש לנו היום 18 שעות של דיון.
יבגני סובה:
אבל זה לא מעכב.
יבגני סובה:
הוא אמר בפירוש אחרי חוק ממדים ללימודים, ששם אני מבין שיש סדרי דיון ארוכים.
מירב בן ארי:
אבל האם אתה חושב שאנחנו צריכים להישאר עוד אחרי שאנחנו עוברים לילה לבן?
מירב בן ארי:
זה סוף יוני, לא סוף מאי.
יבגני סובה:
אבל בכל קריאה ראשונה אפשר להתייחס לעיכוב.
יבגני סובה:
אבל לא משנה.
מירב בן ארי:
זה לא מקובל עליי, ואמרתי זאת לאיתן.
אסף גרינבאום:
חברת הכנסת בן ארי, אני רוצה לחדד שהצעת החוק הזו היתה אמור לעלות כבר לפני שבועיים.
אסף גרינבאום:
מדובר בהצעת חוק שיש לה השלכות כבדות משקל, זו לא הצעת חוק רגילה בהקשר הזה.
איתן גינזבורג:
אנחנו לא מתנגדים לזה.
מירב בן ארי:
לא אמרתי שהחוק לא טוב, אמרתי שיש לנו היום 18 שעות דיון ולילה לבן.
מירב בן ארי:
זו עמדתי, אפשר להתקדם.
קריאה:
אין בעיה.
קריאה:
בואו נעשה את הדיונים האלה בהנהלת קואליציה.
קריאה:
למה עכשיו?
יבגני סובה:
מירב, אפשר להתקדם.
יבגני סובה:
חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.
יצחק פינדרוס:
אני רוצה להבין.
יצחק פינדרוס:
החוק הזה הוא חוק ליהודים וערבים ביהודה ושומרון או רק ליהודים?
יצחק פינדרוס:
עד כמה שאני יודע, מחוז ש"י לא נכנס לכפרים לא יהודים, אז על מי זה חל?
אסף גרינבאום:
לישראלים.
אסף גרינבאום:
זה לא כל כך מדויק.
אסף גרינבאום:
המשטרה נכנסת לבצע פעולות חקירה על עבירות שבוצעו בשטחי מדינת ישראל.
אסף גרינבאום:
הדבר הזה, למשל, נעשה מכוח התקנות האלה.
אסף גרינבאום:
לכן, החשיבות פה היא אדירה ואי אפשר לדחות את זה.
אסף גרינבאום:
זה לא סובל דיחוי.
יצחק פינדרוס:
החוק הזה חל על כולם בשטחי יהודה ושומרון או רק על יהודים?
אסף גרינבאום:
על ישראלים.
איתן גינזבורג:
זה חל על ישראלים.
יבגני סובה:
אתה מתעקש לשאול על לאום של אזרח ישראלי.
יבגני סובה:
מדובר על אזרח ישראלי.
יצחק פינדרוס:
לא הבנתי.
יצחק פינדרוס:
אם אני נולדתי ביהודה ושומרון אני אזרח ישראלי אם אני יהודי.
יצחק פינדרוס:
ואם אני ערבי שנולד ביהודה ושומרון, אני לא ישראלי?
יבגני סובה:
יש לך אזרחות או אין לך אזרחות?
יבגני סובה:
מה השאלה?
יבגני סובה:
קיבלת תשובה שלוש פעמים שמדובר על אזרחים ישראלים.
יצחק פינדרוס:
המשטרה לא נכנסת.
יצחק פינדרוס:
לא חוק השבות.
יצחק פינדרוס:
שאלתי על מי זה חל.
יצחק פינדרוס:
הפוך, אני אומר שלא צריך להיות לפי חוק השבות אלא הכול צריך להיות לפי מי שגר שם.
אסף גרינבאום:
אני אדייק.
אסף גרינבאום:
יש כל מיני הוראות שחלות מכוח החוק הזה.
אסף גרינבאום:
למשל, תחולת חוק העונשין על אזרחים ישראלים שמתגוררים באיו"ש.
אסף גרינבאום:
אבל יש הוראות נוספות שחלות גם על תושבי האזור שאינם ישראלים.
