GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס: מישהו פה מכיר על מה היא מדברת?
יואב קיש: כן, זה מה שהם רוצים.
יצחק פינדרוס: זה לא נמצא בסדר היום.
ארבל אסטרחן: יצאה השלמה.
ארבל אסטרחן: מדברים על כל הדברים שפוקעים.
יצחק פינדרוס: ההשלמה יצאה ב-16:30.
ארבל אסטרחן: זה מה שפורסם בסדר היום של הנשיאות.
ארבל אסטרחן: לא מוסיפים דברים חדשים.
ארבל אסטרחן: הבנתי שהכוונה היא להוציא את כל הדברים שאין להם דחיפות בשל פקיעה, אולי יש להם דחיפות אחרת, ויישארו רק הדברים שפוקעים.
ארבל אסטרחן: אז כמו שאמרתי, חוק הבחירות דרכי תעמולה.
קטי קטרין שטרית: ארבל, לא היינו צריכים לדעת את זה מראש, בצורה מסודרת?
קטי קטרין שטרית: לא כשדוחים את הפתיחה בשעתיים בגלל זה.
קטי קטרין שטרית: מה הדחיפות?
ארבל אסטרחן: הצעת החוק החמישית היא פינוי שדות מוקשים, שזה גם הארכת הוראת שעה בשנה נוספת בעניין סמכויות הרשות לפינוי מוקשים.
ארבל אסטרחן: ויש הצו של המיסוי של החד פעמי.
ארבל אסטרחן: זה שישה נושאים.
יואב קיש: מה דחוף בצו מיסוי חד פעמי?
יואב קיש: למה הוא חייב להיות השבוע?
ארבל אסטרחן: כי הוא פוקע.
אורית סטרוק: אז הוא יפקע, מה קרה?
אורית סטרוק: יעשו אותו מחדש.
אורית סטרוק: תסבירי לי מה האסון למדינה אם זה יפקע.
ארבל אסטרחן: שום דבר הוא לא אסון למדינה.
ארבל אסטרחן: זה לא המבחן.
יואב קיש: זה כמו קריאה ראשונה, צו מיסוי חד פעמי?
יואב קיש: זה רק דיון והצבעה?
ארבל אסטרחן: אני מבינה שאלה הנושאים על סדר היום, ששתי הצעות החוק שהזכרתי לקריאה ראשונה זה בעצם גם השנייה והשלישית, בעצם פעמיים.
ארבל אסטרחן: לגבי מה שנשאל כאן לגבי מה שהיה בעבר, כמו שאמרו חבר הכנסת לוין וחבר הכנסת אמסלם, זו תחושה נכונה.
ארבל אסטרחן: זה נכון, יש ללא ספק שינוי במספר ההחלטות שיש לגביהן החלטות של סדרי דיון מיוחדים בקריאה שנייה ושלישית.
ארבל אסטרחן: צריך גם לומר שיש גם שינוי בכמות ההסתייגויות שמוגשות לגבי הצעות חוק.
ארבל אסטרחן: החוברות האלה, וזה נכון מה שאמרת חברת הכנסת סטרוק שבמקרה הזה לא היו הרבה, כמויות ההסתייגויות בכנסת הזאת ומשך הדיון גם היו חריגים.
יצחק פינדרוס: הרבה פחות מהכנסת הקודמת.
יצחק פינדרוס: המכונה של בנט עבדה בכנסת הקודמת.
יצחק פינדרוס: זו המצאה של המפלגה שלו, שהם המציאו מכונה של הסתייגויות.
יצחק פינדרוס: קראו לו מתן כהנא.
ארבל אסטרחן: יש לי כאן כל ההחלטות שהיו בכנסת הזאת.
ארבל אסטרחן: היה מיסוי מקרקעין שבח ורכישה, הוגשו הסתייגויות למאות שעות.
ארבל אסטרחן: היה חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.
ארבל אסטרחן: ביחד עם חוק הביטוח הלאומי, היו פה מעל אלף שעות של הסתייגויות.
יואב קיש: אבל זה השתנה, ארבל.
אורית סטרוק: איך המקרה הזה תואם בכלל את המקרים האלו?
אורית סטרוק: איך ההסתייגויות ששלמה ואני הגשנו עכשיו על חוק שירות ביטחון בכלל מתחילות להתקרב למקרים האלה?
ארבל אסטרחן: על פקודת העיריות יש 21 שעות דיבור.
אורית סטרוק: אנחנו בכוונת מכוון צמצמנו.
איתן גינזבורג: בכנסת הקודמת היו לא מעט חוקים שהוגשו 64 הסתייגויות, 34 הסתייגויות, וקיבלו 98.
מיכל מרים וולדיגר: על חוק הנכים לא הגשנו הסתייגות אחת, זה ענייני.
יריב לוין: אבל השאלה היא מספרית עובדתית.
יריב לוין: כמה פעמים השתמשו ב-98 בעבר?
איתן גינזבורג: איזה עבר?
יריב לוין: כל ההיסטוריה, כולל בקדנציה הקודמת.
יריב לוין: וכמה השתמשו בו בחצי השנה האחרונה.
יריב לוין: בואו נתחיל מהעובדה הזאת לפני שניכנס להתפלפלויות ונספור הסתייגויות בכל חוק.
ארבל אסטרחן: אני רואה שבע פעמים בכנסת הזאת, מאז כינון הממשלה.
