GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: זה לא בשעות.
ארבל אסטרחן: זה בימים.
יואב קיש: בימים.
יואב קיש: אז אנחנו מדברים בעצם שהחוק יכול להגיע ביום רביעי.
יואב קיש: אז על זה אנחנו מדברים, זה אפילו השבוע.
יואב קיש: זה לפני החגים של חבר הכנסת האוזר, שאמר חגים.
יואב קיש: בואו, החוק גם בחגים, דרך אגב, יכול לבוא.
יואב קיש: זו קריאה ראשונה וזה שלוש שעות, ואפשר להביא אותו ביום שני או שלישי הבאים.
יואב קיש: זה לא הבעיה.
יואב קיש: בואו, הבעיה היא התנהגות דורסנית, חוסר אנושיות מול הפיגוע המתועב שהיה פה אתמול, שכולנו צריכים לגנות אותו ולדבר עליו, ולהזיז את השיח התקשורתי מהדברים הבאמת בוערים שיש היום במדינת ישראל.
יואב קיש: אז אני אומר לך שוב, אני מבקש תשובה ממך ומהיועצת המשפטית מה הסיבה לדחיפות שאתם רואים בחוק הזה במיוחד לאור הנסיבות של אתמול.
אופיר כץ: כשאני ביקשתי פטור מחובת הנחה למענקים לגילי 67, הם דחו את זה.
אופיר כץ: לא פחות חשוב.
יצחק פינדרוס: יואב, לא היית.
יצחק פינדרוס: אני אגיד.
יצחק פינדרוס: דחיפות כי הם מבינים שהולכות להיות בחירות ממש מחר.
קטי קטרין שטרית: נועה, אני רוצה זכות דיבור.
ניר אורבך: כולם יקבלו זכות דיבור.
ניר אורבך: לגבי הנושא של התקינות המשפטית, תכף ארבל תענה לך.
ניר אורבך: לגבי הנושא של – הכנסת שעובדת היום.
ניר אורבך: אתה נמצא גם בוועדת הכספים.
ניר אורבך: לבוא ולהגיד עכשיו, אתה יודע מה?
ניר אורבך: זה קצת שהשמאל היה עושה לנו תמיד, אם אתה כבר מדבר על מה שהשמאל יודע לעשות.
ניר אורבך: ואתה לוקח, לפעמים אתם מאמצים את זה.
ניר אורבך: לקחת כסף להתנחלויות זה לא לחינוך.
קטי קטרין שטרית: ניר, אתה יכול להוריד את המסכה?
קטי קטרין שטרית: קשה מאוד להבין.
ניר אורבך: את צודקת.
ניר אורבך: אתה יודע, תמיד אהבו להגיד: לקחת להתנחלויות זה לא לחינוך, שזה שני דברים שהם שני מישורים מקבילים, שיכולים להיות במקביל.
ניר אורבך: יש את האסון הגדול שקרה אתמול, ובאמת זה המקום באמת גם לשלוח ברכת החלמה לפצועים וגם אני שמח אחרי זה אם נאמר גם איזשהו פרק תהילים לרפואתם ולעילוי נשמת אליהו דוד קיי.
ניר אורבך: זה מישור אחד.
ניר אורבך: ולצערי, אלה החיים שלנו.
ניר אורבך: ובקביל, גם אתה נמצא עכשיו בוועדת הכספים והכנסת ממשיכה לפעול.
ניר אורבך: אני רק מניח, ואני אומר את זה - - -
צבי האוזר: כי לא נותנים פרס לטרור ומפסיקים סדר-יומו של פרלמנט ישראלי.
יואב קיש: לא הבנת את ההתחלה.
ניר אורבך: אפילו לזה אני לא רוצה להגיע.
יואב קיש: לא באתי ואמרתי: אל תסגור את סדר-היום.
יואב קיש: לא אמרתי את זה.
ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, עוד רגע אחד.
יואב קיש: אבל אתה לוקח את דבריי ומסלף אותם.
ניר אורבך: לא מסלף.
ניר אורבך: אתה שאלת איך מתנהלים.
יואב קיש: אני נתתי הסבר.
ניר אורבך: אז אני אומר לך.
ניר אורבך: שאני את הדיונים האלה לא עושה פה.
ניר אורבך: ואל תעלה על דל מחשבתך, בשביל להסיט את סדר-היום הציבורי מנושא אחד לנושא אחר.
ניר אורבך: זה לא קשור בכלל.
יואב קיש: אז אני רוצה לדייק את מה שאמרתי כי חשוב לי, כי לא הבנת אותי.
ניר אורבך: אז אני מתנצל.
יואב קיש: אני אמרתי ככה.
יואב קיש: אמרתי שלולא היה דיון – אני רואה במטרה של הקדמת החוק הזה להיום סיבה אחת, לשנות את השיח הציבורי.
יואב קיש: לא אמרתי שאתה יוזם את הדבר הזה.
יואב קיש: זה מה שאני אמרתי.
יואב קיש: אם אתה רואה סיבה אחרת מדוע צריך להקדים, אני אשמח לשמוע.
יואב קיש: הסיבה היחידה שאני יכול להעלות על דעתי החוק הזה עולה היום היא רק בשביל לשנות את השיח הזה.
ניר אורבך: אני מניח שאם זה היה עולה בשבוע שעבר בוועדת השרים, אז זה היה מגיע אליי בשבוע שעבר.
ניר אורבך: ואם זה היה עולה בשבוע הבא, אז זה מגיע בשבוע הבא.
ניר אורבך: זה מה שיצא מבחינת לוחות הזמנים.
