GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן גינזבורג: עושים את זה לגופו של עניין.
איתן גינזבורג: מנסים לראות דברים רחבים או נושאים פרטניים לפי ההקשר.
מיכאל מלכיאלי: אולי אפשר להציע לכך שיגיעו בלי השם של המציע, רק הנושאים?
שלמה קרעי: רעיון.
איתן גינזבורג: וכך זה נקבע.
איתן גינזבורג: ואני אחזור ואומר, בנשיאות יושבים גם חברי האופוזיציה, גם מהליכוד, גם מהרשימה המשותפת, גם מש"ס, שהם שוקלים והם דנים והם מתווכחים והם מנסים להתקדם.
יצחק פינדרוס: מרשים להם?
יצחק פינדרוס: מרשים להם לבוא לנשיאות?
שלמה קרעי: הם כבר לא משתתפים בנשיאות.
איתן גינזבורג: אז הם כן משתתפים.
איתן גינזבורג: והם היו אתמול בנשיאות והם השתתפו.
איתן גינזבורג: לא רק שהם השתתפו, הם גם שינוי נושאים.
מיכאל מלכיאלי: אני מציע שלנשיאות יגיעו הצעות בלי שם המציע.
איתן גינזבורג: אז לכן אני אומר, אני כן חושב שצריך לכבד את מוסד הנשיאות בהקשר הזה.
איתן גינזבורג: לא הייתה פה החלטה בלתי סבירה.
איתן גינזבורג: ולכן, מהטעמים האלה, אני מציע לאשר.
מיכאל מלכיאלי: רגע, רגע, אדוני היושב-ראש.
מיכאל מלכיאלי: האם הצעה שלי נכונה?
מיכאל מלכיאלי: יגיעו לנשיאות הצעות בלי שם המציע.
איתן גינזבורג: תציע.
איתן גינזבורג: תציע לנשיאות.
מיכאל מלכיאלי: יש לי קשר איתך.
מיכאל מלכיאלי: אתה בנשיאות.
שלמה קרעי: כאן זה לא היה עוזר.
שלמה קרעי: כאן זה לגופו של עניין.
שלמה קרעי: הם מצנזרים אותו.
שלמה קרעי: זה לא לגופו של אדם.
שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש לנמק את הבקשה.
איתן גינזבורג: נימקת.
שלמה קרעי: לא נימקתי.
איתן גינזבורג: אה, סתם התפרצת?
שלמה קרעי: הייתה רק הערת בינתיים.
שלמה קרעי: הערת בינתיים.
איתן גינזבורג: יש לך דקה.
איתן גינזבורג: בגלל שכבר דיברת שתיים.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תשמע, מה שקורה כאן הוא דבר שלא מתקבל על הדעת.
שלמה קרעי: אמרו לנו שבגלל שהזכרנו שם פרטי של בן אדם, אז אולי בגלל זה לא אישרו את הצעת הדחופה לסדר.
שלמה קרעי: אז שינינו.
שלמה קרעי: הכותרת של ההצעה הדחופה לסדר, בכלל בכל הצעה, אין אזכור של אדם מסוים.
שלמה קרעי: פוליטיזציה חמורה והפרת כללי מינהל תקין והחוק על ידי דירקטוריון הספרייה הלאומית.
שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש שתקשיב לי בדקה הזאת.
שלמה קרעי: נתת דקה, לפחות תקשיב.
שלמה קרעי: לא יכול להיות ששש פעמים אנחנו מגישים, חברים מכמה סיעות האופוזיציה, גם כשאילתות דחופות, גם כדיונים מהירים, נושא שעומד בליבת העניין הציבורי: שחיתות, תפירה של ג'וב.
שלמה קרעי: הציבור מדבר על זה.
שלמה קרעי: תראה ברשתות החברתיות, כולם מעלים את זה.
שלמה קרעי: עלה אצל איילה חסון בתוכנית ונשאר עם שאלות שאין להן תשובות.
שלמה קרעי: איך יכול להיות שאתם מצנזרים נושא כזה שהוא מעלה תמיהה.
שלמה קרעי: ראינו גם הסכמים קואליציוניים שנוגעים לספרייה הלאומית של תקווה חדשה.
שלמה קרעי: יש כאן דברים שאי-אפשר להישאר אדישים אליהם.
שלמה קרעי: אתם לא יכולים לצנזר נושא לגופו של עניין, לגופו של נושא.
שלמה קרעי: חברי כנסת מבקשים כאן לערוך דיון.
שלמה קרעי: תאפשרו לערוך, לקיים דיון.
שלמה קרעי: סתמתם את הכנסת.
שלמה קרעי: אין שדולות.
שלמה קרעי: אי-אפשר לעשות בשדולה של לישראל דמוקרטית, למשל, לערוך דיון על זה, כי אי-אפשר לקיים שדולות.
שלמה קרעי: אין כנסים, אין אירועים.
שלמה קרעי: לפחות את המינימום, שזה דיון קצר במליאה, הצעה דחופה לסדר, שאילתה דחופה, משהו.
שלמה קרעי: לא יכול להיות שאתם מצנזרים נושאים שלא מוצאים חן בעיניכם.
שלמה קרעי: זה נראה לך דמוקרטי הדבר הזה?
שלמה קרעי: ולכן אני חושב, אדוני, שאם אישרו, ממילא אם היו מאשרים ארבע או חמש הצעות דחופות לסדר, היית אומר מילאו את כל המכסה.
