GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר אורבך: לא שתי דקות.
ניר אורבך: בדיוק מה שאמרתי: יש לך משפט אחד להסביר למה זה רלוונטי.
ניר אורבך: אם אני אחליט שזה רלוונטי את תקבלי את שתי הדקות שלך.
ניר אורבך: עכשיו בבקשה, משפט אחד.
אורית סטרוק: משפט אחד?
אורית סטרוק: לפי המכתב שאתה שלחת לעידית סילמן אתה אמור לא לדון כעת בחוק הזה משום שזה חוק של בני גנץ, ואתה אמור לא לדון בחוקים של בני גנץ.
ניר אורבך: אז את ממשיכה?
ניר אורבך: רגע אחד, אז אני עוצר אותך עכשיו, ואני אומר בצער, ואת גוררת אותי, שבהמשך למכתב שלך גם זה משפט שהוא שקרי, ולכן אני אתן לך לדבר על זה, לא בסעיף הזה.
אורית סטרוק: סתימת פיות.
ניר אורבך: לא סתימת פיות – שקרים.
מיכל מרים וולדיגר: אז קודם כל צוהריים טובים.
מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להתייחס לנקודה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – היא אמרה קודם שזו ועדה אופוזיציונית, ושהאופוזיציה לא מגיעה.
מיכל מרים וולדיגר: אז קודם כל אני מגיעה לוועדות ככל שיש לי יכולת להגיע.
מיכל מרים וולדיגר: השתתפתי בכמה ישיבות ואני חייבת להודות – על הנושאים, אותו נושא שהיא הביאה של בריאות הנפש, פעם מזווית כזאת ופעם מזווית אחרת, אז אני נמצאת ואני משתתפת, ולכן אני רוצה לסייג את הדברים שהיא אמרה.
מיכל מרים וולדיגר: אני כן אומר שמנסה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואני מאוד מעריכה אותה, לנטרל את הצד הפוליטי והיא מבכה על זה שחברות כנסת עושות שימוש בוועדה, אבל לא, עאידה.
מיכל מרים וולדיגר: גם אתה עושה שימוש בוועדה, והדבר הכי בולט זה מה שקרה עם הדיון שלנו על הפוליגמיה – שאחד - - - מחמת בדיקות, סיבות טובות ביותר, תוך חמש דקות לא הייתה ועדה, לא היה שום דיון, למרות שחלק גדול מהדיון הוא נושא חשוב ביותר ושייך לוועדה לקידום מעמד האישה.
מיכל מרים וולדיגר: אז לכן, אין לי מושג – הפוסל במומו פוסל, כך נאמר, ואני מרגישה שאת זאת שגורמת אולי למה שחושבים על הוועדה, כי ככה את משתמשת בה.
מיכל מרים וולדיגר: בכל אופן, לגופו של עניין לגבי החוק הספציפי הזה, שבעיניי אני לא חושבת שהוא היה צריך לעבור בכלל, וחבל שהוא עבר, ותכף חברת הכנסת סטרוק תקבל או לא תקבל את זכות הדיבור להגיד למה היא חושבת שלא צריך לקדם אותו - - -אבל לשאלה הספציפית מה הקשר בין הוועדה לקידום מעמד האישה לבין החוק הזה?
מיכל מרים וולדיגר: אין שום קשר, אין שום דבר רלוונטי ולכן עצם הבקשה נראית לי הזויה, וצריך ממש לא לקבל אותה.
אורית סטרוק: עצם העובדה שנתת לחברת הכנסת סלימאן לדבר באריכות על נושא שהוא כול כולו מחאה ושום דבר לא ענייני, ולי אתה לא נותן לדבר זה מאוד חמור, מאוד חמור.
ניר אורבך: זה לא דיון.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, זה לא דיון, אני רק רוצה להגיב בשני משפטים.
עאידה תומא סלימאן: קודם כול, נכון, מיכל – את מגיעה לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני התייחסתי לעובדה שעד היום הזה לא קיבלתי שמות של שריון המקומות של האופוזיציה בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: בוועדה היום יש שלוש חברות כנסת, רשמית.
עאידה תומא סלימאן: השאר – לא הכנסתם שמות כחברות ועדה.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, בעניין אותו דיון – אני סגרתי את הדיון עשר דקות אחרי תחילתו - - -
מיכל מרים וולדיגר: חמש דקות.
עאידה תומא סלימאן: אתם הגעתם באיחור.
עאידה תומא סלימאן: את בעצמך אמרת שהיועץ שלך רשם את השעה באיחור.
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא טרח להודיע לי שאתן מאחרות לדיון.
אורית סטרוק: את לא צריכה בשביל זה שום –בקשה מיוחדת.
אורית סטרוק: תעשי דיון על הפוליגמיה, בבקשה.
ניר אורבך: מי בעד בקשתה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן?
ניר אורבך: הצבעה הבקשה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לא התקבלה.
ניר אורבך: הבקשה נדחתה ברוב קולות.
ניר אורבך: הנושא הבא – ערעורים על החלטת נשיאות הכנסת שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.
ניר אורבך: הנושא הראשוןף קידום הסדרה רחבה של ההתיישבות הבדואית בנגב, של חברת הכנסת אורית סטרוק.
ניר אורבך: סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת איתן גינזבורג נציג הנשיאות ינמק.