ניר אורבך: זה ברמה של כן או לא סדר-יום ציבורי.
ניר אורבך: ברמה המשפטית, מה ששאלת, ארבל – את רוצה להתייחס?
אופיר כץ: זה לא יצא.
אופיר כץ: אבל, ניר, זה לא יצא.
אופיר כץ: אתם החלטתם להחליט לא להביא את זה היום כי זה לא דחוף.
יואב קיש: אבל זה יכול היה לחכות 48 שעות כמו כל חוק אחר.
יואב קיש: זו לא תשובה, ניר.
ניר אורבך: זו התשובה - - -
ארבל אסטרחן: ניר, אין לך הסבר.
ארבל אסטרחן: אין לך הסבר.
ארבל אסטרחן: אתה לא יכול לתת לי הסבר מדוע יש דחיפות.
ארבל אסטרחן: מדוע יש דחיפות?
ניר אורבך: אני אומר לך עוד פעם, מבחינה משפטית, תענה ארבל.
יצחק פינדרוס: הקואליציה מתפרקת, יש בחירות.
יואב קיש: מדוע יש דחיפות?
ניר אורבך: מבחינת לוחות זמנים של ועדת הכנסת, אני בדרך כלל משתדל לעבוד עם קואליציה - - -
יואב קיש: אבל מדוע יש דחיפות, ניר?
ניר אורבך: אני מבחינתי קיבלתי בקשה ואני עושה אותה.
ניר אורבך: אגב, הזכיר את גם חבר הכנסת אופיר כץ, כשמגיעות אליי בקשות פטור שאני אעלה לוועדת השרים, אני גם לא בודק מה הדחיפות.
ניר אורבך: פונה אליי חבר הכנסת, אני סומך על שיקול דעתו.
ניר אורבך: ולפי היכולת שלי, אני מעלה את זה לוועדת השרים.
ניר אורבך: יעידו פה אנשים גם שאני מנסה לעשות את זה בצורה הגונה.
ניר אורבך: אני לא נכנס כרגע כן או לא דחוף.
ניר אורבך: ברגע במבקשים ממני, אני מכבד את הבקשה.
ניר אורבך: אותו דבר גם מול הממשלה ומול ועדת השרים.
ניר אורבך: לגבי הנושא המשפטי, חברת הכנסת ארבל – אה, חברת הכנסת, אולי.
ארבל אסטרחן: אני יכולה לתת בקצרה, כי כידוע, כל שבוע כמעט ועדת הכנסת דנה בבקשות של הממשלה לפטור.
ארבל אסטרחן: תקנון הכנסת קובע שוועדת הכנסת צריכה להשתכנע כי יש חשיבות או דחיפות להצעת החוק.
ארבל אסטרחן: זו ההגדרה בתקנון.
יואב קיש: מה החשיבות או דחיפות להצעת החוק?
ארבל אסטרחן: חברי הוועדה צריכים להשתכנע לאור מה שהם שמעו.
יואב קיש: זה מה שאני רוצה להבין מהתחלה.
צבי האוזר: רגע, אתה לא מטיל בזה שיש חשיבות לחוק?
יואב קיש: דחיפות.
יואב קיש: לאור חשיבות?
ארבל אסטרחן: חשיבות או דחיפות.
צבי האוזר: חשיבות או דחיפות.
ארבל אסטרחן: חשיבות או הדחיפות, הוסבר כרגע על יד נציג הממשלה.
צבי האוזר: אני אומר לך שיש חשיבות לחוק, ולכן צריך לקצר אותו.
צבי האוזר: אתה מדבר איתי שיש דחיפות.
קטי קטרין שטרית: כנראה שיש - - -
פטין מולא: חשיבות של מה?
פטין מולא: חשיבות על מה?
צבי האוזר: אני חושב ששנינו מסכימים שיש חשיבות, ולכן אנחנו עומדים בכללי התקנון.
אופיר כץ: חשיבות מצידכם.
אופיר כץ: דחיפות ברור שאין פה.
ארבל אסטרחן: הממשלה כרגיל ביקשה פטור בכל הקריאות.
צבי האוזר: חשיבות יש פה, נכון?
אופיר כץ: מצידכם.
צבי האוזר: חשיבות יש פה.
יואב קיש: את יכולה רגע - - -
אופיר כץ: אתם חושבים שזה חשוב.
אמיר אוחנה: החשיבות היחידה זה להפיל את החוק האנטי דמוקרטי.
צבי האוזר: אם לא היה חשוב, לא היינו - - -
אמיר אוחנה: האיום הכי גדול עליכם, האיום הכי גדול עליכם זה הזכות לבחור ולהיבחר.
אמיר אוחנה: הזכות לבחור ולהיבחר, זה מה שמפריע לכם.
צבי האוזר: מעולם לא ראיתי בוועדה - - - לנושא כל כך לא חשוב.
אמיר אוחנה: את זה אתם רוצים למנוע.
צבי האוזר: הנושא הוא חשוב.
צבי האוזר: והוא מהותי.
צבי האוזר: ולכן הוא עומד בהוראות.
אמיר אוחנה: שלא יוכלו לבחור.
פטין מולא: אין דבר אחד שיש בו חשיבות.
אמיר אוחנה: בואו נבטל את הבחירות.
אמיר אוחנה: דחוף, דחוף לבטל את הבחירות, שהציבור לא יאמר את דברו.
צבי האוזר: לכן הוא עומד בהוראות התקנון.
פטין מולא: חשוב על מה?