אסף גרינבאום:
כמו למשל, ההסדר הזה שפלסטינים שנשפטו בבתי דין צבאיים מרצים היום את עונשם בבתי הכלא בתוך מדינת ישראל מכוח החוק הזה.
אסף גרינבאום:
יש פה שלל נושאים שמוסדרים.
אסף גרינבאום:
גם היחסים בין הרשות הפלסטינית למדינת ישראל בכל הנוגע לעזרה הדדית.
אסף גרינבאום:
הדבר הזה הוא מכוח תקנות שעת חירום
יצחק פינדרוס:
אבל המציאות הזו שמחוז ש"י פועל רק בתוך יישובים בתוך גדרות ולא ביישובים הערבים ליד, זה גם חלק מהתקנות האלה?
אסף גרינבאום:
אני לא יודע.
אסף גרינבאום:
אתה מכניס אותי פה לפרטים שאני לא מספיק בקי בהם.
איתן גינזבורג:
פינדרוס, אם החוק הזה לא עובר, אז המשמעות היא שפלסטינאים נשפטו בבית דין צבאי על עבירות כאלה ואחרות יצטרכו לרצות את עונשם במתקני כליאה אחרים שלא בתוך מדינת ישראל, ואין כאלה, מלבד כלא עופר, שלא בנוי להכיל את כל העצירים או האסירים האלה.
איתן גינזבורג:
לכן, כדי שיוכלו לכלוא אותם במגידו ובמקומות כאלה, צריך להמשיך את החוק הזה כי אחרת יצטרכו להביא את כולם רק למתקן היחידי שקיים, והוא כלא עופר, שהוא לא בנוי לקליטת כל האסירים בתנאים הפיזיים שלו, וגם לא בתנאים האחרים שלו, לכן, החוק הזה נדרש.
איתן גינזבורג:
אין ויכוח לגבי חשיבות החוק.
איתן גינזבורג:
הוויכוח הוא רק על סדרי הדיון של המליאה.
יצחק פינדרוס:
יש פתרון לחוק הזה והוא להחיל את החוק הישראלי ביהודה ושומרון.
יצחק פינדרוס:
זה נמצא בוועדת הכנסת והיא עדיין לא קיבלה החלטה.
יבגני סובה:
חברת הכנסת שירלי פינטו, את רוצה להוסיף או שנעבור להצבעה?
מירב בן ארי:
בוא נעבור להצבעה.
שירלי פינטו קדוש:
(אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: הצבעה)
יבגני סובה:
נעבור להצבעה.
יבגני סובה:
מי בעד?
יבגני סובה:
בעד – פה אחד
יבגני סובה:
חמישה בעד.
יבגני סובה:
אין מתנגדים.
יבגני סובה:
אני קובע כי הצעת החוק עברה בוועדה וקיבלה פטור מחובת הנחה לפני הקריאה הראשונה.
יצחק פינדרוס:
אני בעד כי חברת הכנסת ג'ידא זועבי ואחמד טיבי ביקשו ממני להיות בעדה.
יצחק פינדרוס:
בקשה אחרונה של טל גן צבי ולכבודו.
ניר אורבך:
היום יום שלישי, ט"ז באייר התשפ"ב, 17 במאי 2022.
ניר אורבך:
הנושא הראשון על סדר-היום: ערעורם של חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק ושלמה קרעי על החלטת הנשיאות שלא לאשר דחיפות הצעתם לסדר-היום בנושא "רפיסות הממשלה מול מנהיגי החמאס ומול המחבלים מג'נין".
ניר אורבך:
אני מבין שנציג הנשיאות עוד לא הגיע.
ניר אורבך:
שלום נציג הנשיאות.
שמחה רוטמן:
אפשר הצעה לסדר, אדוני היושב-ראש?
שמחה רוטמן:
יש לי הצעה לסדר.
שמחה רוטמן:
נראה לי שכדאי שתתפטר ומיד תושבע כסגן יושב-ראש ועדת הכנסת, מאחר וגילינו שזה התפקיד האמיתי שלך, שאתה רק סגן יושב-ראש ועדת הכנסת.
שמחה רוטמן:
לכן אפשר להגיש הודעות לוועדת הכנסת בלי שתדע את זה.
איתן גינזבורג:
אתה חושב שיש אפשרות להביא הודעה למליאת הכנסת מטעם ועדת הכנסת בלי שהיושב-ראש יאשר את זה?