יריב לוין: שבע פעמים על כמה חוקים?
יריב לוין: היו החלטות שחלו על שורה של חוקים.
יריב לוין: כמה חוקים נכללו?
ארבל אסטרחן: היו שניים, הקורונה וביטוח לאומי, אחר כך היה חוק יסוד: הכנסת, תיקון 51, זה החוק הנורבגי.
ארבל אסטרחן: אחר כך היה תיקון 49 שהיה על המועד האחרון לקבלת חוק תקציב ההתפלגות של ארבעה חברי כנסת.
ארבל אסטרחן: אחר כך היה חוק שירות ביטחון תיקון 18, שאני לא זוכרת על מה זה היה אבל הוגשו הסתייגויות שהיו מאפשרות 40 יממות של הנמקה.
יריב לוין: לא חשוב, השאלה היא מספרית.
איתן גינזבורג: למה לא חשוב?
איתן גינזבורג: זה בדיוק העניין.
איתן גינזבורג: בשביל זה נועד 98.
ארבל אסטרחן: ב-26 ביולי היו סדרי דיון מיוחדים על חוק יסוד: הממשלה.
איתן גינזבורג: אפשר גם לשאול כמה הצעות חוק עברו בימי שני באופן רגיל - - -
אורית סטרוק: תפקידנו למנוע מכם לחוקק חוקים שבעינינו הם מסוכנים.
אורית סטרוק: זה תפקידנו, ואל תפריע לנו.
איתן גינזבורג: תפקידך למנוע ממני, תפקידי להעביר אותם.
יריב לוין: אבל יש סדרי דין בבית הזה, מה זה תפקידך להעביר אותם?
איתן גינזבורג: אני פועל על פי סדרי הדין.
גלית דיסטל אטבריאן: אני עד עכשיו ספרתי שבעה חוקים.
יריב לוין: ארבל, אני אומר לך מה הדבר החמור.
יריב לוין: אני חשבתי שאת תשלפי את התשובה מהשרוול, כי אני חושב, עם כל הכבוד, שהייעוץ המשפטי של הכנסת צריך להיות עם היד על הדופק קודם כל בדבר הזה, שהוא ליבת סדרי הדין כאן בבניין.
יריב לוין: סעיף 98 הוא דריסה גדולה של הזכויות של האופוזיציה, דריסה גדולה של מי שמגיש הסתייגויות ושל הזכות שלו לדבר.
יריב לוין: יש מקרי קיצון, ואתם אמרתם שזה סעיף שמלבד התקציב משתמשים בו במקרים קיצוניים, במצבי אין ברירה.
יריב לוין: זה לא סעיף לשימוש סיטוני, ואתם צריכים לנהל את המעקב הזה באופן קבוע.
ארבל אסטרחן: אני מנהלת, לכן יכולתי להקריא לך.
יריב לוין: אני חושב שאת היית צריכה להרים דגל אדום, ואני שואל למה לא הרמת דגל אדום ואמרת: מאה אחוז, 40 יממות אני מבינה, אבל לא 14 שעות.
יריב לוין: על 14 שעות אני לא מאפשרת את זה.
ארבל אסטרחן: אין 14 שעות.
יריב לוין: אני אגיד לך גם יותר מזה.
יריב לוין: הרי בסוף זה לא אירוע שנפל עלינו בהפתעה.
יריב לוין: נניח שנדרשת עכשיו חקיקה דחופה כדי להתמודד עם איזשהו שינוי שנדרש בנושא הקורונה, אז אני מבין.
יריב לוין: אומרים לנו, אם אנחנו עכשיו נדון שבוע, האנשים יחלו, ומצד שני לא יכולנו להתחיל לפני שבוע כי לא ידענו שצריך.
יריב לוין: אז אני מבין, בדיוק בשביל זה קיים.
יריב לוין: אבל כל החוקים האלה, שהם גם לא דרמטיים כל כך אבל הם בוודאי כולם ידועים מראש, כבר לפני שנה ידעו שיש בעוד שנה צורך להאריך אותם אם רוצים.
יריב לוין: הניהול של הקואליציה הנכון והסביר הוא שהיא לוקחת את הדברים האלה ומחליטה – או שלא רוצים להאריך וזה לא חשוב, או אם מבינים שצריכים עד תאריך מסוים לגמור, אז לא פותרים את הבעיה על ידי זה שרומסים את האופוזיציה, אלא באים ואומרים נעשה את זה במדורג.
יריב לוין: ניקח חמישה שבועות אחרונים של השנה, ובכל שבוע נביא חוק אחד וכך נגמור את הדבר הזה.
יריב לוין: ואז אין בעיה להעביר את זה, חבר הכנסת גינזבורג, כפי שאתם אמונים וצריכים לעשות, ואין בעיה לעשות את זה בהליך מסודר ותוך שמירה על הזכויות של האופוזיציה, מבלי לרמוס אף אחד.
יריב לוין: ואני חושב, ארבל, שהייעוץ המשפטי צריך פעמיים להרים דגל.
יריב לוין: פעם אחת לבוא לפני חודשיים לקואליציה ולהגיד: יש בעיה, קחו בחשבון שיש לכם איקס חוקים שיש הוראות שעה שתסתיימנה עד סוף השנה, וכדאי שתיערכו בהתאם.