אופיר כץ: זה הדבר החשוב שאתם - - -
ניר אורבך: חבר הכנסת מולא.
צבי האוזר: הרי אם לא היה חשוב, לא היה מגיע.
פטין מולא: מה החשיבות פה, האוזר?
פטין מולא: תן לנו עוד סיבה אחת.
צבי האוזר: אם לא היה חשוב, לא הייתי מבקש למשוך זמן - -
ניר אורבך: לא המליאה עכשיו.
ניר אורבך: רגע, חבר הכנסת האוזר.
צבי האוזר: - - שחבר הכנסת קיש יגיע, בגלל חשיבות הנושא, מוועדת הכספים.
פטין מולא: - - -
ניר אורבך: רגע.
ניר אורבך: חבר הכנסת מולא, אתה רוצה לדבר?
ניר אורבך: רגע, אתה רוצה לדבר?
פטין מולא: בוודאי.
מיכאל מלכיאלי: אפשר שנייה?
ניר אורבך: שנייה, רגע, אתה רוצה לדבר?
פטין מולא: לא.
פטין מולא: אבל הוא מדבר, למה הערת לו?
פטין מולא: למה הוא מתפרץ?
פטין מולא: למה לא הערת לו?
ניר אורבך: אני שואל.
ניר אורבך: רגע, לא, לא, לא.
ניר אורבך: תענה לי לשאלה.
יואב קיש: נרשמת.
יואב קיש: כולם רוצים לדבר.
יואב קיש: רשמתי אותך.
ניר אורבך: חבר הכנסת פטין מולא, אתה רוצה?
פטין מולא: כשהוא התפרץ, לא אמרת לו לשתוק.
ניר אורבך: רגע אחד, שנייה.
ניר אורבך: אני שואל אותך רציני.
יואב קיש: פטין, אתה צריך להירשם.
פטין מולא: כן, כן.
יואב קיש: רשום אצלם.
ניר אורבך: יגיע הזמן שלך.
ניר אורבך: אני אתן לך את הזמן.
פטין מולא: אבל כל פעם מותר לו להפריע.
פטין מולא: גם מותר לי להפריע.
ניר אורבך: אני מעיר.
שלמה קרעי: הוא כאן בתפקיד המפריע.
שלמה קרעי: זה התפקיד שלו.
פטין מולא: מה?
פטין מולא: הוא בתפקיד, הגיבוי שלך עכשיו.
פטין מולא: אתה לא מפריע לו?
ניר אורבך: חבר הכנסת פטין מולא, בוא, בוא, תקשיב טוב.
ניר אורבך: אני לא יושב-ראש הכנסת.
ניר אורבך: אני לא יושב-ראש הכנסת ופה זה לא המליאה, בסדר?
פטין מולא: אין בעיה.
פטין מולא: בכיף.
ניר אורבך: ואני מבקש לא להתחיל להגיד למה אמרת לו, למה לא אמרת לו.
ניר אורבך: אני משתדל להעיר שאני רואה שמפריע.
ניר אורבך: אני עכשיו, ברשותך, חבר הכנסת האוזר, אני מבקש שתאפשר ליועצת המשפטית להשלים את דבריה.
ניר אורבך: חבר הכנסת פטין מולא, אם יש בעיה, אני מסתכל עליה.
ניר אורבך: הגיע הזמן - - -
יואב קיש: אני מציע שתוציא את האוזר.
יואב קיש: הכול ילך פה יותר מהר.
יואב קיש: הוא עושה את הכול.
יואב קיש: הכול זה האוזר.
יואב קיש: תוציא אותו, יהיה פה, זה ירוץ תיקתק.
ניר אורבך: פה הכול בצורה מכובדת.
ניר אורבך: ואנחנו נמשיך.
ארבל אסטרחן: אז תקנון הכנסת קובע שוועדת הכנסת יכולה להחליט פטור מחובת הנחה.
יואב קיש: רגע, את מקריאה?
ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת תחליט על קיצור תקופת ההנחה, אם השתכנעה כי להצעת החוק חשיבות או דחיפות, ובעת ההצבעה נכחו בוועדת הכנסת לפחות שליש מחבריה הקבועים.
ארבל אסטרחן: זה התנאי לפטור מחובת הנחה.
ארבל אסטרחן: אנחנו יודעים שהממשלה מבקשת - - -
יואב קיש: אז הם חושבים שזה חשוב.
יואב קיש: דחוף זה לא.
ארבל אסטרחן: אם הם משתכנעים שזה חשוב - - -
יואב קיש: בואו נסכים שדחוף זה לא.
ניר אורבך: חבר הכנסת קיש.
צבי האוזר: רגע, רגע, רגע.
צבי האוזר: בואו נסכים שחשוב זה כן.
ניר אורבך: רגע, רגע, חברת הכנסת קיש.
יואב קיש: זה לא חשוב.
צבי האוזר: לא חשוב?
יואב קיש: חשוב להפיל את זה.
יואב קיש: זה מה שחשוב.
צבי האוזר: איך יכול להיות?
צבי האוזר: חשוב שכן, חשוב שלא.
צבי האוזר: חשוב, בן בנו של חשוב.
יואב קיש: תוציא את האוזר.
יואב קיש: תוציא האוזר.
יואב קיש: הדיון יתקצר אם תוציא את האוצר.
יואב קיש: תוציא את האוזר, היושב-ראש.
צבי האוזר: הרי תראה עד כמה אנרגיות הם מוציאים כדי לבלום את הדבר.
ניר אורבך: צביקה האוזר, חבר הכנסת האוזר, חבר הכנסת קיש.