אורית סטרוק: לא, לא, מה פתאום?
אורית סטרוק: קודם אני מנמקת.
אורית סטרוק: לפני שאתחיל אני רוצה להגיד ששמחה רוטמן שהוא בנושא השני ביקש שיקראו לו מוועדת החוקה.
אורית סטרוק: אני מבקשת קודם כל את רשות הדיבור שגזלת ממני.
ניר אורבך: את לא תקבלי.
ניר אורבך: את לא תגידי גזלת, את לא תגידי סתימת פיות.
ניר אורבך: אני אומר לך – אני לא אאפשר דיבור כזה פה.
ניר אורבך: אני אומר לך באמת – מפאת כבודך, אני לא רוצה לעמת אותך עכשיו עם הדברים שאמרת והם שקריים.
אורית סטרוק: לא, אני רוצה מאוד.
אורית סטרוק: בבקשה, תוכיח שזו לא אמת.
ניר אורבך: לא, אני לא רוצה.
ניר אורבך: ולכן אני אומר לך מתוך כבוד אליך – כתבת מכתב רצוף דברים לא מדויקים, ואני זהיר עכשיו.
ניר אורבך: מפאת כבודך עוד לא הוצאתי מכתב תגובה.
ניר אורבך: אגב, זה מכתב שהגיע לתקשורת לפני שהגיע אלי, כרגיל, וכנהוג אצלכם – כל מכתב שמגיע אלי, קודם כל מגיע לתקשורת ואני צריך להגיב לתקשורת.
אורית סטרוק: זה גם לא נכון.
ניר אורבך: לא נכון?
אורית סטרוק: יש לי תיעוד מתי שלחתי.
ניר אורבך: את שלחת את זה אלי לפני ששלחת לתקשורת?
ניר אורבך: אורית, אני כבר עימתתי אותך פה עם דברים שהתבררו שאני צודק.
ניר אורבך: אז אני לא רוצה גם להתחיל לרדת אתך על מילים במכתב.
ניר אורבך: ואני אומר לך עוד פעם – מפאת כבודך – אני אף פעם לא סותם פיות, ואני נותן זמן לדבר פה.
ניר אורבך: אני מציע לך בחברות, באמת מתוך כבוד אליך, לא להיכנס לדבר הזה עכשיו.
ניר אורבך: אני מוכן לשבת אתך אחרי זה.
ניר אורבך: אני אוציא לך גם מכתב.
ניר אורבך: אני אומר לך שאני מוכן לשבת אתך לפני שאני מוציא מכתב, כי אם אני אוציא מכתב זה רק יסלים את המצב.
ניר אורבך: זה לא ירגיע, כי הדברים שאני אכתוב לך שם הם דברים הפוכים לגמרי ממה שאת כתבת, ואני אוכיח לך את זה בכתובים.
ניר אורבך: אז אני מציע לך בחברות להתייחס עכשיו - - -
אורית סטרוק: - - -שמה?
אורית סטרוק: שלא הבטחת לעכב חוקים?
אורית סטרוק: שלא אמרת - - - מתנחלים אתה לא תעכב את החוקים שלו?
ניר אורבך: אורית, אורית, אני אומר לך מפאת כבודך – אני אענה לך אחד אחד, אבל זה לא הנושא עכשיו.
ניר אורבך: ואני אומר לך – הצעה שלי, מפאת כבודך, אני מוכן לשבת אתך ולעבור אתך על המכתב הזה ולענות לך, גם.
ניר אורבך: אם את מאוד רוצה, אני גם אוציא מכתב תשובה.
ניר אורבך: אני חושב שזה לא טוב לעניין.
ניר אורבך: חברת הכנסת וולדיגר, תודה על העזרה.
ניר אורבך: אני מציע להתייחס עכשיו פעם אחת לנושא שלשמו התכנסנו.
ניר אורבך: בבקשה – קידום ההסדרה הרחבה של ההתיישבות הבדואית בנגב.
אורית סטרוק: אני מבינה שמאוד לא נעים לך לדבר על ההתחייבות שהתחייבת בפני כל קוראי "בשבע" - - -
ניר אורבך: אז בואי נתחיל.
ניר אורבך: כתבת "תוכנית דגל".
ניר אורבך: את מוכנה להראות איפה אמרתי את זה?
אורית סטרוק: כן, ב "בשבע".
ניר אורבך: אני אמרתי את זה, או שהם אמרו?
אורית סטרוק: "הרמתי דגל".
אורית סטרוק: אתה.
ניר אורבך: "הרמתי דגל" זה תוכנית דגל?
ניר אורבך: תגידי לי, את אמיתית?
אורית סטרוק: להזכיר לך את מה שאמרת ב "בשבע"?
איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק, בכל הכבוד הראוי.
איתן גינזבורג: אני נמצא כאן בשם הנשיאות לדון בערעור על הכרזת הנשיאות.
איתן גינזבורג: אני עזבתי ועדה אחרת כדי לכבד ולהשיב על הדברים ולדון בערעור שלך.
איתן גינזבורג: אם יש לכם נושאים שלא קשורים לנושא שעל סדר-היום אני אשמח אם תמנעו ממני את הסיטואציה הזאת.
איתן גינזבורג: אנא תנמקו את הערעור שלכם שנוכל להשיב לכם ונוכל להתקדם.