שלמה קרעי: לא מילאו את המכסה.
שלמה קרעי: אישרו רק שלוש.
שלמה קרעי: ראו רק שלוש שראו אותן כחשובות.
שלמה קרעי: גם בשבוע שעבר אותו דבר.
שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש ממך לנהוג בהוגנות, אולי רק הפעם, - -
איתן גינזבורג: אולי רק הפעם.
שלמה קרעי: - - כלפי חברי כנסת שמבקשים להעלות נושא לסדר-היום הציבורי ולדבר עליו במליאת הכנסת כהצעה דחופה לסדר.
איתן גינזבורג: אני חושב שאם אדוני חושב שיש – ואנחנו שוב, כמובן, אני הדיקטטור שעוסק בשוחד וגם בשיקולים של שחיתות.
שלמה קרעי: לא אתה.
שלמה קרעי: לא אתה הדיקטטור.
שלמה קרעי: אתה משתף פעולה.
שלמה קרעי: אתה משתף פעולה עם הדיקטטורה.
שלמה קרעי: תגיד לי, על מי אתם מגינים?
איתן גינזבורג: וגם משת"פ.
איתן גינזבורג: אז אני חושב שאולי היה ראוי להקים את ועדת הביקורת שתבדוק את הדברים הללו.
שלמה קרעי: על מי אתם מגינים?
בועז טופורובסקי: משתף פעולה עם - - -
שלמה קרעי: מה שי ניצן, איך שי ניצן קשור להיות רקטור של הספרייה הלאומית?
איתן גינזבורג: אני אפילו לא מכיר אותו.
שלמה קרעי: אתה לא מכיר אותו?
שלמה קרעי: אז כולם מכירים.
שלמה קרעי: גם הם לא הכירו אותו, ולכן נפגשו איתו 70 שעות.
איתן גינזבורג: באופן אישי.
איתן גינזבורג: טוב, תודה רבה.
איתן גינזבורג: הזמן עבר.
שלמה קרעי: ועם המועמדים האחרים לא נפגשו.
איתן גינזבורג: ווליד טאהא, ואחרי זה – אבי מעוז.
וליד טאהא: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות, אדוני היושב-ראש.
וליד טאהא: הראשונה, אני מסכים עם דבריך שכמעט בכל ישיבה של ועדת הכנסת יש סעיף של ערר, ערעור, על החלטת הנשיאות לגבי בחירת סדר-היום המליאה.
וליד טאהא: זה משהו אוטומטי, סטנדרטי מתחיל להיות.
וליד טאהא: אין בו שום תכון, אין בו שום עניין.
וליד טאהא: ורק לצורך של טרלול ומילוי לוח זמנים של חברי האופוזיציה כי כנראה משעמם להם.
וליד טאהא: הנושא השני, חברי יצחק פינדרוס, חבר הכנסת יצחק פינדרוס, דיבר על הקמת ועדת אתיקה.
וליד טאהא: אז הוקמה ועדת אתיקה.
וליד טאהא: לא צריך להקים.
וליד טאהא: יושב-ראש הכנסת הקים ועדת אתיקה.
וליד טאהא: רק חברי יצחק פינדרוס ושאר המפלגות באופוזיציה מתבקשים לאייש את החברות שלהם בוועדה כדי לדון בכל הדברים והנושאים שהוועדה אמונה עליהם.
וליד טאהא: אז לא צריך להקים מחדש.
וליד טאהא: יש אותה.
וליד טאהא: דרך אגב, אני גם צריך אותה להרבה מאוד נושאים, והלוואי שהם יאיישו את החברות שלהם.
איתן גינזבורג: גם ועדת הביקורת הוקמה, והם חסרים.
וליד טאהא: הלוואי שהם יאיישו את החברות שלהם בוועדה, כי אז גם אפשר לבוא לוועדות באמת ולהעלות נושאים ואולי להתחיל להעניש חברי כנסת שמפירים את הכללים בבוטות כי זה האופי שלהם.
וליד טאהא: ואלו הם הערכים שלהם.
וליד טאהא: אז יאללה, תאיישו את הוועדות ונתחיל לעבוד.
איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת מעוז.
אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות אליך ולומר לך מה תחושתי, לפחות כך אני מרגיש, ואני יכול להראות את זה בכתובים.
אבי מעוז: מאז תחילת המושב, מאז תחילת המושב לא מאושרת שום שאילתה דחופה שהוגשה על ידי מי מחברי הכנסת של הציונות הדתית.
אבי מעוז: מאז תחילת המושב.
אבי מעוז: זה נכון שיש כמה מציעים הצעות לסדר דחופות, אבל היוזם הראשון ברשימה - - -
איתן גינזבורג: אין ראשון, אדוני.
אבי מעוז: יש ראשון, יש ראשון.
אבי מעוז: מי שמדבר ראשון הוא הראשון.
ארבל אסטרחן: אין ראשון.
אבי מעוז: ולכן עד תחילת המושב - - -
וליד טאהא: הייעוץ המשפטי אומר שלא.
וליד טאהא: אתה מתעקש?
אבי מעוז: מי זה היועץ המשפטי?
אבי מעוז: איפה אתה רואה פה?
יואב קיש: אתם הרי לא מקשיבים לייעוץ המשפטי.