ארבל אסטרחן: רק להשלים משפט.
ארבל אסטרחן: רגע, רוצה עוד משפט.
ארבל אסטרחן: אפשר רק עוד משפט?
פטין מולא: תן לה.
פטין מולא: אתה מפריע.
ניר אורבך: רק לגבי החשיבות, אתה לא היית פה, אבל חבר הכנסת האוזר הסביר איך מבחינתו הוא רואה את החשיבות של החוק.
ארבל אסטרחן: אני רוצה רק עוד משפט.
ניר אורבך: בבקשה, ארבל.
ארבל אסטרחן: צריך לדעת שהממשלה, כאשר היא נזקק לפטור, היא מבקשת את זה תמיד בכל הקריאות.
אופיר כץ: ההסבר לא היה משכנע.
אופיר כץ: אל תדאג.
ניר אורבך: זה משהו אחר.
ארבל אסטרחן: ותמיד המלצתנו היא שזה לא ייעשה בכל הקריאות, אלא אם באמת יש הצעה שרוצים להעביר ביום אחד או משהו קורונה כזה.
יואב קיש: שהוא דחוף.
ארבל אסטרחן: במקרה הזה כמו ברבים מהמקרים, אנחנו הצענו ליושב-ראש הוועדה לשים על סדר-היום פטור רק לפני הקריאה הראשונה, והוא קיבל את זה.
ארבל אסטרחן: ואכן זה מה שזה על סמך החלטת יושב-ראש הוועדה.
צבי האוזר: כשהממשלה רוצה לסמן באופן סמלי משהו חשוב, משהו שנמצא בקווי היסוד של הממשלה, משהו שבקווי היסוד קבעו שצריכה להביא אותו באופן מיידי, זה מראה את אותה חשיבות.
קטי קטרין שטרית: מה עם פיצול התפקיד של היועץ המשפטי?
צבי האוזר: הממשלה מייחסת לנושא הזה חשיבות ממעלה ראשונה.
צבי האוזר: וגם הוועדה ברוב קולותיה צריכה להשתכנע בחשיבות.
קטי קטרין שטרית: מה עם פיצול התפקיד של היועץ המשפטי שהבטחתם?
קטי קטרין שטרית: הבטחתם לפצל.
פטין מולא: כשיהיה לך רוב, תעשה את זה.
שלמה קרעי: מה קרה, האוזר?
שלמה קרעי: האוזר, אתם נלחצים?
שלמה קרעי: האוזר, אתם בלחץ.
שלמה קרעי: התיקים של ביבי מתפוררים, אתם בלחץ.
צבי האוזר: אנחנו בלחץ?
שלמה קרעי: אתם בלחץ מטורף.
צבי האוזר: תראה מה קורה כאן סביבי.
פטין מולא: אתם בלחץ אדיר מאוד.
יואב קיש: הם מפחדים שביבי חוזר.
פטין מולא: מפחדים פחד מוות.
פטין מולא: פחד מוות הם מפחדים.
צבי האוזר: - - - ותראה איזו נבחרת מכובדת הגיעה כאן לדיון.
צבי האוזר: אנחנו בלחץ.
צבי האוזר: חברים, אפשר לדון בשקט, בשום שכל, על נושא בעל חשיבות מהותית.
פטין מולא: בטח מכובדת.
פטין מולא: בוודאי מכובדת.
פטין מולא: מה לעשות?
פטין מולא: זה מה שקיים.
פטין מולא: מה אתה חושב.
קטי קטרין שטרית: רצינו להבין מה עם קווי היסוד.
קטי קטרין שטרית: מה עם הפיצול?
קטי קטרין שטרית: תספר לנו מה עם הפיצול.
אמיר אוחנה: החשיבות של החוק לא, אדוני היושב-ראש - - -
צבי האוזר: אנחנו עכשיו דנים הרי בעניין - - -
ניר אורבך: חבר הכנסת האוזר, תודה רבה.
אמיר אוחנה: החשיבות של החוק לא מוטלת בספק.
אמיר אוחנה: אחוז החסימה מתקרב.
אמיר אוחנה: גדעון סער מתאדה.
אמיר אוחנה: וצבי האוזר צריך לעבוד איפשהו.
אמיר אוחנה: הוא צריך לעבוד.
אמיר אוחנה: הוא צריך עבודה.
צבי האוזר: הסר דאגה מליבך, ידיד חבר הכנסת אוחנה.
צבי האוזר: הסר דאגה.
קטי קטרין שטרית: נשארה הרשימה המשותפת.
ניר אורבך: וואי.
ניר אורבך: חבר הכנסת האוזר, חבר הכנסת האוזר.
שלמה קרעי: איזו רשימה צריכה להיות פעם הבאה, האוזר?
צבי האוזר: הממשלה איננה מתקצרת.
צבי האוזר: ברוך השם, העברנו תקציב.
צבי האוזר: ייצבנו מדינה - - - את הקואליציה.
צבי האוזר: החלטנו אחרי שנתיים סוף סוף להתמקד בעניינים חשובים ולעבוד בהם.
יואב קיש: זרוק אותו החוצה.
יואב קיש: זרוק אותו.
אמיר אוחנה: לברוח מאחוז החסימה זה חשוב.
מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, האם הקואליציה עושה פיליבסטר?
מיכאל מלכיאלי: האם זה נכון שהקואליציה עושה כאן פיליבסטר?
מיכאל מלכיאלי: מה יש לך?
ניר אורבך: זה ככה נראה.
מיכאל מלכיאלי: או שמר האוזר עבר לצד האופוזיציה?