אורית סטרוק: איתן, אתה צודק.
אורית סטרוק: הדברים שאני רציתי לומר לא נוגעים אליך.
איתן גינזבורג: אנחנו עכשיו בסדר-יום, יש סדר-יום.
איתן גינזבורג: על סדר-היום זה ערעור על החלטת הנשיאות, לא על המכתב שנשלח.
ניר אורבך: אני אחרוג ממנהגי.
ניר אורבך: תדברי.
ניר אורבך: אף פעם לא סתמתי פיות.
ניר אורבך: יש לך שלוש דקות, בבקשה.
ניר אורבך: תדברי על מה שאת רוצה.
אורית סטרוק: אתה אמרת בדיון הקודם שאתה לא רוצה לעכב את רם בן ברק - - -
ניר אורבך: השלוש דקות שלך התחילו.
אורית סטרוק: ניר, אתה הופך להיות עידית סילמן?
אורית סטרוק: זה מה שאתה הולך להיות עכשיו?
אורית סטרוק: לסתום פיות?
אורית סטרוק: אתה אמרת לי פה - - - וכולם שמעו, אתה אמרת שאני לא אדבר לפני רם בן ברק, אלא אדבר על זה בהמשך.
אורית סטרוק: ועכשיו אתה לא נותן.
ניר אורבך: אני נותן לך, רק שתהיי מודעת לזה ש-25 שניות עברו.
איתן גינזבורג: הוא אמר שהוא ישקול לתת לך את זה.
איתן גינזבורג: הוא אמר שהוא ישקול, כי אני הייתי נוכח פה.
ניר אורבך: אורית, אני אומר לך – השלוש דקות שלך.
איתן גינזבורג: המאבקים הפוליטיים הם ראויים, שייכים למחוזות אחרים.
איתן גינזבורג: אפשר לדון עכשיו בסדר-היום של ועדת הכנסת?
אורית סטרוק: בסדר, אני מוותרת.
אורית סטרוק: תמחוק את העניין של השלוש דקות.
אורית סטרוק: הכנעת אותי.
אורית סטרוק: תרשום לעצמך שהכנעת אותי.
ניר אורבך: אני לא הכנעתי, אני לא בקרב איתך.
אורית סטרוק: הצלחת, בגלל שהנגב חשוב לי – לגרום לי לסתום את הפה, הכנעת אותי.
אורית סטרוק: ועכשיו אני רוצה לדבר על הנגב.
אורית סטרוק: זה קצת בושה שזה קרה, אבל עכשיו אני רוצה לדבר על הנגב.
ניר אורבך: אני לא מבין.
אורית סטרוק: אני לא יכולה להסביר לך כלום, כי אני לא רוצה לעכב את איתן.
אורית סטרוק: עכשיו אני אדבר רק על הנגב.
אורית סטרוק: תראה, אני הגשתי הצעה דחופה לסדר בנושא ההסדרה בנגב.
אורית סטרוק: זאת כבר פעם שלישית שאני מגישה אותה, וכל פעם דוחים לי אותה.
אורית סטרוק: אני הגשתי אותה למרות שיש הרבה נושאים חשובים אחרים משום שאני חושבת שהנגב בסכנה גדולה מאוד מאוד, ואני יודעת שקורים דברים מאחורי הקלעים בנוגע לנגב, ויכוחים, קרבות איתנים בקואליציה, שבכל כמה ימים הם נחשפים יותר ויותר.
אורית סטרוק: רק אתמול פרסמה חברת הכנסת זועבי באמצעות עמית סגל שהיא הסכימה להצביע בעד חוק הגיוס בגלל שהגיעו איתה להבנות בנוגע לנגב.
אורית סטרוק: ואז יריב לוין שאל מה הן ההבנות האלה, והגיע עיסאווי פריג' כנציג הממשלה ואמר שאין הבנות.
אורית סטרוק: בהכירי קצת את חברת הכנסת זועבי – שאני יודעת שזאת אישה שכן נלחמת על העקרונות שלה, בשונה מחברים אחרים בקואליציה מימין, קשה לי מאוד להאמין שהיא סתם התיישרה.
אורית סטרוק: קשה לי מאוד להאמין.
אורית סטרוק: היא אשת עקרונות.
אורית סטרוק: אני עוקבת אחריה לאורך כל הדרך.
אורית סטרוק: אני לא מסכימה כמעט עם שום דבר שהיא חושבת, אבל היא פרלמנטרית רצינית ופוליטיקאית רצינית.
אורית סטרוק: קשה לי להאמין שהיא הצביעה בעד בלי לקבל כלום, בסדר?
אורית סטרוק: ואני רואה מה קורה.
אורית סטרוק: אני קוראת גם מה כותבים עיתונאים, מה כותב עמית סגל שאומר שלפיד לא מאפשר לאיילת שקד להעלות את ההחלטות על ההתיישבות היהודית בנגב עד שהיא לא תיכנע בנושא ההתיישבות הערבית, מה כותבת שירית כהן אביטן שכותבת שהיה ויכוח על תוכנית החומש, גם את זה אתמול ניסיתי לברר במליאה ולא הצלחתי לברר.
אורית סטרוק: איתן אמר – כן, כן, תהיה אכיפה, אבל מנסור עבאס אמר שלא תהיה אכיפה.