יריב לוין: ופעם שנייה להגיד להם: רבותי, מרגע שלא נערכתם בהתאם תעשו סדרי עדיפויות, תבחרו חוק או שניים או אולי שלושה, כמה שנספיק, נשב כל השבוע אם צריך וזה הכול.
יריב לוין: אבל אל תבחרו בפתרון הקל.
יריב לוין: עובדתית זה לא היה כך אף פעם.
יריב לוין: זו לא המטרה של סעיף 98.
יריב לוין: איך אני יודע?
יריב לוין: כי אתם תמיד אמרתם לי את זה, בצדק.
יריב לוין: אני חושב שגם לא התווכחתי.
יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך להפסיק את הישיבה, צריך לבקש חוות דעת מסודרת מהייעוץ המשפטי, אחת ולתמיד, כדי שנבין האם בכלל אפשר לעשות את הדבר הזה, האם זה בסדר, האם זה תקין, האם יכול להיות שכך הדברים יתנהלו.
יריב לוין: בסוף, וכאן אני פונה לחבר הכנסת גינזבורג, יש דרך לייתר את הצורך בשימוש בסעיף 98, והדרך היא הגעה להבנות בלי דורסנות.
יריב לוין: אתן לך דוגמה בדיוק בחוק הזה שאנחנו דנים בו עכשיו.
יריב לוין: הרי בחוק שירות הביטחון, והיושב-ראש מכיר את הדברים כי אמרתי את אותם דברים לפרוטוקול בישיבה הקודמת שעשינו כאן ביום רביעי באישון לילה, אמרתי ליושב-ראש:
יריב לוין: אני מבקש את התערבותך ואת עזרתך, כי יש אפשרות להגיע להסדר פשרה, ארבל, נדמה לי שגם את היית פה.
יריב לוין: יש אפשרות להגיע להסדר פשרה פשוט, שבמסגרתו תתקבל ההצעה שהציע חבר הכנסת שלמה קרעי והיא הסתכמה רק בדבר אחד, שיאפשרו לחיילות שמועברות לשירות בתי הסוהר ולמשטרה לפנות לנציב קבילות חיילים, אם יש להן בעיה.
יריב לוין: זה כל מה שהוא ביקש.
יריב לוין: באמת לא אסון.
יריב לוין: בכל מצב נורמלי, לאורך כל השנים, כי אני הייתי תמיד בצד השני, אני אומר לכם, הייתי נותן הרבה יותר מזה, תמיד.
יריב לוין: בגלל זה ימי רביעי לא נמשכו עד 22:00 בלילה אלא נגמרו ב-16:00.
יריב לוין: אז אנחנו באים עם הצעה כזאת שיכלה לחסוך את כל הדיונים ביום רביעי, כולל בוועדת חוץ וביטחון וכאן בלילה, את הדיון הזה עכשיו, את כל מה שהולך במליאה ואת הכול, אבל לא, עומדים במן גישה דווקנית: לא ניתן לכם כלום, לא נתפשר מילימטר, נעמוד על שלנו כמו שהוא, ועכשיו אני מבין למה.
יריב לוין: למה לא מוכנים להתפשר על כלום?
יריב לוין: כי לא צריך, כי הייעוץ המשפטי ייתן לנו להביא 98, אז למה שננהל בכלל שיח?
יריב לוין: זה לא יכול להיות, זה זועק לשמים, ואתם צריכים להרים דגל אדום כאן ועכשיו ולהגיד: מספיק כבר.
יריב לוין: 98 בלית ברירה, לא כאשר יש דיונים של כמה שעות בחוק שהוא לא קריטי וכאשר הוצעה בו פשרה מינימליסטית, סבירה, הגיונית, שכולם הסכימו שגם לגופה היא נכונה.
יריב לוין: אז בואי תסבירי לי, ארבל, איך את מצדיקה להחיל סעיף 98 על החוק הזה, הספציפי, ולמה את לא אומרת עד כאן, זה לא יכול להיות.
יריב לוין: אני מבקש לשמוע.
ניר אורבך: חבר הכנסת יריב לוין, תודה רבה.
ניר אורבך: אנחנו ניתן התייחסות נוספת בסוף הסבב.
יריב לוין: היושב-ראש, אני חושב שהשאלה הזאת נדרשת כל כך, היא פשוטה.
יריב לוין: אני עוד לא סיימתי, יש לי דברים נוספים שאני רוצה לומר, אבל אני חושב שזאת שאלה ספציפית על החוק שבפנינו, על עובדות שאין עליהן ויכוח כי אדוני היה שותף לדיונים ומכיר את הכול היטב.
איתן גינזבורג: אבל אתה שוכח אדוני, חבר הכנסת לוין, שהממשלה ביקשה שלוש שנים לחוק הזה וחלק מהפשרה הייתה לקצר את זה לשנה, בניגוד לדעת השר לביטחון פנים, בניגוד לדעת שר הביטחון, לבקשת חברי הכנסת אורית סטרוק וקרעי ואחרים קיצרו את זה לשנה.
איתן גינזבורג: אפשר להציג את הסיטואציה בצורה מסוימת, אבל להציג את זה גם בצורה יותר מלאה.
יריב לוין: אפשר להציג את זה באלף צורות, אבל על דבר אחד אין ויכוח, גם אתם רציתם את הקיצור הזה ולכן הלכתם עליו.