יואב קיש: אז עכשיו אתם כן מקשיבים לייעוץ המשפטי?
וליד טאהא: יש פה יועצת משפטית.
אבי מעוז: איפה?
וליד טאהא: אתה לא רואה אותה?
איתן גינזבורג: בואו, תאפשרו לחבר הכנסת מעוז לדבר, בבקשה.
יואב קיש: אז אתה מקשיב לה, ווליד?
יואב קיש: אתה מקשיב ליועצת המשפטית?
וליד טאהא: בטח אני מקשיב לה.
אבי מעוז: אני מודה לך.
אבי מעוז: בטח, איזו שאלה.
איתן גינזבורג: חבר הכנסת טאהא, חברי הכנסת, תנו לחבר הכנסת מעוז להשלים את דבריו.
וליד טאהא: חבר הכנסת יואב, בוודאי.
איתן גינזבורג: תנו לחבר הכנסת מעוז להשלים את דבריו.
אבי מעוז: ווליד טאהא, אני מודה לך על ההערה.
אבי מעוז: הראשון הוא הראשון שמדבר, והוא היוזם.
אבי מעוז: וזה בדרך כלל ככה.
אבי מעוז: אז אל תגידו לי שאין ראשון.
אבי מעוז: יש ראשון, יש קבוצת מציעים.
אבי מעוז: אבל הראשון שמדבר במליאה, בהצעה לסדר, הוא הראשון, מבחינתי.
אבי מעוז: מתחילת המושב לא אושרה אף שאילתה דחופה שהגיש אותה מי מחברי הכנסת של סיעת הציונות הדתית ולא אושרה אף הצעה לסדר שהיוזם שלה הוא חבר כנסת מסיעת הציונות הדתית.
אבי מעוז: עכשיו, מה זה עושה לי?
אבי מעוז: אני חבר כנסת חדש.
אבי מעוז: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני מראש לעוזרים שלי: רבותיי, אל תגישו.
אבי מעוז: מראש.
אבי מעוז: אני לא אזכה לקבל אישור.
אבי מעוז: אל תגישו לא שאילתה דחופה.
אבי מעוז: ושביל מה להתאמץ.
אבי מעוז: אנחנו ניקח את כל מה יוזמים חברי כנסת אחרים, ואנחנו נצטרף אליהם.
אבי מעוז: ורק ככה זכיתי להיות בין מציעי הצעות לסדר דחופות.
אבי מעוז: עכשיו אני אומר את זה.
אבי מעוז: זו עובדה.
אבי מעוז: אז אני מבקש ממך, תבדוק את זה.
אבי מעוז: ורק להסיר את ההרגשה שלנו.
איתן גינזבורג: אז אני אומר לך.
איתן גינזבורג: אני אומר לך שבנשיאות, ואני יושב בנשיאות.
איתן גינזבורג: אתה לא יושב בה.
אבי מעוז: אז איך יוצא כך?
איתן גינזבורג: איך יוצא, אני לא יודע.
אבי מעוז: אה.
איתן גינזבורג: אבל אני אומר לך שאין מגיש ראשון.
איתן גינזבורג: אם היית מגיש ראשון והיו מצטרפים אליך – מה זה מצטרפים?
איתן גינזבורג: הרי איך הפרקטיקה נוהגת?
איתן גינזבורג: בוא נגיד את האמת.
איתן גינזבורג: מגיע אדם עם רעיון, פונה לעוד חברי כנסת:
איתן גינזבורג: תגישו גם כן כדי שנהיה הרבה ויאשרו את ההצעה, ככל שאתה מגיש אותה.
איתן גינזבורג: אגב, גם אם פנה אליך עכשיו חבר כנסת פינדרוס - - -
אבי מעוז: שאילתה דחופה.
איתן גינזבורג: אני מדבר איתך עכשיו על הצעה לסדר.
אבי מעוז: אז תענה לי על שאילתה דחופה.
איתן גינזבורג: לא מדברים עכשיו על שאילתה דחופה.
איתן גינזבורג: אני מדבר על הצעה לסדר.
יבגני סובה: תגיד לי, מאושרות?
יבגני סובה: כמה הצעות?
איתן גינזבורג: והצעה לסדר נקבעת על ידי המזכירות לפי המספר שהיא מקבלת במערכת.
איתן גינזבורג: זה הכול.
איתן גינזבורג: ותו לא.
איתן גינזבורג: שום ראשון ושום יוזם.
איתן גינזבורג: גם אם אתה דיברת עכשיו עם חבר הכנסת פינדרוס על נושא שאתם רוצים להעלות והיוזמה הייתה של פינדרוס אבל אתה הקדמת אותו בהגשה במערכת, אתה תמוספר ראשון.
איתן גינזבורג: כי המזכירות עיוורת בהקשר הזה.
איתן גינזבורג: וגם הנשיאות בהקשר זה לא עושה את השיקולים שאתה מלין עליהם כאילו שאנחנו שוקלים פה שיקולים אחרים.
אבי מעוז: כשעשיתי כך, וכעשה כך מי מחברי הכנסת - -
איתן גינזבורג: יכול להיות, אדוני.
אבי מעוז: - - של הציונות הדתית, לא אושרה השאילתה.
אבי מעוז: לא אושר ההצעה לסדר.
איתן גינזבורג: אדוני, גם לי לא אושרה השבוע הצעה לדחופה לסדר.