איתן גינזבורג: הוא לא אמר את זה.
אורית סטרוק: הוא לא אמר – הוא מרח, מרח, מרח, מרח.
אורית סטרוק: קורים דברים בנגב.
אורית סטרוק: הם דברים שיקבעו את עתידה המדינה לדורות, לדורות.
אורית סטרוק: אני לא מצליחה להבין למה אתם פעם אחר פעם משתיקים את זה ולא מאפשרים לקיים דיון.
אורית סטרוק: עכשיו תראו, אני אגיד לכם בצורה גלויה ופתוחה – הרי אני יכולה, לכאורה ליזום דיון בנושא הזה בוועדה כלשהי, במסגרת בקשת דיון מהיר.
אורית סטרוק: בדרך כלל בנוהג שבעולם דווקא דברים מהסוג הזה יותר מתאים שיבואו לוועדה.
אורית סטרוק: אני רואה שאיתן מהנהן וחושב שאני צודקת.
אורית סטרוק: אבל אני הרי לא יכולה להעביר את זה לוועדה.
אורית סטרוק: תגידו לי אתם לאיזה ועדה אני אעביר את זה, לוועדה של וואליד טאהא?
אורית סטרוק: תסבירו לי אתם איפה הכנסת יכולה לדון בנושא הקריטי הזה של הנגב.
אורית סטרוק: יש פה משהו לא נורמלי.
איתן גינזבורג: אולי בוועדה לביקורת המדינה.
איתן גינזבורג: למה לא?
איתן גינזבורג: הוועדה הוקמה, נקבע הרכבה, אך אתם לא בוחרים את היושב-ראש בה.
איתן גינזבורג: That's it.
איתן גינזבורג: יש ועדה, רק אתם לא מצליחים לכנס אותה.
איתן גינזבורג: הכינוס הוא בידיכם.
אורית סטרוק: אתה נכנסת לתוך זכות הדיבור שלי ואני רוצה להגיד לך.
אורית סטרוק: ישבה פה לפני כמה דקות על הכיסא שאתה יושב יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה.
אורית סטרוק: היא ישבה כאן ושמענו מפי מיכל וולדיגר שנמצאת בזום – אני צריכה להגיד לכם שהקורונה צריכה להתחיל להבין איך היא מתמודדת עם הזן שנקרא מיכל וולדיגר, שלמרות שיש לו קורונה הוא עובד כל הזמן.
איתן גינזבורג: מיכל וולדיגר היא אישה שאי אפשר להתחרות באנרגיות שלה, בנחישות שלה ובדברים ש - - -
שמחה רוטמן: והקורונה עוד לא פיתחה חיסון נגד הדבר הזה.
אורית סטרוק: ממש ככה.
שמחה רוטמן: וטוב שכך.
אורית סטרוק: אין, אין.
אורית סטרוק: מיכל אלופה.
אורית סטרוק: שמענו עכשיו ממיכל וולדיגר שהיא יזמה דיון על הפוליגמיה בוועדה של הגב' עאידה תומא סלימאן, שהצליחה בתירוץ עלוב ובאמת מעליב לא לקיים את הדיון הזה, תוך שהיא אומרת שיותר דחוף לה לנסוע לנטיעות בנגב.
אורית סטרוק: אז אתה שואל אותי?
אורית סטרוק: בואו.
אורית סטרוק: המקום היחיד שבו הכנסת יכולה איך שהוא לדון, ובעיקר לקבל תשובה מוסמכת, כי אם כל הכבוד איתן, ויש לי המון כבוד אליך – כשאתה צועק לי מהמליאה את עמדתך בנוגע לנגב, זה לא כמו שיבוא שר – ומבחינתי לא חשוב לי איזה שר, שיבוא יאיר לפיד, שיבוא מאיר כהן, שתבוא איילת שקד, שיבוא זאב אלקין, שיבוא נפתלי בנט – אלה חמשת האנשים שהיום מתקוטטים על הנגב, ואף אחד לא יודע על מה באמת הם מתקוטטים.
אורית סטרוק: אחד מהם שיבוא וייתן לכנסת תשובה.
אורית סטרוק: לא יכול להיות שמדינת ישראל עלולה לאבד את הנגב, ממש לאבד אותו.
אורית סטרוק: היום יושבים ועושים חוכא ואיתלולא, כך לפי שירית אביטן כהן, עושים חוכא ואיתלולא מהחלטת ממשלה שכבר התקבלה, שדורשת 70% הסכמה לפני שמתקדמים עם התכנון.
אורית סטרוק: ואני, דרך אגב, בעד – החלטת הממשלה ההיא, כן?
אורית סטרוק: אם באמת יהיו הסכמות של 70% - היה צריך להיות 80%, אבל לפחות 70% יסכימו שהם אכן נכנסים פנימה – וואלה, אני אגיד שאפו, באמת אני אומרת.
אורית סטרוק: אתם יודעים שאני יודעת להגיד שאפו כשצריך, אבל אני רואה שעושים צחוק גם מזה.
אורית סטרוק: לא יכול להיות.
אורית סטרוק: אנחנו כבר ישבנו ודנו על זה פעם אחר פעם.
אורית סטרוק: וישב על הכיסא פה לידי צבי האוזר ואמר – אני אעזור לך.
אורית סטרוק: אתה זוכר שהוא אמר את זה?