איתן גינזבורג: אני רציתי את הקיצור?
איתן גינזבורג: נלחמתי נגדו.
יריב לוין: ואתם גם בהתחלה הסכמתם למשהו הרבה יותר מרחיב אפילו מהצעת הפשרה של חבר הכנסת קרעי.
יריב לוין: רק שאז הגיעה נציבות שירות בתי הסוהר והפכה לכם את העמדה.
איתן גינזבורג: אני לא יודע על מה אתה מדבר.
עידית סילמן: חבר הכנסת יריב לוין, אני רק אשמח לשמוע, אמרת שהוצעה איזושהי פשרה.
יריב לוין: הרי הציע חבר הכנסת קרעי בשבוע שעבר.
עידית סילמן: אה, בשבוע שעבר.
עידית סילמן: חשבתי שהצעתם השבוע, כי השבוע לא רציתם להגיע להסכמות.
יריב לוין: לא על סדר היום, הוצעה על החוק.
יריב לוין: על התוספת השולית הזאת, הנה פתרנו.
עידית סילמן: חבר הכנסת יריב לוין, רק אומר באמירה שאינה משתמעת לשתי פנים שאני גם הייתי איתך בקשר ואני נמצאת איתך בקשר ואני מעריכה את הקשר הזה, כי אני גם מעריכה אותך באופן אישי, ואתה יודע את זה ודיברתי על זה מספר פעמים.
עידית סילמן: אני גם חושבת שהקשר בינינו הוא מאוד ענייני ומאוד פוליטי נכון.
עידית סילמן: אני רק חושבת שבסוף כשאנחנו רוצים להגיע לוועדה של הסכמות כדי לנסות לסכם ביחד מה להביא בשבוע הזה למליאה, ואומרים לי לא יקרה וכדומה - - -
יצחק פינדרוס: לא יקרה עד שלא תסדרו את הוועדות.
יואב קיש: הוא צודק, זה גם נאמר לכם בצורה מאוד ברורה.
ינון אזולאי: שקודם כל יענו למכתבים שהוא שולח, עזוב שיסדרו.
יואב קיש: לא יהיו הסכמות עד שהוועדות לא ייפתרו.
יואב קיש: תגידו לאלקין ולליברמן שיפסיקו לנהל את הכנסת.
קטי קטרין שטרית: אתם לא הייתם פה, לא שמעתם מה אמר טופורובסקי.
קטי קטרין שטרית: אנחנו לא מעוניינים בשום פשרה, אנחנו מאוד עיקשים.
קטי קטרין שטרית: שאלתי אותו אם הוא מוכן להסביר, אבל הוא לא הסביר, ואז קרא לנו חולי נפש.
קטי קטרין שטרית: אתה מבין?
קטי קטרין שטרית: זה מי שאמור להחליף בעוד שנה וחצי.
קטי קטרין שטרית: והוא לא היה מוכן להסביר מה הבעיה.
יואב קיש: ליברמן ואלקין מנהלים לכם את הקואליציה.
עידית סילמן: אני רק אומר שאני מצרה מאוד על האמירה הזאת של "חולי נפש" והיא לא צריכה להיאמר, בטח לא בבית הזה.
מיכל מרים וולדיגר: לא צריכה להיאמר?
מיכל מרים וולדיגר: זו בושה וחרפה.
עידית סילמן: יש פה הרבה חברי כנסת שמקדמים את עולם בריאות הנפש, אז אמירה כזאת לא צריכה להיאמר לא בבית הזה, לא על השולחן הזה, לא כלפי חברי כנסת ולא בכלל.
יואב קיש: תגידי את זה לבועז.
יואב קיש: שבועז יבוא ויתנצל.
מיכל מרים וולדיגר: היו צריכים להפסיק מיד את הדיון.
מיכל מרים וולדיגר: זה לא יכול להיות.
עידית סילמן: אני באופן אישי, ויריב יודע את זה, אשמח לשבת איתו ולהגיע איתו לכל הסכמות, ככל שיהיו.
עידית סילמן: לגבי חקיקה, אני מסכימה, לא על כל דבר צריך לשים 98 ויכולנו להימנע ולהגיע להסכמות מסוימות.
עידית סילמן: אני מבינה שהרבה תלוי בנושא הוועדות.
עידית סילמן: אני מאמינה שאתה יכול, יחד איתי, למצוא פתרון ואתה מרכז את האופוזיציה ואין סיבה שזה לא יקרה.
יצחק פינדרוס: יש מכתב, תעני למכתב.
עידית סילמן: אפשר לשבת בצורה מכובדת ולדון גם בכל הנושאים האחרים, ככל שנוכל לסייע, ותמיד עמדנו בדברים האלה וגם במשאים ומתנים שהיו איתנו עד עכשיו סייענו.
עידית סילמן: לעניין סעיף 98, אנחנו מבינים שאלה חוקים שהם פקיעת תוקף עד סוף החודש הזה.
מיכל מרים וולדיגר: היום הם יודעים מזה, אתמול היו להם דברים אחרים.
יואב קיש: מה היה קורה אם היו עוד חמישה חוקים כאלה?
יואב קיש: גם אז היה אפשר לעשות 98 על הכול?
עידית סילמן: בשבוע שעבר רצינו להביא הרבה יותר חקיקה, גם לפני שבועיים.