ניר אורבך: אני מברר את זה .
ניר אורבך: זה ככה הנראה.
קטי קטרין שטרית: הו-הו, האוזר.
צבי האוזר: אני כבר גידלתי את זקני בשביל לנסות לעמוד בסף הכניסה למפלגת ש"ס.
ניר אורבך: חבר הכנסת האוזר, הדוברים הבאים – חבר הכנסת האוזר, די, די.
ניר אורבך: עכשיו ברצינות.
מיכאל מלכיאלי: זה לא.
מיכאל מלכיאלי: סיכמנו שזה לא יקרה.
ניר אורבך: חבר הכנסת האוזר, הדוברים הבאים הם חבר הכנסת מאזן גנאים ואחר כך חבר הכנסת קרעי.
מאזן גנאים: אני מוותר.
ניר אורבך: אתה מוותר.
ניר אורבך: אז חבר הכנסת קרעי.
ניר אורבך: לפני כן, חבר הכנסת כץ.
אופיר כץ: יש לי רק שאלה.
אופיר כץ: ראיתי שהיו פרסומים.
ניר אורבך: אני חייב לשבח אותו.
ניר אורבך: הוא מממש ביקש להעיר הערה.
אופיר כץ: שאלה, ברשותכם.
ניר אורבך: אז אני נותן לו את רשות הדיבור.
אופיר כץ: היו פרסומים שבנט רצה שהחוק לא יחול עליו.
ניר אורבך: אני כבר מצטער שנתתי לך.
אופיר כץ: כאילו שהוא מתכנן שזה יחול גם עליו.
אמיר אוחנה: הוא פוחד שזה יחול עליו, אבל אז מדברים על ארבע כהונות.
קטי קטרין שטרית: הם מצאו פתרון.
פטין מולא: אופיר, הוא לא יגיע לשמונה חודשים.
פטין מולא: זה בסדר.
אופיר כץ: אסף, שאלה, באמת מה הוחלט בסוף לגבי החוק?
אופיר כץ: זה יחול על ראש הממשלה הנוכחי?
קטי קטרין שטרית: מצאו פתרון.
צבי האוזר: אני מציע שבניגוד לאופוזיציה, הקואליציה איננה מחילה חוקים באופן פרסונלי.
צבי האוזר: אין מישהו שהוא מעל החוק.
אופיר כץ: אני דואג לבנט.
צבי האוזר: אצלכם כולם כפופים לחוק, חוץ מאחד שהוא מעל החוק.
צבי האוזר: ואין את זה במחוזותינו.
אמיר אוחנה: בנט מוכן לפשרה, אבל שיהיו ארבע כהונות.
אמיר אוחנה: הוא לא מוכן.
אמיר אוחנה: שתי כהונות לא מספיקות לו.
אמיר אוחנה: ארבע כהונות.
קטי קטרין שטרית: הוא חי בסרט.
אופיר כץ: לא, לא, רגע.
אופיר כץ: אבל הוא רוצה לענות לי.
ניר אורבך: מי?
ניר אורבך: אה, אסף.
אסף גרינבאום: החוק הזה חל על כולם, כל על מצב שבו ראש ממשלה מכהן שמונה שנים ברצף.
אסף גרינבאום: ואם יש פער בין התקופות, כלומר, גם אם במצב שבו יש כמה תקופות כהונה שהפער ביניהן לא עולה על שלוש שנים, אז מחברים אותן לתקופת כהונה של שמונה שנים.
אופיר כץ: ומתי זה מתחיל?
קטי קטרין שטרית: אמיתי?
קטי קטרין שטרית: הוא באמת מאמין שהוא שיהיה עוד פעם ראש הממשלה?
אסף גרינבאום: כתוב בחוק.
אופיר כץ: החוק לא לפנינו.
אסף גרינבאום: החוק מאוד קצר ויכולת להתרשם באופן - - -
אופיר כץ: החוק לא לפנינו, אסף.
אופיר כץ: לא הבאתם לנו אותו.
אסף גרינבאום: מה?
יצחק פינדרוס: הוא עבר בממשלה לפני שלוש שעות, אני מבין, טלפונית.
יצחק פינדרוס: איך רציתם שזה כבר יהיה אצלנו?
אסף גרינבאום: מה זה?
ארבל אסטרחן: לא, זה הופץ.
יצחק פינדרוס: הוא עבר לפני כמה שעות טלפונית בממשלה?
אסף גרינבאום: הוא עבר אתמול בממשלה.
אסף גרינבאום: הוא עבר לפני שבוע בוועדת השרים, והתזכיר פורסם לפני חודש ימים.
אופיר כץ: אנחנו אופוזיציה.
אסף גרינבאום: אז יכולתם להתרשם ממנו.
אסף גרינבאום: הפרוטוקול מפורסם לכולם.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו מתרשמים - - -
אופיר כץ: רגע, מתי זה?
אופיר כץ: אתה עונה לי?
צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, בכל זאת, מכיוון שהדיון צריך להיות עקרוני, אני רוצה לספר סיפור.
אופיר כץ: אז מתי התחולה שלו, אסף?
שלמה קרעי: התחולה של החוק, אסף?
ארבל אסטרחן: תגיד לו - - -
אופיר כץ: מתי מתחיל החוק?
אופיר כץ: על מי הוא חל?
יצחק פינדרוס: אנחנו חייבים לשמוע את הסיפור של צביקה.
אסף גרינבאום: התחולה היא מיידית, וכתוב פה: תקופה שבה כיהן אדם.
צבי האוזר: סיפרו אנקדוטה, אנקדוטלי.