אורית סטרוק: איזה יעזור לי, אף אחד לא עוזר להביא את הנגב לקדמת הבמה של הכנסת הזאת, כשבכנסת הזאת יש ודאי עוד רוב עצום של חברי כנסת שלא מוכנים לוותר על הנגב ולא מוכנים להיכנע לתנועה האיסלאמית.
אורית סטרוק: למה אתם לא מאפשרים דיון?
אורית סטרוק: ואני אראה לך, ניר.
אורית סטרוק: הנה, מה אני אעשה, אני קוראת מושבעת.
אורית סטרוק: כבר פעם שנייה אני עושה פרסומת לחגי הוברמן, העורך של העיתון הזה: "ניצחון לשבט אל אטרש בנגב.
אורית סטרוק: עבודות קק"ל הופסקו, אין משא ומתן לחדשן וכל העצים שניטעו נעקרו".
אורית סטרוק: מה, בעיתון הזה צריך לדון בכך ובכנסת אי אפשר לדון בכך?
אורית סטרוק: איפה אנחנו חיים?
אורית סטרוק: איך אנחנו מממשים את תפקידנו, את חובתנו, את שליחותנו כלפי הציבור, כשאנחנו פעם אחר פעם אחר פעם – לא אנחנו אלא אתם, אתם, הקואליציה שיש לכם רוב בנשיאות – אתם פעם אחר פעם אחר פעם משתיקים את נושא הנגב.
אורית סטרוק: אני מבקשת דיון, אני מבקשת חשיפת העובדות.
אורית סטרוק: אני מבקשת תשובת ממשלה רשמית.
אורית סטרוק: אני מבקשת שלא יגנבו את הנגב מתחת לאפם של חברי הכנסת ושל אזרחי ישראל גם יחד, זהו.
ניר אורבך: חבר הכנסת גינזבורג, לפני שאתה מתייחס – הערה.
ניר אורבך: ישב כאן קודם חבר הכנסת רם בן ברק.
ניר אורבך: יש לנו ניסיון משותף, חברת הכנסת סטרוק, בבקשות, אפילו אפשר להגיד כמעט – משותפות, עם חבר הכנסת רם בן ברק על קביעת דיונים על נושאים שהם חשובים לנו בנושאי ההתיישבות, גם אצלו.
ניר אורבך: גם על פי בקשתך עשו דיון בוועדת החינוך על הנושא של האתרים הלאומיים – אתרי מורשת.
אורית סטרוק: יש מספיק ועדות טובות בכנסת.
אורית סטרוק: אתה מציע להעביר את הנגב לחוץ וביטחון?
אורית סטרוק: כבר איבדנו אותו לגמרי.
אורית סטרוק: הוא כבר בחוץ וביטחון.
אורית סטרוק: וואלה, זה חידוש.
שמחה רוטמן: הנגב הוא מחוץ לישראל, זה השלב הבא.
שמחה רוטמן: שטחי C הם לא בתחום גבולות ישראל, לצערנו.
שמחה רוטמן: עוד לא החלתם ריבונות, למרות שזאת הבטחה.
ניר אורבך: את שטחי C איבדנו?
שמחה רוטמן: כן, אנחנו מאבדים אותם כל יום שעובר.
אורית סטרוק: שטחי C ביהודה ושומרון עדיין, כל עוד שאתם בממשלה לא תהיה בהם ריבונות, גם.
ניר אורבך: אבל גם על שטחי C היה דיון בוועדת החוץ והביטחון ולא אמרת לי אז "איבדנו".
שמחה רוטמן: כי זה שטח שהוא לא באחריות שום גוף אחר מלבד - - - , אני לא מבין מה הקשר.
שמחה רוטמן: לגבי נסיגה מחומש – אני מסכים אתך, אם היית אומר לי שנקבע דיון בחוץ וביטחון אני אתך.
ניר אורבך: אני מציע הצעה.
ניר אורבך: אנחנו לא מדברים עכשיו על חזון אלא על פרקטיקה.
ניר אורבך: פרקטיקה – אני אומר לך - - -
אורית סטרוק: רגע, רגע - - -אתה אומר בעצם – את ועדת הפנים נתנו לוואליד טאהא אז הבה נדון בענייני פנים בוועדת החוץ והביטחון.
ניר אורבך: תודה רבה, הבנתי, את לא בדיוק רוצה לשתף פעולה.
שמחה רוטמן: הטענה שלה עניינית.
ניר אורבך: זה לא ענייני, זה לא ענייני.
ניר אורבך: זה כמו שתחזור עכשיו, וזה בסדר גמור, לוויכוח האם הייתה צריכה לקום הממשלה בצורה כזאת - - -
שמחה רוטמן: היא אומרת לך משהו אחר.
ניר אורבך: אני הבנתי מה היא אמרה.
ניר אורבך: אני אומר פה עוד לפני שחבר הכנסת איתן גינזבורג ינמק - - -
שמחה רוטמן: תקנונית – אי אפשר לדון בעניין הסדרת ההתיישבות בנגב בוועדת החוץ והביטחון, שהיא ועדה שלא עוסקת בנגב.
שמחה רוטמן: זאת הטענה שלה.
שמחה רוטמן: זה לא דבר שמשרד הביטחון או משרד החוץ רלוונטיים אליו.