עידית סילמן: הגענו להסכמות בגלל הקורונה.
יואב קיש: בשבוע שעבר לא היו הסכמות.
יואב קיש: לא היה לכם רוב.
יואב קיש: לא עשיתם כלום בשבוע שעבר בגלל שלא היה רוב.
איתן גינזבורג: מי ביקש מאתנו להפסיק חקיקה?
איתן גינזבורג: להזכירך.
עידית סילמן: אני מזכירה לך שכשאנחנו רוצים יש לנו רוב.
עידית סילמן: אנחנו יודעים לדאוג לרוב בקואליציה, הוכחתי לך לא פעם.
יריב לוין: אני אתייחס לדברים, למרות שהם מחוץ לגדר הדיון כרגע.
יריב לוין: חברת הכנסת סילמן, אני חושב שראשית הכול, ואמרתי לך את זה בזמן האמת בהתחלה, שכאשר מקבלים החלטות שרומסות את כל מבנה העבודה שהיה בבית הזה מאז ומעולם, בראש ובראשונה בנושא הוועדות אבל לא רק, אי אפשר לצפות שאחר כך דברים יתנהלו על מי מנוחות וכסדרם.
יריב לוין: כשהדבר הזה נשבר וכשמתעקשים להמשיך בו במשך חודשים ארוכים, אין פלא שכך נראים הדברים.
יריב לוין: צריך לעשות הבחנה.
יריב לוין: יש עולם של הגעה להסכמים על סדרי דיון, וכפי שאמרו לך החברים כאן, כל עוד לא נפתר נושא הוועדות ההחלטה באופוזיציה, ואני חושבת שהיא מובנת לגמרי, שבנסיבות האלה לא נכון להגיע להסדרים כאלה, כי בסופו של עניין היכולת שלנו לבוא לידי ביטוי בוועדות נרמסה עד עפר, ולכן לפחות שנבוא לידי ביטוי במליאה.
יריב לוין: זו נקודה אחת.
יריב לוין: אבל יש דרך נוספת להגיע להסדרים, שגם עליה דיברתי איתך מהיום הראשון, והיא להגיע בחוקים ספציפיים להבנות לתוכנו של חוק ולגופו, והדבר הזה פשוט לא קורה.
יריב לוין: בניגוד למה שקרה בעבר.
יריב לוין: בעבר היו לוקחים חוק ואומרים בואו נעשה בו תיקונים מסוימים שחשובים לכם, כנגד זה תצמצמו חלק.
יריב לוין: אגב, יש מקום אחד שזה כן קורה, בוועדת הכספים.
יריב לוין: הוא הצליח לא פעם בוועדת הכספים ועשה ויתורים מסוימים.
יריב לוין: נכון, העביר 95% ממה שרצה, ויתר בשוליים לאופוזיציה בדברים שהיו מבחינה חשובים.
דוד אמסלם: יש לי כאן מסמך של הכנסת.
דוד אמסלם: ארבל, את מכירה אותו.
דוד אמסלם: מאז קומה של הכנסת היו 16 מקרים, פרט לכנסת הזאת.
דוד אמסלם: כולל הכנסת שלנו במעבר.
דוד אמסלם: היו 16 מקרים, 12 מהם היו מסיבות של חוקים קונטרוברסליים ועוד ארבעה מקרים שהיו בקטע של ההתנתקות, כאלה שניתנו בהם יותר מדי הסתייגויות.
דוד אמסלם: אבל צריך להבין את הפרופורציות.
אופיר כץ: זה לא מעניין אותם.
יריב לוין: אבל אני חושב שזה צריך לעניין מאוד את הייעוץ המשפטי, זה צריך לעניין את ארבל.
יריב לוין: כשמביאים לנו עכשיו עוד חמישה מקרים חדשים, אחרי שכבר הצלחנו להגיע עד היום בקדנציה הזאת כמעט לסך כל המקרים שהיו בכל הקדנציות כולן ביחד, ולשיא שלא היה כדוגמתו באף כנסת, כשאנחנו בקושי חצי שנה, ועל חוקים שאין עליהם כמו הסתייגות בלתי סבירה, אין להם שעות דיבור בהיקף בלתי סביר, בנושאים לא קריטיים ברמה כזאת שהמדינה תיחרב אם לא יסתיימו השבוע, וכאשר לפחות בחלק מהמקרים הידברות לגופו של החוק, אמיתית ולא דורסנית, הייתה יכולה להביא פתרון שהיה חוסך את כל העניין הזה.
יריב לוין: לכן אנחנו מבקשים את הגנת הייעוץ המשפטי באופן רשמי, ארבל.
יריב לוין: אני פונה אלייך ומבקש את הגנתך, לא רק על האופוזיציה אלא על הכנסת כמוסד ועל סדרי העבודה כאן, ומבקש את התערבותך ומבקש שתרימי כאן דגל אדום ותצערי את הדבר המטורף הזה שאסור לתת לו לקרות.
דוד אמסלם: בדוח מצוינת גם חוות הדעת שלך, מה שאת אמרת על זה.
ארבל אסטרחן: אני מכירה את זה.
יריב לוין: חברת הכנסת סילמן, לכן צריך להבין שאי אפשר ביד אחת לדבר על סדרי דיון וביד השנייה להביא לממשלה, כמובן בדחיפות ובמהירות, חוק לסתימת פיות באינטרנט לאופוזיציה ולכל מי שתומך בעמדותיה.