אופיר כץ: צביקה, רגע, שיענה.
אופיר כץ: שנייה.
אסף גרינבאום: כתוב בצורה פשוטה על מי החוק הזה לא חל, על מי החוק לא יחול.
אסף גרינבאום: תקופה שבה כיהן אדם בתפקיד ראש הממשלה שחלה לפני יום תחילתו של חוק זה, לא תובא בחשבון ביום התחולה ואומר - - -
שלמה קרעי: מה יום תחילתו?
שלמה קרעי: מה יום תחולתו?
שלמה קרעי: בדרך כלל, יש תחולה, ממתי החוק חל.
שלמה קרעי: אין לכם סעיף תחולה.
אסף גרינבאום: ככל שלא מופיע, התחולה היא מיידית מיום שהוא עבר.
יצחק פינדרוס: אז לכן אנחנו רוצים לאחר את זה בשבוע.
אופיר כץ: זה לא חל על בנט.
אסף גרינבאום: למה לא זה חל על בנט?
אופיר כץ: זה חל על בנט?
אסף גרינבאום: אני לא מבין.
אסף גרינבאום: הוא ראש ממשלה מכהן, לפי מה שאני יודע.
אסף גרינבאום: והוא ממשיך לכהן כראש ממשלה.
צבי האוזר: לא מכירים בו כראש ממשלה.
צבי האוזר: זה ראש ממשלה שפורסם ברשומות, מה שנקרא.
מיכאל מלכיאלי: רק ברשומות, כי העם לא מכיר את זה.
מיכאל מלכיאלי: זה ראש ממשלה שהעם לא מכיר בו.
צבי האוזר: לא בערוץ 20.
צבי האוזר: כי במה שפורסם בערוץ 20 יש ראש ממשלה אחר.
צבי האוזר: זה בשביל זה אולי הטעות וזו ההתנגדות.
צבי האוזר: אולי ההתנגדות היא כי אתם חושבים שיש ראש ממשלה אחר.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגן על זכות הדיבור שלי.
ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, זכות הדיבור שלך.
אופיר כץ: הספירה של בנט מתחילה מרגע שהחוק עובר?
אופיר כץ: הספירה לגבי בנט מתחילה מרגע שהחוק עובר?
אסף גרינבאום: אז כן לגבי כולם.
אסף גרינבאום: לגבי כולם.
אופיר כץ: יש ראש ממשלה אחד.
אופיר כץ: הספירה שלו מתחילה מרגע שהחוק עובר?
צבי האוזר: זה גם ברוח טובה, חבר הכנסת קרעי.
צבי האוזר: זה גם סיפור ברוח טובה שאתה מאוד תאהב אותו.
יצחק פינדרוס: שלמה, תן לו לספר.
צבי האוזר: הוא יאהב אותו מאוד.
ניר אורבך: שנייה, רגע אחד.
ניר אורבך: חבר הכנסת האוזר, אתה מבטיח אבל שאם אנחנו נותנים לך לספר את הסיפור, אתה נשאר כשחבר הכנסת מדבר?
ניר אורבך: מקובל?
צבי האוזר: בסך הכול אני חושב שלמרות חילוקי הדעות פה, הרוח היא רוח טובה ואני מאוד שמח על כך.
צבי האוזר: יש לי סיפור, כי אני שמעתי בשאלתו של חבר הכנסת כץ איזושהי אמירה במה שמכונה הסאב-טסקט, אם זה חל על בנט או לא.
צבי האוזר: ואני אומר, בסאב-טקסט יש איזה חוסר אמון מוחלט באשר לתוחלת הכהונה של ראש הממשלה.
מיכאל מלכיאלי: אתה לא מאמין לזה.
מיכאל מלכיאלי: אתה חושב שאתה מאמין?
צבי האוזר: אז אני רוצה לספר לך, אמרתי, סיפור אנקדוטלי.
מיכאל מלכיאלי: אתה לא מאמין בזה.
מיכאל מלכיאלי: ניר אורבך לא מאמין בזה.
מיכאל מלכיאלי: אתה מאמין בזה?
צבי האוזר: אני ב-2009 נתבקשתי לכהן כמזכיר ממשלה.
מיכאל מלכיאלי: אתה מאמין שהוא - - -
צבי האוזר: חברים, בואו, אני מספר סיפור מהחיים.
יצחק פינדרוס: מלכיאלי, הוא רוצה לספר סיפור.
יצחק פינדרוס: זה לא יפה.
צבי האוזר: חבר הכנסת פינדרוס מכיר.
צבי האוזר: אנחנו ביחד.
צבי האוזר: יש לנו לימוד וחברותא, ואנחנו מספרים מעת לעת.
צבי האוזר: חוטאים מהעיקר ומרימים עיניים מן הטקסט ומספרים מעשיות אחד לשני.
צבי האוזר: אז אני אספר מעשייה שהייתה.
צבי האוזר: כשאני התבקשתי לשמש כמזכיר הממשלה, אתה יודע, הייתי צריך לסיים - - -
קטי קטרין שטרית: זה נשמע לי כמו מיליון שנה.
אופיר כץ: מה, אתה עושה עכשיו?
אופיר כץ: מעשה בכנסת?
צבי האוזר: אני רק אומר משהו אנקדוטלי.
צבי האוזר: לעזוב משרה מכובדת במשרד עורכי הדין.