אורית סטרוק: אני עונה לך עניינית – באמת, ממש עניינית.
אורית סטרוק: שים בצד את זה שאני מזועזעת מההצעה שמעבירים את הנגב לחוץ וביטחון, שים בצד.
אורית סטרוק: אתה מסכים אתי בעצם שצריך להיות דיון.
אורית סטרוק: אני מוכנה עכשיו למשוך את הערעור שלי, עכשיו.
אורית סטרוק: אני מושכת את הערעור.
אורית סטרוק: בוא נסכים שאנחנו פועלים כולנו יחד שבשבוע הבא אתם מאשרים את הדיון, זה הכול.
ניר אורבך: אני לא יכול להבטיח את זה, כי עוד לא דיברתי עם הנשיאות.
ניר אורבך: אני לא יכול להבטיח כזה דבר.
ניר אורבך: הרי בכל מקרה את תגישי את הערעור הזה עוד פעם בשבוע הבא, וזה בסדר.
ניר אורבך: אני לא אומר את זה בזלזול, באמת.
שמחה רוטמן: הוא לא יודע אם הנשיאות תאשר לך, אבל הוא כבר יודע ש - - -
ניר אורבך: לא אמרתי את זה בזלזול.
ניר אורבך: את תגישי את הבקשה, לא את הערעור, בסדר?
אורית סטרוק: אני שואלת אותך אישית: יש לך התנגדות שהנושא הזה יעלה לדיון במליאת הכנסת?
ניר אורבך: לי באופן אישי אין התנגדות.
אורית סטרוק: איתן, לך יש התנגדות שהנושא הזה יעלה לדיון במליאת הכנסת?
איתן גינזבורג: אני לא מדבר עכשיו באופן - - -
אורית סטרוק: לא עכשיו, בשבוע הבא.
ניר אורבך: אני מציע כזה דבר: את לא תמשכי את הערעור עכשיו, חבר הכנסת גיזנבורג יענה בשם הנשיאות, אנחנו נעבור להצבעה.
ניר אורבך: אני כן מציע שנדבר בינינו לקראת השבוע הבא.
מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת את זכות הדיבור לפני שמצביעים.
איתן גינזבורג: עוד לא מצביעים.
איתן גינזבורג: איך את כבר יודעת מה את רוצה להצביע לפני ששמעת את תשובתי?
אורית סטרוק: אני רוצה רגע להתנצל.
אורית סטרוק: אתה קבעת את הדיון הזה על זמן שבו אני אמורה להיות בפגישת זום.
אורית סטרוק: הסברתי את עצמי.
אורית סטרוק: אתם הרי בהצבעה יכולים לנצח אותי.
אורית סטרוק: אז אני יודעת מראש שתנצחו אותי, אז אני כרגע הולכת לפגישת הזום שלי, ואני מתנצלת בפני איתן גינזבורג.
ניר אורבך: את לא רוצה לשמוע את איתן גיזנבורג?
ניר אורבך: הוא בדרך כלל קצר.
אורית סטרוק: אני בטוחה שהוא יגיד דברי טעם.
אורית סטרוק: אני מבקשת מכם שתשקלו לאשר לי את זה בשבוע הבא.
אורית סטרוק: בסוף אנחנו מדברים על הנגב.
ניר אורבך: אני מבטיח שננהל שיח בינינו ואיתך, ונראה לקראת השבוע הבא אם ומה אפשר לעשות.
איתן גינזבורג: יש עוד אפשרות – את יכולה להצטרף לממשלה.
איתן גינזבורג: יש תפקיד שר להתיישבות פנוי.
אורית סטרוק: חס וחלילה.
אורית סטרוק: אני אלך לממשלה עם רע"מ?
אורית סטרוק: בחיים, בחיים.
איתן גינזבורג: ראשית, אני מביא את הדברים ברוח דברי הנשיאות בקביעת החלטת הנשיאות, אני לא מדבר פה בשמי, אלא כמובן מייצג את נשיאות הכנסת.
איתן גינזבורג: נשיאות הכנסת דנה השבוע כמו בכל שבוע במספר בקשות לקיום דיונים דחופים על סדר-היום, או הצעות דחופות לסדר-היום במליאת הכנסת.
איתן גינזבורג: השבוע סדר-יומה של הכנסת עמוס במיוחד לאור העובדה שבשבוע שעבר לבקשת רוב חברי הכנסת ביוזמת אנשי האופוזיציה – רוב מוחלט של החקיקה הפרטית הוסרה מסדר-היום של השבוע שעבר והועברה ליום רביעי הקרוב.
איתן גינזבורג: משמעות הדבר שכמות החוקים הפרטיים שיעלו לדיון ביום רביעי הקרוב הוא כפול מאשר בדרך כלל.
איתן גינזבורג: משום כך סדר-היום של המליאה של יום רביעי עמוס לעייפה.
איתן גינזבורג: אנחנו נדון במספר רב מאוד של חוקים שלא ידענו כדבר הזה ביום דיונים אחד, מה שאילץ אותנו לראות איך אפשר - - -
אורי מקלב: אפשר להחליט עכשיו שזה יהיה בשבוע הבא, אם זאת הבעיה.