יריב לוין: זו בדיוק הדוגמה איך לא מתנהלים ואיך לא עושים.
יריב לוין: אלא שאתם כל הזמן עם אצבע בעין בצד אחד, ובצד השני רוממות ה"בואו נגיע להבנות ובואו נגיע להסדרים".
יריב לוין: זה לא עובד בצורה הזאת.
יריב לוין: אין לכם עניין עם אנשים אידיוטיים, אלא יש לכם עניין עם אנשים פרקטיים שרוצים לדעת שהם בולמים דברים רעים שהם לא מוכנים לחיות איתם, וכנגד זה הם צריכים להשלים עם דברים אחרים, שגם אותם אנחנו לא אוהבים אבל אלה החיים, מגיעים לפשרות מסוימות.
יריב לוין: אבל פשרה היא דו-צדדית, היא לא חד-צדדית במובן הזה שתעשו לנו טובה ותורידו איזה חוק השבוע, ואחר כך תביאו אותו בשבוע הבא ותסתמו לנו גם את הפה במקביל בוועדת שרים לחקיקה עם החוקים שאתם מאשרים.
יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך ואני לא אתייאש מהניסיונות האלה, למרות שאני מודה שאני מרגיש שאולי יש פער בין הערכתי האמיתית אליך לבין המציאות.
יריב לוין: אין לי דרך אחרת להסביר את זה.
יריב לוין: כי אני עדיין חושב שאדם עם הידע והיכולות שלך שיושב בתפקיד כמו יושב-ראש ועדת הכנסת צריך להיות כתובת לפניות האלה שגם עושה איתן משהו ולא פעם אחר פעם פשוט שומע את הדברים, עובר לדובר הבא ובסוף עובר להצבעות.
יריב לוין: מה שמתרחש היום זה דבר מטורף.
יריב לוין: גם כמוהו לא היה.
יריב לוין: אז ביד אחת אתם באים עם כל ערימת ה-98 חסרת התקדים הזאת, וביד השני תראו מה קורה במליאת הכנסת.
יריב לוין: אגב, זה לא רק עניין של רוב, כמו שדיברו כאן.
יריב לוין: יש כאן דבר הרבה יותר חמור.
יריב לוין: קם ראש הממשלה ומחליט על דעת עצמו, בניגוד לתקנון, בלי שום סיבה שהוא יכול להיאחז בה, לא חוקית ולא אחרת, שלא מתחשק לו להופיע היום לדיון 40 חתימות ולתת הסברים ולשמוע את הטענות ולתת תשובות.
יריב לוין: אגב, לא רק לאופוזיציה אלא לציבור.
יריב לוין: דיון 40 חתימות הוא אחד הכלים הכי חשובים שיש לחברי הכנסת, בוודאי לאופוזיציה, כי הוא מחייב את כל ראש הממשלה, שבדרך כלל לא יושב בדיונים כי הוא באמת איש עסוק, לשבת בדיון ולשמוע את מה שנאמר ואת הטענות שישנן, או את ההתייחסויות שישנן, והוא מחייב אותו גם לתת התייחסות והוא מאפשר לחברי הכנסת להצביע על ההתייחסות הזאת ולהביע את עמדתם.
יריב לוין: עכשיו אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שדיון 40 חתימות אמור להתקיים מיד לאחר נאומים בני דקה, וראש הממשלה מודיע – אני קיבלתי את ההודעה 50 דקות לפני פתיחת המליאה – פתאום יש מאין, שהוא החליט שבגלל שהוא בבידוד הוא לא מוכן לבוא.
יריב לוין: אני נאלץ להוציא מכתב ליושב-ראש הכנסת שבו אני אומר את המובן מאליו, שהוא חייב לבוא והוא לא יכול לא לבוא, ובוודאי שאי אפשר לשנות את סדר היום ולהימנע מלקיים את הדיון ולעבור לדון בחוקים אחרים וכו'.
יריב לוין: ואז מוצאים פתרון נפלא, נמתין לראש הממשלה, בזמן שיהיה נוח לו.
יריב לוין: אדוני, זה מה שקורה עכשיו.
יריב לוין: אגב, את זמן ההמתנה הזה למה מנצלים?
יריב לוין: כדי לדון בסעיף 98 באופן חסר תקדים, ובכלל לדרוס את כל הכנסת ואת כל המליאה.
יריב לוין: וכל זה, אדוני, אתה עושה.
יריב לוין: אתה יושב-ראש ועדת הכנסת, אתה היית צריך להפסיק מיד את הישיבה, להתקשר ליושב-ראש הכנסת ולהגיד לו שכאשר רוצים לעשות שינוי בשעות פתיחת מליאה ודברים מהסוג הזה, צריך לבוא אליך.
יריב לוין: אי אפשר לעקוף את ועדת הכנסת.
יריב לוין: אני לעולם לא הייתי נותן לזה לקרות.
יריב לוין: אי אפשר לבוא, להכות בפטיש, להגיד אני פותח את הישיבה, אני סוגר, אני מחדש אותה ב-16:30, לבוא ב-16:30 שוב להכות בפטיש, להגיד אני אפתח ב-18:00, אני ממתין שיואיל בטובו נפתלי בנט להחליט מתי נוח לו להתייצב לדיון 40 חתימות.