שמחה רוטמן:
אבל איתן, הוא לא ידע, כך דווח.
שמחה רוטמן:
יקי אדמקר אמר שהוא לא ידע.
שלמה קרעי:
יש תגובה לציטוט מלשכת ניר שהם לא ידעו.
אורית סטרוק:
איתן, יש לך גרסה אחרת?
ניר אורבך:
בואו נסיים את הנושא הזה עכשיו.
ניר אורבך:
אנחנו נעבור לנושא הבא, לנושא שלשמו התכנסנו.
ניר אורבך:
אני אתמול הסמכתי את חבר הכנסת טופורובסקי להעביר את כל ההודעות.
ניר אורבך:
הוא העביר את כל ההודעות, ובזה הסתיים - - -
שמחה רוטמן:
אבל להעביר הודעות זה טכני, זה לא להחליט החלטות.
ניר אורבך:
ההחלטה בסופו של דבר – הוא העביר את ההודעות בכנסת, אלו הודעות טכניות.
שלמה קרעי:
תדע שהלשכה שלך הוציאה הודעה לציטוט ההיפך ממה שאתה אומר.
ניר אורבך:
אנחנו לא נתחיל עכשיו להביא ציטוטים מהתקשורת, אמרתי לכם את הדברים, אנחנו ממשיכים.
ניר אורבך:
בואו נהיה רציניים, הייתה מילתא דבדיחותא על ההתחלה, תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן.
שמחה רוטמן:
חס ושלום, הלוואי וזו הייתה בדיחותא.
שלמה קרעי:
אני מבין שלוחצים אותך, ניר, להגיד שידעת, אבל זה לא בסדר.
שלמה קרעי:
אתה יודע למה אני יודע שאתה לא ידעת, אני מעריך שלא ידעת?
שלמה קרעי:
כי אתה לא היית מתנהל בדורסנות ובבריונות כלפי חברת מפלגתך כמו יושב-ראש המפלגה שלך.
אורית סטרוק:
שלמה, למה אתה אומר את זה.
אורית סטרוק:
יש להם סיכום פנימי שהם עושים את זה ביחד - - -
ניר אורבך:
חברי הכנסת, אתם רוצים לגופו של עניין או שאני עובר לסעיף הבא?
ניר אורבך:
אתם רוצים לגופו של עניין או שאני עובר לסעיף הבא?
שלמה קרעי:
אין הצעות לסדר?
איתן גינזבורג:
בוועדות לא חייבים.
ניר אורבך:
רגע אחד, בוועדת הכנסת אין הצעות לסדר.
ניר אורבך:
אני נתתי לפנים משורת הדין לחבר הכנסת רוטמן.
שמחה רוטמן:
אני מאוד מאוד מעריך אותך על כך.
ניר אורבך:
והוא ניצל את זה להתחיל – לפעמים אנחנו מתחילים בדברי תורה פה בוועדה, הפעם התחלנו במילתא דבדיחותא, זה היה בסדר.
ניר אורבך:
אנחנו ממשיכים.
שלמה קרעי:
זה לא מצחיק בכלל.
שמחה רוטמן:
אני יכול להגיד דבר תורה על ההבדל בין ידיעה לבין בחירה, ואני חושב שזה מאוד נוגע לנושא.
אורית סטרוק:
בוקר טוב.
אורית סטרוק:
האמת היא שאני באה עכשיו מהכותל.
אורית סטרוק:
התפללתי הבוקר בכותל.
אורית סטרוק:
יש איזו צדקת אחת שאני תמיד רואה אותה בכל פעם שאני מגיעה לכותל בבוקר, היא מחלקת תהילים לכל הנשים.
אורית סטרוק:
היא דואגת שבכל יום יגידו את כל ספר תהילים הנשים בכותל.
אורית סטרוק:
תמיד אני רואה אותה עושה את זה, והפעם התגלה לי גם מי זאת הצדקת.
אורית סטרוק:
קוראים לה שושנה אמסלם, והיא אימא של דודי.
אורית סטרוק:
היא נתנה לי חוברת של תהילים, ויצא לי בדיוק על פרק י"ח, זה מתאים לדיון, לכן פתחתי בזה.