איתן גינזבורג: מכיוון שלא רצינו מצד שני לפגוע בכלים הפרלמנטריים שעומדים לחברי הכנסת, כמו למשל הצעה דחופה לסדר, החליטה הנשיאות הפעם לא לאשר עד חמישה נושאים דחופים על סדר0
איתן גינזבורג: היום אלא רק שניים.
איתן גינזבורג: ומה הם הנושאים שאושרו בסוף על סדר יומה של הכנסת כהצעות דחופות לסדר?
איתן גינזבורג: שתי הצעות, ומתוך ידיעה שתמיד ייבחרו נושאים שהם חשובים כי כל ההצעות הן חשובות למישהו, ותמיד יידחו, באופן טבעי, רבים כי אי אפשר לאשר את כולן.
איתן גינזבורג: ומה אושר?
איתן גינזבורג: אושרה הצעה לסדר יום בנושא תופעת הפוליגמיה, שדיברה עליה כרגע חברת הכנסת סטרוק שהיא ביקשה לקיים דיון על כך וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לא אפשרה לה – אז אנחנו אפשרנו את זה במליאה, של חברת הכנסת וולדיגר, וחבר הכנסת שיקלי, וגלית דיסטל אטבריאן, ורות וסרמן לנדה – רובם אנשי אופוזיציה.
איתן גינזבורג: הצעה נוספת לסדר-היום שאושרה היא על החלטה לסגור את תיק החקירה נגד השוטרים בפרשת אהוביה סנדק, ז"ל, של חברי הכנסת ארבל, בן גביר, פרוש ואורבך – גם, רובם מהאופוזיציה.
איתן גינזבורג: אני חושב שהנשיאות שקלה פה שיקולים מגוונים, נתנה פה ביטוי.
איתן גינזבורג: אין פה סתימת פיות כפי שאפשר לטעון, אלא יש פה מתן מרחב דיון נרחב.
איתן גינזבורג: יש פה הכי הרבה ח"כים שהגישו על נושא אחד, בנושאים שהם בלב הדברים שכואבים לאותם חברי כנסת, דברים שהם קונטרוברסליים, יש לומר, לא דברים שבקונצנזוס, לעתים אפילו דברים שבמחלוקת.
איתן גינזבורג: ועדיין, הנשיאות אישרה את שני הנושאים הללו שהם נושאים אופוזיציוניים מובהקים, ושמה אותם על סדר-יומה של הכנסת ביום העמוס ביותר השבוע.
איתן גינזבורג: לכן אני חושב שהערעור – ואני לא יכול להתעלם מהעובדה שכפי שאמרה כאן חברת הכנסת סטרוק – יש לה עוד כלים פרלמנטריים לדון בנושא הזה, היא בוחרת בכלי פרלמנטרי ספציפי, והיא בוחרת לערער בכל שבוע על אותו כלי פרלמנטרי ועל אותו נושא, מה שאגב יכול להעלות שאלות האם הנושא הזה באמת דחוף על סדר-יומה של הכנסת, כי ההצעות הדחופות לסדר הם נושאים שהם אד הוק, וכו'.
איתן גינזבורג: אבל לא בהכרח, כמובן.
איתן גינזבורג: אבל יש עוד כלים פרלמנטריים – אפשר לעשות דיונים בוועדות כאלה ואחרות, דיונים מהירים, דיון באמצעות הוועדה, לאו דווקא דיון מהיר שהנשיאות צריכה להחליט עליו, או דרכים אחרות, אבל היא בוחרת בדרך מסוימת, ולא בכדי.
איתן גינזבורג: אני אומר עוד משהו שאני חייב לציין, ציינתי אותו גם בפעם שעברה, אבל זה בשם המערערת.
איתן גינזבורג: יש לי תחושה של איזה מין - - - מוסד הערעור הוא נתון לכל חבר כנסת.
איתן גינזבורג: הוא מקובל, אני לא כופר בו, זה בסדר.
איתן גינזבורג: צריך אבל לדעת להשתמש בו, במסורה, בשום שכל, בשיקול דעת, לא על כל דבר, לא על כל החלטה, אי אפשר.
איתן גינזבורג: יש פה תחושה של חוסר כיבוד קונסיסטנטי וסרבנות של קבלת החלטות הנשיאות.
איתן גינזבורג: צריך לדעת לכבד את החלטות הנשיאות גם כשהן לא מוצאות חן.
איתן גינזבורג: לא יכול להיות שכל החלטה של הנשיאות בעניינה של חברת הכנסת אורית סטרוק יגיע לערעור בוועדת הכנסת.
איתן גינזבורג: אפשר, אנחנו עושים את זה כל שבוע, אני רק אומר שיש בזה משהו שיש בו גם טעם לפגם וגם חוסר מוטיבציה בהקשר הזה, וחוסר התייחסות.
איתן גינזבורג: אנחנו רוצים להתייחס באופן מכובד מאוד ובשיא הכבוד ובשיא הנימוקים האמיתיים.
אורי מקלב: יכול להיות שה - - -בדיוק הפוכה, שכל פעם ש- - -
איתן גינזבורג: לא, אני הראיתי כל מיני הצעות של חברי סיעתה - - -
שמחה רוטמן: יכול להיות שבגלל שאתם יודעים שהיא תמיד תגיש ערעור אתם - - -
איתן גינזבורג: לא, הנושא הזה לא עולה לרגע במחשבותינו.
איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים באופן ענייני בכל הצעה לסדר.