איתן גינזבורג: גם לי לא אושרו כל מיני דברים השבוע שאני הגשתי.
איתן גינזבורג: אני חבר הנשיאות, לא אושרו.
אבי מעוז: אבל תיקח מתחילת המושב.
אבי מעוז: מתחילת המושב.
אבי מעוז: אני לא מדבר קונקרטית השבוע.
איתן גינזבורג: כשמגישים עשרות חברי כנסת בקשות, מגישים עשרות חברי הכנסת, זו עובדה, אז בסוף צריך לבחור.
איתן גינזבורג: ובוחרים מעטים.
איתן גינזבורג: בוחרים שלוש, בוחרים חמש, לעיתים שש.
איתן גינזבורג: בוחרים, לא הרבה.
איתן גינזבורג: כשיש סדר-יום עמוס במליאה, אז עושים שלוש הצעות לסדר.
איתן גינזבורג: וכשיש סדר-יום טיפה יותר מרווח, עושים חמש הצעות לסדר.
אבי מעוז: מצוין.
איתן גינזבורג: אין קביעה בתקנון.
איתן גינזבורג: יש רף מקסימלי.
איתן גינזבורג: ולכן אני אומר, החשדנות שלך כלפי הדבר הזה, אני אומר לך, אני יושב שם.
אבי מעוז: לא חשדנות.
אבי מעוז: תחושה, מה.
איתן גינזבורג: מעולם לא שקלנו, אני לפחות כחבר נשיאות לא שקלתי את זה.
איתן גינזבורג: אתמול התווכחו על הצעות לסדר.
איתן גינזבורג: אני חייב להגיד לכם, הינה בכנות.
איתן גינזבורג: והיה סגן יושב-ראש, אחד מהסגנים דווקא מהאופוזיציה, חשב שצריך לאשר את הצעה של מלכיאלי ושל זה בנושא תאונות דרכים.
מיכאל מלכיאלי: ולא אושר.
איתן גינזבורג: ולא אושר.
איתן גינזבורג: חשבו להעלות את ההצעה במקום הצעה אחרת.
מיכאל מלכיאלי: - - - ברור לי שהוא חושב שצריך לאשר.
אוסאמה סעדי: זה סיכום ששנת - - -
איתן גינזבורג: אבל אני אומר על הצעה הזאת איש לא דבר.
איתן גינזבורג: זה לא היה דבר שבמחלוקת.
איתן גינזבורג: ואני חוזר ואומר, אין שם רוב סגנים מהקואליציה, הם מהאופוזיציה.
איתן גינזבורג: ולכן לאט לכם, חברים.
מיכאל מלכיאלי: איתן, מה הייתה עמדתך בהתייחס לדברים שלי?
יואב קיש: עכשיו יש שם רוב.
איתן גינזבורג: עכשיו יהיה רוב.
איתן גינזבורג: אבל לפחות הייתי יכול לומר שגם בנשיאות נהגנו ללא משוא פנים.
איתן גינזבורג: לפחות ככה, לפי התחושה שלי.
איתן גינזבורג: אני מבקש לסיים את הדיון בנושא הזה.
יריב לוין: אני ביקשתי לדבר.
איתן גינזבורג: אה.
איתן גינזבורג: בבקשה, מי את אתם רוצים?
יואב קיש: תחליט משנינו.
איתן גינזבורג: קיש, בבקשה.
יואב קיש: אני פשוט במהלך הדיון שמעתי את חבר הכנסת ווליד טאהא אומר שני דברים.
יואב קיש: אחד, הוא אומר שאתה לא מקשיב ליועצת המשפטית.
יואב קיש: הינה, יש פה עמדה של היועצת המשפטית.
יואב קיש: אז קודם כול, אני שמח לשמוע שמתחשבים בעמדות של היועצת המשפטית, כי הרגשה שלי היא שלא כל כך מתחשבים.
יואב קיש: אז קודם כול, זו בשורה.
יואב קיש: ואני מברך על כך.
יואב קיש: ואני מקווה שגם בדיון הבא אנחנו נראה התחשבות בעמדת הייעוץ המשפטי.
יואב קיש: שניים, גלבי ועדת האתיקה, זה שאין ועדת אתיקה אני לא יכול להתלונן על ההתנהגות הברוטלית של ווליד טאהא כיושב-ראש ועדת הפנים שבוועדה שלו.
יואב קיש: נכון, אני לא יכול.
יואב קיש: אבל תבינו, לא יהיו ועדות, לא אתיקה, לא ביקורת המדינה, לא כלום, עד שלא תפתרו את הנושא המהותי.
יואב קיש: זה בידיים שלכם, חברי הקואליציה.
יואב קיש: אם אתם רוצים שהבית הזה יחזור להיות בית שמתנהל ומייצג את הציבור כפי שנבחר, אז אנא תחזרו.
יואב קיש: הדבר מאוד פשוט.
יואב קיש: יש מכתב של יריב לוין שהגיע לפני שבועיים-שלושה.
יואב קיש: אפשר לתת תשובה.
יצחק פינדרוס: חודש.
איתן גינזבורג: אפילו יותר.
איתן גינזבורג: לדעתי, יותר.
יואב קיש: חודש.
יואב קיש: לתת תשובה.
יואב קיש: אם אתם רוצים לחזור להליך תקין, אנא תנו לנו את הייצוג הראוי שמגיע לנו ומפה אפשר יהיה להתקדם.