אורית סטרוק:
בפרק י"ח יש את הפסוק המופלא של דוד המלך: ארדוף אויביי ואשיגם ולא אשוב עד כלותם.
אורית סטרוק:
הפסוק הזה צריך להיות נר לרגלינו מול האויבים האכזריים שאנחנו ניצבים מולם.
אורית סטרוק:
בדרך לכותל שמעתי על עוד פיגוע.
אורית סטרוק:
עוד פיגוע דקירה, שברוך השם, סוכל.
אורית סטרוק:
בחסדי השם סוכל.
אורית סטרוק:
ואתמול היה עוד פיגוע גרזן, שגם כן בחסדי השם, סוכל.
אורית סטרוק:
אנחנו עכשיו כולנו – כל ערביי ישראל, כל ערביי יהודה ושומרון, תחת פקודת המבצע של מנהיג חמאס מעזה לרצוח את היהודים בסכינים ובגרזנים.
אורית סטרוק:
לרצוח את היהודים בסכינים ובגרזנים.
אורית סטרוק:
זאת הפקודה שהוא נתן – בנשק, ומי שאין לו נשק, בגרזנים וסכינים.
אורית סטרוק:
מבחינתם זאת פקודת מבצע וזו רק שאלה של זמן מתי זה יקרה עוד פעם.
אורית סטרוק:
מה שקרה באלעד היה הכי צפוי מראש בעולם.
אורית סטרוק:
הכי צפוי מראש.
אורית סטרוק:
מישהו חשב שהערבים ישמעו את דברי ההתלהמות האלה של סינוואר ולא יצאו לבצע את זה, או לא ימצאו גרזן, לא ימצאו סכין?
אורית סטרוק:
הרי זה ברור שזאת פקודת המבצע ואנחנו תחתיה.
אורית סטרוק:
אבל מאז שניתנה פקודת המבצע הזו, שום דבר – אבל כלום, אפס – לא בוצע כדי שמי שנתן אותה ישלם מחיר קל שבקלים, שריטה הוא לא נשרט, וכדי ללחוץ עליו שהוא יגיד אני חוזר בי מהפקודה הזאת.
אורית סטרוק:
אז הפקודה שרירה וקיימת, ומדינת ישראל לא עושה כלום, וככה נראים הרחובות שלנו.
אורית סטרוק:
ככה הם נראים.
אורית סטרוק:
זה דבר שאני אומרת לכם, אם לא היה קורה באותו שבוע – ממש באותו שבוע – האירוע המזעזע הזה עם שר החוץ הרוסי שדיבר על הנאצים, ואם לא היינו רואים איך כל המערכת הממשלתית, שיודעת יפה מאוד לעשות קמפיינים בינלאומיים, התגייסה נהדר מול הדברים של לברוב עד שהיא הביאה אותו למצב שהוא יגיד שהוא חוזר בו ושהוא טעה, אז ראינו שהם יודעים לעשות קמפיינים מאוד יפה.
אורית סטרוק:
גם נפתלי יודע, וגם לפיד יודע, וגם גנץ יודע.
אורית סטרוק:
הם יודעים יפה מאוד לעשות קמפיינים בינלאומיים.
אורית סטרוק:
הם לא עושים קמפיין בינלאומי – לא הסברתי ולא ביטחוני ולא שום דבר – כדי להסביר לעולם שיש פה רוצח המונים שנותן הוראת רצח.
אורית סטרוק:
הוראת רצח.
אורית סטרוק:
אבל כן עושים משהו – נותנים לערביי עזה להיכנס לעבוד בישראל.
אורית סטרוק:
זה כן.
אורית סטרוק:
אפילו את השריטה הקטנה הזו, שהוא ירגיש טיפה לחץ אצלו בעזה – כלום, שום דבר.
אורית סטרוק:
רחובות עזה יכולים להתנהל בסבבה, ורחובות אלעד שטופים בדם.
אורית סטרוק:
ככה זה עובד.
אורית סטרוק:
אני אומרת גם לך, איתן, וגם לך, ניר, וגם לכולנו, זה נושא שאם לא עולה בכנסת כהצעה דחופה לסדר, אני לא יודעת מה עוד צריך לעלות.
אורית סטרוק:
מה עוד?