איתן גינזבורג: אלה שתי הצעות שאושרו עם הכי הרבה ח"כים שאושרו – שתי הצעות של אופוזיציה, שתי הצעות שהן קונטרוברסליות, ולמרות סדר היום אישרנו אותן.
איתן גינזבורג: אני אגיד עוד משהו ביחס להצעה של דיון מהיר שגם אותה אנחנו מאשרים בנשיאות.
איתן גינזבורג: מתוך בקשות רבות, גם בדיונים מהירים בוועדות, אז מתוך שמונה החלטות לקיומם של דיונים מהירים – שש מתוך שמונה הן של חברי אופוזיציה.
איתן גינזבורג: וזה לא שחברי הקואליציה לא יגישו בקשות, אבל שש מתוך שמונה הן בקשות של חברי אופוזיציה.
איתן גינזבורג: אי אפשר לומר שיש פה סתימת פיות.
איתן גינזבורג: אי אפשר לומר שמדירים פה את האופוזיציה.
איתן גינזבורג: דנים בכל נושא בכל נושא בצורה עניינית.
איתן גינזבורג: יש גם וגם.
איתן גינזבורג: אבל אני רוצה להתייחס - - -
שמחה רוטמן: איתן, סליחה.
שמחה רוטמן: נראה לי שרק אני דיברתי על הפגיעה באופוזיציה.
שמחה רוטמן: לא שמעתי שחברת הכנסת סטרוק דיברה על זה.
שמחה רוטמן: אני פשוט התכוונתי שאתם פוגעים באופוזיציה בחלוקת הוועדות.
איתן גינזבורג: אני אומר:
איתן גינזבורג: רוב ההצעות לדיון מהיר – רובן ככולן, הן הצעות של אנשי האופוזיציה.
איתן גינזבורג: יש מעת לעת הצעות גם של חברים מהקואליציה, אבל רוב המבקשים הם אנשי אופוזיציה.
איתן גינזבורג: וזה בסדר, אני לא אומר את זה כאיזה משהו לפנים אלא אומר את זה כאמירה שאין פה הדרה או משהו מכוון כנגד סיעה, כנגד ח"כ, כנגד קבוצה.
איתן גינזבורג: אנחנו דנים באופן ענייני ושוקלים כל דבר לגופו של עניין באמת.
איתן גינזבורג: קשה לכם לקבל את זה?
איתן גינזבורג: תקבלו את זה - - -
שמחה רוטמן: לא, לא חלילה וחס - - -
איתן גינזבורג: אני גם אומר – נציגי אופוזיציה בנשיאות משתתפים באופן אקטיבי בהחלטות הללו.
איתן גינזבורג: אף אחד לא התריע, לא ביקש, לא ערער, לא אמר "בוא נשקול", לא.
איתן גינזבורג: דבר אחרון – אני כן אדבר על הסדרתיות של הערעורים, וזה נדון בישיבה קודמת של ועדת הכנסת.
איתן גינזבורג: בכנסת ה-24 שבה אנחנו מכהנים, שתקופת כהונתה היא תקופה של תשעה חודשים – הוגשו 23 ערעורים על החלטות, עד השבוע שעבר, לא כולל השתיים האלה.
איתן גינזבורג: רק כדי לסבר את האוזן – בכל תקופת כהונתה של הכנסת ה-20 הוגשו 31 ערעורים.
שמחה רוטמן: כמה פעמים היו החלטות לפי סעיף 98?
איתן גינזבורג: לא יודע.
איתן גינזבורג: לא בדקתי.
שמחה רוטמן: בכמה כנסות לא הייתה ועדת הכלכלה לאופוזיציה?
שמחה רוטמן: סתם, מעניין, אפשר לזרוק נתונים ומספרים, זה מאוד יפה.
איתן גינזבורג: לא, אני לא עושה עכשיו סתם הקבלות לא רלוונטיות.
שמחה רוטמן: אני חושב שזה רלוונטי.
איתן גינזבורג: עוד לא שברו את השיא שאני העברתי את סעיף 98 וסעיף 23, אני מחכה שהשיא הזה יישבר.
איתן גינזבורג: הוא עוד לא נשבר, אבל הוא קרוב.
שמחה רוטמן: זאת אומרת, אתה אומר שאתה סדרתי.
איתן גינזבורג: שימוש בסעיף 98.
קריאה: זה חדשות רעות מבחינתנו, הייתי בטוח שאנחנו השיאנים.
שמחה רוטמן: לא, הוא השיאן במספרים של הפעמים של 98 אבל לגבי חוקים אתה השיאן כי היו החלטות של 98 שאתם מראש, עוד לפני שהגשנו הסתייגות עשיתם עליהם 98 וכללתם אותם מראש, ואז היינו צריכים להגיש הסתייגויות רק כדי לא להביך אתכם שיש שלוש שעות לדבר בלי הסתייגויות.
שמחה רוטמן: זה קרה מראש.
שמחה רוטמן: רצינו לחסוך לכם מבוכה.
איתן גינזבורג: סוגיית השימוש בסעיף 98, סוגיה של סדרי דיון מיוחדים על חוקים – הם בדרך כלל תגובה לחוסר שיתוף פעולה מצד האופוזיציה.
איתן גינזבורג: זה גם צריך לומר, חבר הכנסת רוטמן.