יואב קיש: זה לגבי זה.
יואב קיש: עכשיו לגבי הנושא עצמו, אני אומר בצורה מאוד ברורה.
יואב קיש: אתה יודע, אני לא יושב בנשיאות, ואני לא יודע מה קורה בנשיאות.
יואב קיש: אבל הנושא הזה כבר עלה מספר פעמים וכל פעם נידחה ונידחה מחדש.
יואב קיש: אתם מבינים שהוא סופר משמעותי בשיח הציבורי.
יואב קיש: רואים את זה בהרבה מאוד מקומות.
יואב קיש: אני לא צריך להסביר כי את זה כולנו יודעים ורואים.
יואב קיש: וההרגשה של ההתעלמות המובהקת של הנשיאות מהדבר הזה מעוררת באמת הרגשה לא טובה.
יואב קיש: ואני אומר לכם, אני מבקש: תשקלו שוב את עמדתכם.
יואב קיש: כי זה נושא סופר חשוב, בלב שיח הציבורי.
יואב קיש: זה נכון שהוא, בואו נגיד ככה, מטריד אולי צד אחד של המפה, ואולי צד אחר של המפה הוא פחות מטריד, אבל הגיע הזמן שאת השיקולים האלה תשימו מחוץ לסל.
איתן גינזבורג: ואגב, אתן לך עכשיו, חבר הכנסת לוין.
איתן גינזבורג: רק, אגב, חבר הכנסת מעוז, דיברת על שאילתה דחופה וביקשת לבדוק שאילתה דחופה.
איתן גינזבורג: אז הינה בדקו לי.
איתן גינזבורג: ורק לאחרונה אישרו לחברת הכנסת וולדיגר, שלדעתי גם היא מסיעתך, שאילתה דחופה.
איתן גינזבורג: אז כך שלא נראה לי שגם הטענה הזאת ממש עומדת.
אבי מעוז: תבדוק מתחילת המושב עד היום.
אבי מעוז: לא היה לחבר כנסת אחד.
איתן גינזבורג: הינה, הראיתי לך דוגמאות גם של בן גביר השבוע ושל וולדיגר לפני כמה שבועות.
אבי מעוז: לבדוק את הצעות לסדר.
איתן גינזבורג: ואני מניח שאם אבדוק בצורה טיפה יותר אמפירית, נדע שהטענות היו קצת יותר מוגזמות.
איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת
יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהדברים שאמרת ביחס למה שהיה בקדנציה הקודמת או למה שהיה בעבר, ותכף אני אתייחס אליהם, הם דברים יפים בשים לב לעובדה שבעבר הייתה כנסת מסודרת שגם אם לא כולם היו מרוצים כל הזמן מהכול, בסך הכול היו לה כללי משחק, ועל כללי המשחק האלה הקפדנו.
יריב לוין: והם נגעו לכל קשרת הנושאים והתחומים הרלוונטיים, החל מגיוון החלטות של הנשיאות באופן כזה שאף אחד לא ירגיש מקופח, בטח לא באופן שיטתי, ועד מצב שבו הסיעות יקבלו את הייצוג שמגיע להן בוועדות, ושימוש בסעיף 98 ייעשה רק כשבאמת צריך.
יריב לוין: וכל הדברים האל הרי כולנו יודעים נפרצו כולם לצד החוק הנורבגי שהפך בכלל את הכנסת למקום שהמשמעות שלו כמעט כבר לא קיימת.
יריב לוין: ואני חושב שדווקא על הרקע הזה אני הייתי מצפה להרבה יותר הקפדה ולהרבה יותר רגישות, כי אתם באים אלינו בטענות שאחרי שאתם לקחתם את הייצוג שמגיע לנו בוועדות, אנחנו לא משתפים עם זה פעולה, ואתם פשוט דוחקים אותנו – אני יכול לומר לך שיש קולות רבים כאלה באופוזיציה – למקום שגם עם הדברים שאנחנו עדיין כן שותפים להם, כי לפחות הרגשנו ששם עוד איכשהו מתנהלים הדברים באופן הגון וסביר, כמו הדיונים במליאה.
יריב לוין: גם משם אנחנו בסוף נדיר את רגלינו ולשם אנחנו צועדים, ואתם מצעידים אותנו לשם בעוצמה גדולה ובמהירות.
יריב לוין: אני לא בטוח שאם הייתי מקיים היום הצבעה בין חברי האופוזיציה בסוגיה הזאת, אם לא היה נמצא רוב לאנשים שהיו אומרים שגם אין טעם לבוא יותר לדיוני המליאה כפי שהם מתנהלים וכפי שהדברים נעשים.
יריב לוין: עכשיו אני אומר, אדוני היושב-ראש, תראה, מה יותר אבסורדי מהעובדה – אתה יודע, אפילו כבר הנראות לא מעניינת אף אחד.
יריב לוין: הרי אנחנו דנים בערעור על החלטת הנשיאות.
יריב לוין: זה נראה הגיוני שמי שינהל את הישיבה זה חבר נשיאות?
יריב לוין: אני שואל אותך באמת באופן אמיתי, איך זה נראה אפילו?
יריב לוין: מה הטעם בכלל בכל ההליך שמתנהל פה כשבניהול הישיבה יושב חבר נשיאות שעליו מערערים.