יריב לוין: ובינתיים כולנו נחכה.
יריב לוין: אדוני היושב-ראש, מה זה?
יריב לוין: זו הסמכות שלך.
יריב לוין: זו האחריות שלך.
יריב לוין: זה הבניין שאני בטוח חשוב גם לך.
יריב לוין: יש לי המון כבוד ליושב-ראש הכנסת ולתפקיד יושב-ראש הכנסת, אבל יש דברים שלא במקרה, וגם את זה ארבל יודעת היטב, דאגנו שיישארו בסמכות ועדת הכנסת.
יריב לוין: אתה יודע למה?
יריב לוין: בדיוק בגלל המצבים האלה, כדי שלא יהיה מישהו שישב ויחשוב שהוא יכול לשחק פה עם העניין הזה כפי שהוא רוצה.
יריב לוין: זה בדיוק האיזון שעשינו, אלה בדיוק הבלמים שחייבים להיות אבל הם לא קיימים פה בכלל.
יריב לוין: ואני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, לך ליושב-ראש הכנסת ותאמר לו: לא יכול להיות כדבר הזה.
יריב לוין: בעניין הזה אני אומר בצורה ברורה, אם היו רוצים לדחות את דיון 40 חתימות בשבוע, קרה לראש הממשלה משהו שהוא מרגיש שהוא צריך, שיבוא ויאמר בצורה גלויה: יש לי קושי, יש לי בעיה, אני רוצה שהעניין הזה יידחה.
יריב לוין: אני מבין שכנגד הדבר הזה אני צריך להסכים לדחות את כל החוקים, אלא אם יהיו דברים שהאופוזיציה בכל זאת תסכים להביא.
יריב לוין: היינו מנהלים איזשהו שיח ובזה העניין היה נגמר.
יריב לוין: כך היה תמיד, אף פעם לא היו דברים כאלה.
יריב לוין: ואני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, עמוד על כבודה של הכנסת ועמוד על כבודה של הוועדה, וגם על כבודה שלך כמי שעומד בראשה.
יריב לוין: זה לא יכול לעבור ככה כאילו כלום.
יריב לוין: לכן אני חושב שאתה צריך לדרוש שסוגיית שעת פתיחת המליאה, אם בכלל, תבוא לכאן, שנקיים דיון בעניין הזה, ואם דעתי תישמע גם נקבל החלטה שהמליאה לא יכולה להיפתח היום בנסיבות האלה.
יריב לוין: ואז יהיה ברור שאין דבר כזה שראש ממשלה מחליט ברגע האחרון שלא מתחשק לו לבוא בשעה הייעודה לדיון 40 חתימות וכולם מחכים.
יריב לוין: כי אתם מבינים שזה עכשיו התקדים וכך יהיה הכלל כל הזמן.
יריב לוין: אנא ממך, אדוני, תגן על המוסד הזה לא רק להיום, לעתיד.
יריב לוין: ואני מבקש ממך, עצור את ישיבת המליאה בשעה 18:00 והחזר את הסדר.
יריב לוין: זה לא קרקס, זה פרלמנט.
ניר אורבך: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.
יואב קיש: אני חייב לומר שחבר הכנסת לוין אמר שמה שעל דעתם של רבים מחברי האופוזיציה פה.
יואב קיש: אני רק רוצה לחדד כמה דברים.
יואב קיש: אם אפשר את תשומת ליבה של ארבל בעיקר.
יואב קיש: לאחר מכן אתייחס לכל נושא ההסכמות, אבל סעיף 98 לתקנות הכנסת כותרתו סדרי דיון מיוחדים בנימוק של מקרים יוצאים מן הכלל.
יואב קיש: אני לוקח את כל חמשת או ששת הנושאים שהממשלה רוצה להשלים השבוע דרך הקואליציה ואני שואל שתי שאלות.
יואב קיש: האחת, מה היה קורה אם היו עוד חמישה נושאים?
יואב קיש: זה לא משנה?
ארבל אסטרחן: בטח שזה משנה.
יואב קיש: התוכנית הכלכלית של הגופים המשדרים, מה שפה בדיון הזה עכשיו, נניח שאין 98, מה קורה לממשלה?
יואב קיש: יש לה פה שבוע עבודה.
יואב קיש: אנחנו לא באנו לשחק.
יואב קיש: יכולים להריץ את זה, יהיה דיון, הדיון על החוק הזה הוא לדעתי 20 שעות במקסימום.
יואב קיש: זה אומר שלא כל חמישה החוקים יעברו, אבל אם זה חוק חשוב נעשה בו את הדיון, אם יעבור יעבור ואם לא ייפול, אבל אתם משתמשים בזכות של הכנסת להצביע.
יואב קיש: נניח שאתה בוחר שהוא לא בעדיפות ואתה שם אותו והוא נפל לך, מה יקרה אם בשבוע הראשון של ינואר יעשו דיון ויביאו קריאה ראשונה ואחרי זה קריאה שנייה ושלישית תוך שבועיים-שלושה?
יואב קיש: תוך חודש כל החוקים האלה עברו.
יואב קיש: אני אומר לך, ארבל, לא יהיה שום נזק, אין פה שום נסיבות יוצאות מן הכלל.
יואב קיש: זה לא תקציב המדינה, זה לא אירוע ההתנתקות שהוזכר.