צבי האוזר: ואז בואו מיטב הפרשנים והמומחים הפוליטיים, שהיו, ומבחינת צנעת הפרט, אינני נוקב בשמותיהם, אבל באמת אנשים שאז היו נחשבים בעלי תוכנת הפעלה של מערכת הפוליטית, ואמרו לי: למה לך להיות מזכיר ממשלה של נתניהו?
צבי האוזר: הסיפור הולך להיגמר תוך שישה עד תשעה חודשים.
צבי האוזר: זו הייתה הנחת העבודה בחודשים הראשונים שהאפיזודה הזאת שנקראת בנימין נתניהו תחלוף.
צבי האוזר: ובאו אליי אנשים שמתוך טובתי ואמרו: עזוב.
מיכאל מלכיאלי: היו לו 30 מנדטים מאחוריו.
מיכאל מלכיאלי: היו לו 30 מנדטים - - -
צבי האוזר: כאן אתם מדברים עכשיו על בנט: אין לזה תוחלת ואין לזה זה.
צבי האוזר: אז רק ככה כשאמרת ושאלת את הדברים, הסיפור הזה עלה בראשי וראיתי לנכון לשתף אותו איתכם.
צבי האוזר: כל אחד ייקח את זה איך שהוא מבין את זה.
אופיר כץ: אני האמנתי לסיפור עד לרגע שהשוות בין ביבי לבנט.
שלמה קרעי: אני אתעלם מהסיפור האחרון של חבר הכנסת האוזר.
צבי האוזר: לא היה סיפור, לא משמיץ.
צבי האוזר: ההפך, הוא השמיץ את אותם חכמים שחשבו שנתניהו, זמנו קצוב לשישה חודשים.
שלמה קרעי: צביקה, אתה לא חייב להגיב על כל משפט.
שלמה קרעי: אתה יכול גם להתאזר בסבלנות.
ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, אהבתי, אהבתי.
ניר אורבך: באמת.
אופיר כץ: שלמה, עזוב אותו.
אופיר כץ: תן לו שלא יתאזר.
שלמה קרעי: צביקה, טוב.
שלמה קרעי: לגבי הסיפור האחרון, אני שמח שצביקה שוגה בדמיונות והוא חי בסרט שממשלה הזאת תחזיק ושבנט יהיה לראש הממשלה לאורך ימים ושנים.
שלמה קרעי: זה טוב.
שלמה קרעי: דמיון פורה זה בהחלט, אני בעד.
יצחק פינדרוס: אל תפחיד את לפיד.
שלמה קרעי: רק יש לי שאלה לחבר הכנסת האוזר שמקודם אמר:
שלמה קרעי: אתם צריכים להסיר את הפסל של בגין.
שלמה קרעי: יש לי שאלה אליך.
שלמה קרעי: למה בגין, הרי הוא היה ראש ממשלה, למה הוא לא חוקק את החוק את הזה שאתם מנסים להביא היום בדחיפות כל כך גדולה ובלחץ כל כך גדול?
שלמה קרעי: ואתה מצטט לי פה את בגין כאילו אם זה היה תלוי בו החוק הזה היה עובר מזמן.
שלמה קרעי: בגין היה ראש ממשלה.
שלמה קרעי: אתה מכיר ניסיון של בגין להביא חוק כזה, להביא תיקון חקיקה כזה?
שלמה קרעי: אתה יודע למה?
שלמה קרעי: כי בגין היה דמוקרט.
שלמה קרעי: ומה בגין כתב בסוף הפסקה שהקראת קודם?
שלמה קרעי: הוא אומר: "לפיכך חייב העם למען עצם חירותו ועתידו לומר הפעם את דברו נגד המשכו של שלטון ממושך".
שלמה קרעי: מי אומר "נגד המשכו של שלטון ממושך" בדמוקרטיה?
שלמה קרעי: העם אומר את דברו.
שלמה קרעי: בקלפי הוא יגיד שהשלטון הזה כבר לא מוצא חן בעיניו, שהשלטון הזה מרע לרוב האומה ולכן הוא רע שבעתיים, מה שקורה בשלטון שלכם, שגנבתם את המנדטים והקמתם שלטון שלא מייצג את רוב העם.
שלמה קרעי: אז אל תצטט לי את בגין.
שלמה קרעי: עפר לפיך כשאתה מצטט אותו.
שלמה קרעי: דבר נוסף, אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, לפני שאני אתייחס לגופו של העניין.
שלמה קרעי: יש ציטוט של בגין, אחר, אם כבר אנחנו מדברים, חבר הכנסת האוזר.
שלמה קרעי: "הדמגוג, כל עוד יש לו רוב, רוצה להבטיח לו ולעצמו יד חופשית.
שלמה קרעי: הוא אינו רוצה להעלות על הדעת" – זה מתקשר לסיפור שסיפרת – "שבאחד הימים הוא יהיה במיעוט.
שלמה קרעי: הוא חוטף ואיננו רוצה שום יסודות קבועים".
שלמה קרעי: זה הדמגוג.
שלמה קרעי: "ואילו המדינאי יודע שרוב ומיעוט במדינה מתחלפים ומשתנים.
שלמה קרעי: בהיותו במיעוט, הוא מקבל את דין הרוב.
שלמה קרעי: אבל הוא יודע שהוא זכאי לתבוע לעצמו זכויות מסוימות".
שלמה קרעי: וגם, ואני ממשיכה הלאה, וגם כשהוא רוב, הוא לא רומס את זכויות המיעוט.
שלמה קרעי: מה שאתם עושים, מכיוון שאתם יודעים שהרוב שלכם הוא רוב מקרי בהחלט, רוב אפילו לא מקרי, זה רוב שנאסף בגניבה, במרמה ובהפרת אמונים כלפי הבוחר בקלפי, מעשה שלא היה כמוהו באף דמוקרטיה בעולם, ולכן אתם מנסים לבוא ולעשות כל מה שיש בידכם כדי "אכול ושתו כי מחר נמות".
שלמה קרעי: זה רק יש לנו עוד זמן קצר, 48 שעות גם אי-אפשר לחכות.
שלמה קרעי: כל דבר שאפשר לעשות היום אנחנו צריכים לעשות אותו היום.
שלמה קרעי: לגבי גופו של החוק, מה הבעיה שלנו עם החוק?
שלמה קרעי: חוץ מזה שכל התערבות לעם וכל התערבות לציבור ואמירה לציבור: לא אתם קובעים, אלא אנחנו נקבע לכם, כל אמירה כזאת היא פגיעה בדמוקרטיה.
שלמה קרעי: כל אמירה כזאת שאנחנו יותר חכמים מכם ואנחנו נחליט בשבילכם את מי תבחרו ואת מי לא זאת פגיעה בדמוקרטיה, או כמה שנים יכהן אותו אחד.
שלמה קרעי: חוץ מהעניין הזה יש גם את נרטיב.
שלמה קרעי: הרי מה אתם מנסים לומר לציבור בהעברת החוק הזה?
שלמה קרעי: נכון, אסף, שהוא לא חל רטרואקטיבית.
שלמה קרעי: אבל מה הוא אומר לעם?
שלמה קרעי: מה האזרח הפשוט שיושב בבית, כשהוא רואה שכנסת ישראל העבירה חוק שראש ממשלה שכיהן שמונה שנים לא יכול יותר, הממשלה מתפזרת באותו יום, מה זה אומר לו?
שלמה קרעי: זה אומר לו: אדוני האזרח, כשאתה הולך לקלפי, תשים לב שלא תצביע למישהו שכיהן כבר שמונה שנים, כי מי שכיהן כבר שמונה שנים, אנחנו חוקקנו חוק, נכון, שטכנית הוא לא חל, אבל מהותית אנחנו אומרים לכם: תשימו לב, אל תבחרו במי שאתם חושבים לבחור כי אנחנו יותר חכמים מכם.
שלמה קרעי: וזה החלק הראשון בקלף הראשון שאתם מנסים למוטט כאן את מגדל הקלפים, שזאת הדמוקרטיה השברירית שיש לנו כאן במדינה.
שלמה קרעי: דמוקרטיה שברירית כי משפטנים קובעים מה יאמרו ומה יגידו נבחרי הציבור, כי בג"ץ קובע אילו חוקים טובים ואילו חוקי יסוד מוצאים חן בעיניו.
שלמה קרעי: וכשאתם באים ומתחילים לפגוע בשיקול הדעת של הבוחר, בשיקול הדעת של העם, אתם מכינים את הקרקע גם לחוק הבא שלכם, שאם העם קרא כתב אישום, קרא כתב אישום מתפורר – היום הייתי בבית המשפט, באתי לחזק את ראש הממשלה נתניהו והתקשורת התקפלה תוך שעה.
אחמד טיבי: לשעבר.
שלמה קרעי: אני קורא לו ראש הממשלה.
שלמה קרעי: אני מכבד אותו.
שלמה קרעי: אתה לא רוצה, זכותך.
שלמה קרעי: ראש הממשלה נתניהו.
שלמה קרעי: התקשורת התקפלה, כי עוד עדות של עוד עד מרכזי שבא ואומר: המשקל של הדברים שהעברתי לנתניהו היו בעיניו משקל נוצה.
שלמה קרעי: הוא הפך להיות כמו עד עוין לפרקליטות.
שלמה קרעי: ואתם רואים את זה.
שלמה קרעי: אתם רואים שהכול מתפורר לכם.
שלמה קרעי: ואתם מנסים בכל דרך אנטי דמוקרטית לנסות ולהסיט את היריב היחיד הפוליטי שיכול לכם.
שלמה קרעי: היריב היחיד שאתם לא יכולים לו בקלפי.
שלמה קרעי: היריב היחיד שהדרך שלכם לנצח אותו היא או בתפירת תיקים או בחוקים אנטי דמוקרטיים או בגניבת דעת הבוחר וגניבת מנדטים.
שלמה קרעי: וזה כל הסיפור כאן, אדוני היושב-ראש.
שלמה קרעי: ולכן אני לא רואה שום חשיבות ושום דחיפות.
שלמה קרעי: זה לא חשוב.
שלמה קרעי: זה חוק לא חשוב.
שלמה קרעי: זה חוק שכשאנחנו נחזור לשלטון יחד עם עוד סדרה ארוכה של חוקים בזויים שהעברתם, שאתם מתכננים להעביר, אלה חוקים שייזרקו לפח האשפה של ההיסטוריה ביחד איתכם, אגב.
שלמה קרעי: אני מבין את הלחץ של צביקה.
שלמה קרעי: צביקה רואה שבכל הסקרים, אגב, תקווה חדשה לא עוברת את אחוז החסימה.
שלמה קרעי: והוא מבין שצריך לעשות מעשה, צריך להגביל.
שלמה קרעי: אם הייתה לו אפשרות עכשיו להגביל גם מפלגה, שמפלגה לא תכהן יותר משמונה שנים – מה דעתך?
שלמה קרעי: יחסמו את הליכוד.
שלמה קרעי: תחסמו את ש"ס.
צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי, ההבדל בינך לביני הוא שאתה כל הזמן חי בסקרים.
שלמה קרעי: תקימו - - -