יריב לוין: אני לא שמעתי באף מקום שכשמע
יריב לוין: בירים על החלטה של מישהו הוא מנהל את הדיון בישיבה כדי להכריע בערעור שמוגש נגד ההחלטה שלו.
יריב לוין: עכשיו זה לא שאתה בודד פה.
יריב לוין: אתה אפילו לא יושב-ראש הוועדה.
יריב לוין: אז יושב-ראש הוועדה ברח בנסיבות שכולנו יודעים מה הן.
יריב לוין: אבל אפשר היה אפילו לתת לאחד מחברי הוועדה אחרים, למען הנראות לפחות, שינהל את הסעיף הזה.
יריב לוין: אפילו זה לא עובר בראש בכלל, הרי הכול על אוטומט, שום דבר כבר לא מעניין כאן.
יריב לוין: עכשיו אגיד עוד דבר.
יריב לוין: אני חושב שוועדת הכנסת צריכה להיזהר מאוד בקבלת ערעורים על החלטות הנשיאות.
יריב לוין: אני מסכים לגמרי.
יריב לוין: וכך נהגנו, ובצדק, וכך נהגו גם בעבר, מכיוון שבעיניי לפחות הסמכות היא של הנשיאות, והערעור נדרש באמת במקרים חריגים מאוד, ובעיקר כדי שיהיה בכל אופן איזשהו בלם בפני קיפוח, בטח מתמשך.
יריב לוין: אבל אני אזכיר לך מה בא בצד הדבר הזה.
יריב לוין: הלוא אנחנו הקפדנו תמיד שגם אם בישיבת נשיאות מסוימת לא יכולנו לאשר הצעה בגלל ריבוי ההצעות או בגלל איזשהו אילוץ אחר, אם דברים היו באמת באמת חשובים, בנפשם של אנשים, אני בעצמי הייתי אומר להם: תגישו, בבקשה; בפעם הבאה תאשרו.
יריב לוין: אני זוכר שאתה היית פונה אליי ואומר לי: תשמע, לחבר סיעתי כזה או אחר יש משהו שחשוב לו; לא הצלחנו לאשר הפעם.
יריב לוין: הייתי אומר: מאה אחוז, שידגיש פעם הבאה; נעשה כל מאמץ לאשר לו.
יריב לוין: אגיד אפילו יותר מזה.
יריב לוין: לא אחת, ויושב פה חבר הכנסת אוסאמה סעדי, הוא יעיד, הוא היה פונה אליי והיה אומר לי: תשמע, יש לי נושא.
יריב לוין: והוא היה מגיש אותו לבד, כי לא היה בנמצא מסיעות אחרות מי שהיה מוכן להצטרף לנושא הזה.
יריב לוין: אני חושב שברוב הפעמים נעשה מאמץ אמיתי להיענות לדברים האלה, אפילו אם אלה היו ההצעות של מציע בודד.
איתן גינזבורג: גם הנשיאות הזאת עשתה את זה.
אוסאמה סעדי: זה נכון.
יריב לוין: אני חושב שהדבר לא קיים פה.
איתן גינזבורג: היא עשתה.
שלמה קרעי: איך עשתה, איתן?
שלמה קרעי: שש פעמים אנחנו מגישים את זה.
שלמה קרעי: שש.
יריב לוין: אני חושב שמה שביטא כאן חבר הכנסת אבי מעוז, אני לא זוכר שמישהו ביטא תחושה כזאת בעוצמה כזאת, וגם אם התחושה שלו היא אולי צד אחד מעבר, וזה לא באופן מוחלט אפס, אלא זו עומד על אחד במושב או מספרים מהסוג הזה, אני חושב שזה אומר דורשני, ואסור שזה יקרה.
יריב לוין: אגיד לך יותר מזה.
יריב לוין: זה בעיקר בעייתי על רקע המציאות בוועדות.
יריב לוין: אז לפחות את הכלים האלה, הפרלמנטריים, שישנם בתוך המליאה – אני חושב שהיה צריך לנקוט בגישה יותר מרחיבה.
יריב לוין: עכשיו, תראה גם מה קורה כאן.
יריב לוין: זה נכון, גם אנחנו לפעמים לא היינו מאשרים חמש הצעות לסדר-היום.
יריב לוין: אבל היינו עושים את זה באמת במצבים של בלית ברירה, כי ידענו שיש דיונים מאוד ארוכים באופן חריג, זה מצריך או היינו ביום שהוא חג, נמצא לקראת חג, או דברים מהסוג הזה.
יריב לוין: אני חושב שזה גם נעשה, בדרך כלל, בהסכמה רחבה מאוד.
יריב לוין: אבל מצב שבו באופן שיטתי – ותבדוק את זה – לא מאושרות כמעט שבוע אחרי שבוע, אין ניצול של המכסה, אגב, לא רק בהצעות לסדר-היום, אלא גם בשאילתות דחופות.
איתן גינזבורג: זה לא מגיע לנשיאות.
יריב לוין: אבל אני מצייר לך תמונה.
יריב לוין: בוא, הרי כל אחד יכול להגיד: טוב, זה לא אני; זה לא שייך לי; לא נוגע לי.
איתן גינזבורג: יש פה נהלים, אבל טוב.
יריב לוין: הרי בסוף כשיושבים בנשיאות, צריך לראות תמונה כוללת.
יריב לוין: וצריך לזכור שהכלים האלה הם כלים של חברי הכנסת.