אורית סטרוק:
איך יכול להיות שמדינת היהודים, שקמה כדי שדם יהודי לא יהיה הפקר, איך יכול להיות – איך יכול להיות – שהיא לא פועלת באלף ואחת דרכים מול רוצח ההמונים הזה, ששולח את הערבים גם ביהודה ושומרון וגם בישראל הקטנה לדקור אותנו ולתקוע בנו גרזנים, והוא חסין?
אורית סטרוק:
הוא חסין, שום דבר לא עושים לו, כלום.
אורית סטרוק:
כלום.
אורית סטרוק:
לא מחסלים אותו, לא לוחצים עליו.
אורית סטרוק:
יש אלף ואחת דרכים שמדינת ישראל יכולה ללחוץ עליו.
אורית סטרוק:
ואנחנו סופגים וסופגים וסופגים.
אורית סטרוק:
אני לא מצליחה להבין – באמת אני אומרת, ותיכף אתה בטח תסביר, איתן, אילו שיקולים היו לכם, כמה נושאים הובאו לפתחיכם ולמה בחרתם.
אורית סטרוק:
הכול בסדר.
אורית סטרוק:
אתמול למשל ישבנו במליאה, ואני אומרת לעצמי: ריבונו של עולם, איזה פער מטורף בין מה שקורה במליאה לבין מה שקורה בחוץ, בירושלים, באותה ירושלים, שמתפרעים המוני ערבים וזורקים על השוטרים שלנו מכל הבא ליד, והשוטרים שלנו נאלצים לברוח מפניהם.
אורית סטרוק:
מה חושבים האזרחים לעצמם, שאנחנו חיים לנו באיזו בועה?
אורית סטרוק:
ואז פתאום ראיתי ציוץ – יש איזה צייצן כזה שנקרא "צבר, כשהמציאות דוקרת".
אורית סטרוק:
הוא כתב:
אורית סטרוק:
אני לא מבין למה אומרים שהמצב בירושלים יצא משליטה.
אורית סטרוק:
הוא ממש בשליטה, רק בשליטה של החמאס.
אורית סטרוק:
ואז פתאום הבנתי וכתבתי על זה שאותו דבר המצב בכנסת – הכול בשליטה, רק הערבים מנהלים אותנו, הם מחליטים אילו חוקים יעלו, אילו חוקים לא יעלה, מה תעשה הקואליציה, מה לא תעשה הקואליציה.
אורית סטרוק:
יכול להיות שבגלל זה אתם לא מגיבים, אני באמת לא יודעת, אבל לא יכול להיות שנושא כזה שבו החיים שלנו מופקרים, והמנהיגים שלנו לא סותמים את הפה לבן אדם הזה שנותן פקודות רצח – איך יכול להיות שנושא כזה לא יעלה למליאת הכנסת?
אורית סטרוק:
אז אני מציעה בזאת, גם לאדוני היושב-ראש, בתור מי שיש לו קול, ואתה מנהל את הדיון הזה, וגם לך, איתן, אני מציעה שתחזרו בכם.
אורית סטרוק:
אני חושבת שהמצב הביטחוני זועק לשמיים, ולא יכול להיות שזה לא יהיה נושא שיידון כאן במליאה.
ניר אורבך:
תודה רבה, חברת הכנסת סטרוק.
שלמה קרעי:
תודה, אדוני יושב-הראש.
שלמה קרעי:
אחרי שאורית תיארה את המצב ברחובות ישראל, שנובע מאותה הסתה, בין היתר מאותה הסתה – אגב, אנחנו רואים את ההסתה הזו לא רק על ידי מחבלים שבאים ופורעים ומפגעים בנו, זה כבר הקצה.
שלמה קרעי:
ראינו את הדברים האלה בהר הבית, איך שהמשטרה מפחדת להיכנס ונמנעת מלהיכנס, כאילו אנחנו לא הריבון כאן במדינה שלנו, ואנחנו רואים את זה בתוך קודש הקודשים של האקדמיה, המוסדות המפוארים של מדינת ישראל שמחנכים את הדורות הבאים שלנו.
שלמה קרעי:
אנחנו רואים שם המון מוסת מניף דגלי אויב, ואין פוצה פה, ועם דגלי ישראל מפחדים להיכנס.