יואב קיש: כל החוקים האלה, כולל החוק עכשיו של השב"ס – אז חיילות שבוע לא יופנו מצה"ל לשב"ס, זה המחיר הנורא.
יואב קיש: על מה אנחנו מדברים?
יואב קיש: זה הפך להיות זילות הכנסת, זילות הסעיף.
יואב קיש: גם צו מיסוי חד פעמי, תחוקק אותו בחזרה.
יואב קיש: אז חודש לא ישלמו מס על חד פעמי.
יואב קיש: הרי בזה עסקינן.
יואב קיש: אנחנו לא באיזה מחיר כואב שאם זה לא עובר השמים קורסים.
יואב קיש: למה זה עוד יותר צורם?
יואב קיש: כי בשבוע שעבר גם לא היו הסכמות.
יואב קיש: למה לא היו הסכמות?
יואב קיש: כי כמו שאמר יריב, עד שלא ייפתר נושא הוועדות אין שום סיכוי שיהיו הסכמות.
יואב קיש: הקואליציה, בגלל שלא הייתה מסוגלת להביא את האנשים שלה, בימי החקיקה של הממשלה לא עשתה חקיקה ממשלתית.
יואב קיש: זאת אומרת, קריאה ראשונה של פינוי המוקשים הייתה צריכה להיות בשבוע שעבר, אבל לא היה להם רוב.
בועז טופורובסקי: זה לא נכון.
יואב קיש: בועז, תודה רבה.
עידית סילמן: אתם תמיד מדברים, גם השבוע דיברתם על זה שאתם לא רוצים ביום רביעי שום חקיקה ממשלתית.
יואב קיש: אני אזכיר שאנחנו אמרנו בצורה מאוד ברורה שאין לנו הסכמות כל עוד אין ועדות, ובשבוע שעבר אתם לא עשיתם חקיקה, חששתם מקורונה.
יואב קיש: זה היה כביכול הסיפור.
עידית סילמן: היה על סדר היום וביקשתם לדחות.
עידית סילמן: ונדחה.
יצחק פינדרוס: אנחנו ביקשנו לדחות?
יצחק פינדרוס: בשבוע שעבר לא היה דיון אתכם.
עידית סילמן: לפני שבועיים זה היה על סדר היום, ביקשתם לדחות.
יואב קיש: עידית, את עוד פעם משקרת וזה נמאס כבר השקרים האלה.
יואב קיש: אף אחד לא היה מוכן לדבר איתנו בשבוע שעבר.
עידית סילמן: לפני שבועיים.
עידית סילמן: זה היה על סדר היום לפני שבועיים וביקשתם לדחות.
יואב קיש: את שקרנית במצח נחושה.
עידית סילמן: אנחנו לא עובדים מולך, אנחנו עובדים מול מרכז האופוזיציה יריב לוין.
יואב קיש: אני מבקש לשמור על זכותי.
יואב קיש: את השקרים אפשר להגיד אחר כך.
עידית סילמן: את השקרים שלך.
ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, אבל הם יגיבו אם אתה תגיד את זה.
עידית סילמן: קיש, שאני אספר לך מה אתה כתבת על יושב-ראש הסיעה שלך בנימין נתניהו כשהלכת עם סער?
עידית סילמן: שאני אוציא לך את כל הציוצים שלך?
אופיר כץ: עידית, מה זה רלוונטי עכשיו?
יואב קיש: האמירות שלה לא מעניינות אותי, אני לא מסתכל עליה כרלוונטית.
יואב קיש: היא שקרנית והיא משקרת גם עכשיו.
עידית סילמן: בוא נדבר לא לעניין כמו שאתה מדבר לא לעניין.
עידית סילמן: אנחנו נענה לך כמו שאתה מדבר.
דוד אמסלם: סילמן, מה קורה עם תחנת הדלק?
ניר אורבך: די, חבר הכנסת אמסלם.
ניר אורבך: תנו בבקשה לחבר הכנסת קיש לסיים.
עידית סילמן: ביקשתם שביום רביעי לא יהיה ולא היה.
יריב לוין: למה שנריב, חברת הכנסת סילמן?
עידית סילמן: הייתה ישיבת הסכמות, תשאל את יואב, הוא היה נציג.
יואב קיש: לא היינו בשבוע שעבר.
יואב קיש: אבל דיברתי על שבוע שעבר.
עידית סילמן: אבל אני דיברתי על לפני שבועיים ואתה מדבר על שבוע שעבר.
עידית סילמן: איתן ציין שלפני שבועיים זה היה על סדר היום.
דוד אמסלם: תשאל אותה מה קרה בתחנת הדלק.
דוד אמסלם: מה בסוף קרה בתחנת הדלק?
דוד אמסלם: נו, אני משתגע ממתח.
ניר אורבך: די, אמסלם.
עידית סילמן: נשלח לך לינק לצביעה.
דוד אמסלם: טוב, נשמה.
דוד אמסלם: אל תשכחי.
מיכל מרים וולדיגר: גם אנחנו רוצים לדבר.
יואב קיש: אתה לא שומר על זכות האופוזיציה לדבר.
ניר אורבך: אני נותן לך לדבר, אבל תחליט אם זה אתה או חבר הכנסת לוין.
יואב קיש: הוא רוצה להגיב.
יריב לוין: פה הנושאים הם מספיק חשובים כדי שלא נריב על עובדות שהן פשוטות.