יריב לוין: הכנסת מתחלקת לימים של ממשלה ולימים של הכנסת.
יריב לוין: ומה שנעשה פה באופן שיטתי הוא שמצמצמים את הזמן שניתן לחברי הכנסת כדי לפנות זמן לדברים נוספים של הממשלה.
יריב לוין: עכשיו, זה לא קורה פעם אחת.
יריב לוין: זה קורה כל שבוע כמעט.
יריב לוין: שוב, ממש כשיטה.
יריב לוין: ואני אומר עוד פעם, אלה דברים שלא היו אף פעם.
יריב לוין: אלה דברים שאסור שיקרו, ואלה דברים שיביאו אותנו עוד מעט למקום נוסף שאנחנו לא רוצים להיות בו, כי לשם זה הולך.
יריב לוין: ואני חושב שאתם חייבים לטפל בעניין הזה.
יריב לוין: והערה האחרונה לגוף ההצעה הזאת.
יריב לוין: תראה, לכנסת יש שלושה תפקידים: יש תפקיד אחד להיות זירה לדיון הציבורי; יש תפקיד שני – לחוקק; ויש תפקיד שלישי לא פחות חשוב של פיקוח על עבודת הממשלה.
יריב לוין: הכנסת, בהשוואה לפרלמנטים אחרים בעולם, וכולם כאן יודעים את זה, נעדרת כלים אמיתיים כדי לפקח על עבודת הממשלה.
יריב לוין: אנחנו נמצאים פה בנחיתות משמעותית לעומת מה שמקובל בפרלמנטים אחרים.
יריב לוין: אגב, כתוצאה מזה, גם העיסוק מוסט כמעט כולו לעולמות של חקיקה וחקיקה פרטית בהיקפים שלא קיימים במקומות אחרים, כי אין לך כלים לעשות את עבודת הפיקוח.
יריב לוין: עכשיו, כאשר יש אירוע שהוא בליבת הפיקוח שהכנסת נדרשת לו, של תפקיד כל כך בכיר במוסד שהוא מוסד שיקר לכולם, שצריך לעמוד מעל כל מחלוקת, כשיש באמת עננה כבדה מאוד גם על ההליך וגם על זהות מי שבסופו של דבר נבחר לעמוד בראשו – ואתה יודע מה, יכול להיות שמי שנבחר לעמוד בראשו ומי שניהל את ההליך גם להם יש אולי הסברים מצוינים, שהציבור לא מקבל אותם; יכול להיות שישכנעו אותנו; אני אתפלא, אני מודה, אבל אולי; אני לא חושב שאני צריך למנוע מהם את האפשרות הזו – ובאים חברי כנסת ומבקשים לדון בו, אז אם שבוע אחד זה לא מסתדר, יכול להיות, קורה, אמרתי.
יריב לוין: אבל אני חושב שזה חייב להיות, וזה חייב להיות, בטח על רקע העובדה שיש בעיה לבצע את עבודת הפיקוח דרך הוועדות בנסיבות שאנחנו נמצאים בהן.
יריב לוין: ולכן אני מבקש, ואני אפילו הייתי מציע לחבריי לא להצביע היום על הערעור, ולכבד את החלטת הנשיאות מהשבוע.
יריב לוין: אבל שההצעות האלה תוגשנה פעם נוספת, ושבאמת בנשיאות הבאה תפעיל את כובד משקלך ותתקבל החלטה פשוטה והגיונית לאשר את הדבר הזה.
יריב לוין: ואני חושב שכך ננהל את העניין בצורה נכונה וראויה.
שלמה קרעי: אני מקבל את הצעה של חברי חבר הכנסת לוין.
שלמה קרעי: אני מושך את בקשת הערעור שלי.
איתן גינזבורג: אני גם הייתי מציע – אגב, הערעור הוא על ידי אורית, לא על ידיך.
שלמה קרעי: אתה גם מושך בשם אורית סטרוק, אבי?
יואב קיש: אני מייצג את אורית.
יואב קיש: ואני גם מקבל.
איתן גינזבורג: שלמה, אני קיבלתי על עצמי את ההחלטה שאתה מייצג את אורית.
שלמה קרעי: אז אני מושך גם של אורית סטרוק.
יואב קיש: היא ביקשה שאני אייצג, אבל אין בעיה.
יואב קיש: שלמה זה גם טוב.
איתן גינזבורג: אבל אני רק אומר, אני לא יודע אם דיברתם עם יושב-ראש הכנסת או לא, כי אלה באמת דברים – כשדיברת היושב-ראש לוין על זה שרואים את התמונה המלאה, אז אדוני יודע שמי שרואה את התמונה המלאה הוא רק יושב-ראש הכנסת ולא הסגנים.
איתן גינזבורג: אנחנו לא יודעים מי דיבר ומה היו השיקולים.
איתן גינזבורג: ואתה גם יודע, אדוני היושב-ראש, על פי רוב מי שמכתיב יותר מכל את הדברים הוא היושב-ראש.
שלמה קרעי: ואתה לא חושב שיש טעם לפגם, איתן, ששש פעמים אנחנו מגישים את הנושא הזה והוא נידחה?
איתן גינזבורג: אני מודה, חבר הכנסת קרעי, שאני לא זכרתי את זה.
איתן גינזבורג: אני לא שמתי לב לזה.