שלמה קרעי:
אנחנו רואים צעירות שיש להן דגלי ישראל על הרכב, כשהן נוסעות ברחובות ירושלים, מזהות מרחוק את הפוגרום שיכולים הפורעים האלה לעשות להן, והן יוצאות מהר בבהלה ומכניסות את הדגלים לתוך הרכב.
שלמה קרעי:
אנחנו מתנהלים בפחד.
שלמה קרעי:
בפרשת בחוקותיי – השבוע יש אומנם את פרשת הקללות, פרשת תוכחה, זה לא אומר שאנחנו צריכים לעזור לתוכחה הזו להתממש בנו.
שלמה קרעי:
אנחנו לא יכולים לפחד, ופחדת לילה ויומם ולא תאמין בחייך, בערב תאמר מי ייתן בוקר.
שלמה קרעי:
לא רוצים.
שלמה קרעי:
למה אנחנו צריכים להשלים עם המצב הזה?
שלמה קרעי:
למה אנחנו משלימים עם זה?
שלמה קרעי:
למה אף אחד מראשי החמאס לא מחוסל?
שלמה קרעי:
למה לא מגרשים משפחות מחבלים?
שלמה קרעי:
למה לא הורסים בתים של מחבלים ישראלים?
שלמה קרעי:
כל הפורעים שצועקים 'אודרוב תל אביב' או בדם ואש נפדה את פלסטין, למה לא שוללים להם אזרחות?
שלמה קרעי:
למה לא מכניסים אותם למחנה מעצר גדול?
שלמה קרעי:
לא יכול להיות שאנחנו כל כך חלשים ורופסים כלפי אובדן הריבונות, אובדן המשילות, בארץ הזו.
שלמה קרעי:
אני אין לי ציפיות גדולות, ניר, באמת שאין לי.
שלמה קרעי:
אני לא יודע אם אני הייתי יושב בתוך ממשלה – לא הייתי יושב, אבל אם אני הייתי בתוך ממשלה שהבריח התיכון שמחזיק אותה הוא בריח שתומך בפעילות הזו ואומר אנחנו נקים כאן מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים ומסגד אל-אקצא, לא יודע אם הייתי יכול לעשות משהו.
שלמה קרעי:
הידיים כבולות מאחורי הגב, אתה לא יכול לעשות כלום.
שלמה קרעי:
פשוט אי אפשר, אבל לפחות תנו לנו לדבר על זה, שהאנשים ידעו מה קורה.
שלמה קרעי:
אנשים יודעים, הם לא צריכים אותנו יותר מדי, אבל עדיין, יש משמעות לפרלמנט, לדיבור, לנאום, להצגת הנתונים ולהעלות את הנושא לסדר-היום.
שלמה קרעי:
אני חושב שנושא כזה, שנוגע בחיינו, בחיים של אזרחי ישראל, הוא נושא שבשבילו אנחנו כאן, בין היתר, זה הבסיס.
שלמה קרעי:
הביטחון, הביטחון האישי, הריבונות, המשילות.
שלמה קרעי:
ולכן אני פונה אליך, אדוני, ומבקש שתאשר את דחיפות ההצעה הזאת.
ניר אורבך:
אנחנו נעבור כעת לסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת גינזבורג, ולפני שנעבור להצבעה, אם חברי כנסת נוספים ירצו, ניתן להם.
איתן גינזבורג:
אפשר לבקש הפסקה של שתי דקות להתייעצות?
איתן גינזבורג:
אפשר לבקש הפסקה של שתי דקות?
ניר אורבך:
אנחנו נחזור ב-11:38.
ניר אורבך:
נתחיל.
איתן גינזבורג:
אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הנכונות.
איתן גינזבורג:
האמת היא שאתמול אמרו לי שיש ערעור, אז ניחשתי מי מערער.
שמחה רוטמן:
זה בגלל שאתם כל הזמן דוחים רק את ההצעות לסדר שלה.
איתן גינזבורג:
למה אתה אומר ככה?
איתן גינזבורג:
אתה לא מקשיב עד הסוף.
איתן גינזבורג:
תהיתי אם זה מוסי רז, או עופר כסיף, או אולי משה אבוטבול, חיים ביטון.
איתן גינזבורג:
ניחשתי אחד-אחד.
איתן גינזבורג:
אמרתי אולי מרגי?