יואב קיש: אולי יצא טוב שאתה מנהל את הישיבה דווקא.
איתן גינזבורג: אני לא אפרט, אבל אני מציע לך, כי אני לא יודע אם עשית את זה עד כה, שפשוט תדבר עם היושב-ראש.
איתן גינזבורג: תפנה אליו באופן אישי, תבדוק מה השיקולים ברמה הזאת.
איתן גינזבורג: אני גם אומר יותר מזה.
שלמה קרעי: אני מאוד מקצועי.
שלמה קרעי: אני לא רוצה עניינים אישיים שיכנסו לתוך זה.
שלמה קרעי: אני מגיש בקשה לדיון, מאוד פשוט.
שלמה קרעי: אתה מכיר את ההתנהלות של היושב-ראש כלפינו.
שלמה קרעי: פה לא צריך לכביר במילים.
איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תאפשר לי.
איתן גינזבורג: תאפשר לי.
איתן גינזבורג: לכל אחד יש הלנות על ההתנהלות של האחר.
איתן גינזבורג: ואני מציע שאת הסיפור הזה בואו נשים מחוץ לחדר.
איתן גינזבורג: אני כן מציע שתשוחח עם היושב-ראש, תבדוק מדוע הדבר הזה נידחה ככל שנידחה.
איתן גינזבורג: אני פשוט לא זוכר את זה, אז אני לא רוצה לומר דברים שלא זה.
איתן גינזבורג: ואני אומר שאם זה לשבוע הבא, אני אשאל אם יש איזו סיבה מסוימת וכו'.
איתן גינזבורג: אני מוכן לשאול את השאלה הזאת, הגם שחבריך לא שאלו את זה.
איתן גינזבורג: אבל אם הערעור נמשך, אז אני מבקש להסתפק בדברים הללו.
יצחק פינדרוס: אני רוצה להגיב ב-30 שניות.
יצחק פינדרוס: אני רוצה משפט אחד.
יצחק פינדרוס: אני רוצה לפנות אליך, לא כסגן יושב-ראש הכנסת, ואני באמת לא יודע כמה סגנים יש עוד פה בחדר, כי אני לא הצלחתי לצאת ראש מי הסגנים.
יצחק פינדרוס: אני כן רוצה, כיושב-ראש ועדת הכנסת כרגע, שוועדת הכנסת תפנה ליושב-ראש לשקול שוב.
יצחק פינדרוס: אם שש פעמים היה פה דיון, לשקול שוב כוועדת הכנסת, לא כסגן יושב-ראש.
יצחק פינדרוס: אני אומר לך עוד פעם, אתה יושב כיושב-ראש ועדת הכנסת, שוועדת הכנסת פונה ליושב-ראש לשקול שוב את הדבר הזה.
יצחק פינדרוס: אין לנו עניין לבוא פה כל שבוע לאותו דיון.
בועז טופורובסקי: אני מתנגד.
יצחק פינדרוס: אם זה מציק לחברים ברמה הזאת, זה נושא שיכול להיות שכל שבוע זה היה עמוס, לא היה עמוס.
איתן גינזבורג: בואו.
איתן גינזבורג: אני בינתיים מציע, חברים, גם לדבר עם היושב-ראש.
איתן גינזבורג: חלק הרי דיברו על זה שהמקום הזה הוא הבית של הסכמות, זה בית של פשרות, זה בית של ההידברות.
איתן גינזבורג: אני מציע גם לחבר הכנסת קרעי לשוחח עם היושב-ראש ולבדוק.
יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה להתעקש כחבר ועדת הכנסת - - -
שלמה קרעי: מאיפה באה ההצעה שלך, אדוני היושב-ראש?
יצחק פינדרוס: כוועדת הכנסת, לא כסגן היושב-ראש, וההמלצה לשקול שוב.
שלמה קרעי: אני מנסה להבין מאיפה היא באה?
שלמה קרעי: מה המקור?
שלמה קרעי: מה זה?
שלמה קרעי: זה צריך להיות תחנונים של חברי הכנסת ליושב-ראש?
שלמה קרעי: מה, לשחד אותו במשהו שיקבל את ההצעה שלנו?
שלמה קרעי: מה זה העניין הזה?
איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני לא באתי בגישה כזאת.
איתן גינזבורג: חבל שאתה לוקח את זה ככה.
שלמה קרעי: אבל זה בין השורות, איתן.
איתן גינזבורג: אני חוזר.
איתן גינזבורג: אני חוזר מדבריי.
איתן גינזבורג: אל תפנה אליו.
שלמה קרעי: תחזור בך מדבריך, כן.
שלמה קרעי: כי זה בין השורות.
איתן גינזבורג: באמת.
איתן גינזבורג: אני עובר לנושא הבא על סדר-היום.
שלמה קרעי: וזה צריך להיות כאילו פרוטקציה.
שלמה קרעי: אני לא רוצה פרוטקציה.
שלמה קרעי: אני רוצה שהוא יאשר דיון שחברי כנסת מבקשים בו שש פעמים, פעם אחר פעם, בנושא מאוד חשוב.
איתן גינזבורג: תודה, תודה רבה, אדוני.
איתן גינזבורג: תודה רבה, סיימת את דבריך.
שלמה קרעי: לא יכול להיות שתסתמו את הפה.
איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.
איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: קביעת סדרי דיון מיוחדים, לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת, בהצעות החוק הבאות: