GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר אורבך: נעבור להצבעה על הבקשה לערעור על החלטת הנשיאות.
ניר אורבך: הצבעה בעד - 1 נגד – 3 נמנעים – אין הערעור לא התקבל.
ניר אורבך: הערעור נדחה.
ניר אורבך: תודה רבה לך, חבר הכנסת אבי מעוז.
אורי מקלב: קיבלת שאני בעד קבלת הערעור?
ניר אורבך: הערעור נדחה בכל מקרה.
ניר אורבך: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר היום - הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 96), התשפ"ב-2021, מ/1460.
ניר אורבך: שתי הוועדות שעמדו על סדר היום הן – ועדת הכספים, שזו המלצת הלשכה המשפטית.
ניר אורבך: בנוסף נשמעו הצעות במליאה להעביר את הצעת החוק לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת הכלכלה.
אורי מקלב: בהמשך לדיון שהתקיים אתמול במליאה במסגרת זה שהגישו את זה כהצעת חוק ממשלתית ובקריאה ראשונה, נשמעו הרבה דברי ביקורת גם על-ידי עבדך הנאמן וגם על ידי חברי כנסת אחרים.
אורי מקלב: עדיין מהדהדים באוזני דבריו הנוקבים של חבר הכנסת גפני שהיה בסיבובים האלה ובניסיונות – זה לא חדש לו, ההצעה הזאת, זו לא הצעת חוק שהוא לא הכיר אותה, אבל הוא יודע גם כמה שהיא לא הייתה אפקטיבית וכמה שהיא נכשלה, וכמה שבסופו של דבר זה דבר פוגעני באזרחים ובאנשים.
אורי מקלב: האפשרות של דירה שנייה היא לא בשביל לעשות שכר ולהתעשר.
אורי מקלב: לפעמים דירה שנייה נותנת להם איזה סוג של ביטחון פנסיוני או ביטחון כלכלי.
אורי מקלב: צריך להבין שהחוק לא מבדיל בין דירה שעולה 600 אלף שקל לדירות שעולות מיליונים רבים.
אורי מקלב: לאחד יש כבר דירה יוקרתית ויקרה מול עוד דירה שהוא קונה, וכאן אתה אומר – תשלם עוד 3%.
אורי מקלב: צריך להבין שזה גם כולל אנשים שלרבים זה אורח חיים.
אורי מקלב: רבים מהאנשים רואים את הדירה כסוג של ביטחון כלכלי, או ביטחון לפנסיה.
אורי מקלב: הם מקבלים פיצויים מהעבודה שלהם, בה הם עבדו שנים.
אורי מקלב: איך הם עכשיו יחיו?
אורי מקלב: הדרך השנייה לא ברורה להם – כל דרך של השקעה דרך הבנקים היא היום מאוד קשה.
אורי מקלב: וזה דווקא נותן להם את האפשרות, ככה הם התרגלו, זו המסורת שלהם, ואנחנו היום מטילים עליהם מס גבוה, מס שבסופו של דבר גם לא יהיה אפקטיבי לגבי מחירי הדירות והורדת מחירי הדירות.
אורי מקלב: לקחת דבר שהוא בקצה, שכל מהותו היא עוד כסף הוא מאוד מחשיד וגם לא פרקטי.
אורי מקלב: מי שישלם את זה זה השוכרים.
אורי מקלב: מי שכן בא להשקיע – יספוג את ה-3% האלה.
אורי מקלב: זה לא ימנע ממנו אפילו לרגע אחד לרכוש דירה.
אורי מקלב: הוא יטיל את העלות הזאת על השכירות, הוא יודע שהמחירים עולים – כשאין היצע, אז הוא קובע את מחיר הדירות.
אורי מקלב: אני רק רוצה לספר לכם – מתקופתי בעירית ירושלים, בתקופת השיא.
אורי מקלב: פגשתי אדם שקנה לא רחוק מפה וילה בשכונת שערי חסד, בכמה מיליוני שקלים יותר ממחיר השוק.
אורי מקלב: שאלתי אותו – איך אתה עושה דבר כזה?
אורי מקלב: המחיר הוא 8 מיליון – איך אתה קונה ב-11 מיליון?
אורי מקלב: הוא אומר לי: על מה אתה מדבר?
אורי מקלב: כשאני קניתי, קבעתי את המחיר.
אורי מקלב: כשאין ברירה, אז אני עכשיו קבעתי.
אורי מקלב: תאמין לי שאני מוכר את זה מחר בעוד יותר כסף.
אורי מקלב: הקפצתי את זה בצורה כזאת כי אני קובע את המחיר פה היום.
אורי מקלב: יש כזאת מצוקה ומשבר בדיור ואתה מעלה בקצה, בדירה השנייה – אתה באמת לא מבדיל, אתה לא יכול לכוון רק לאנשים שזו בשבילם תוספת הכנסה.
אורי מקלב: אתה אומר שהמטרה היא למנוע ייקור הדירות ולצמצם את ההיצע, כדי שאנשים לא יקנו להשקעה.
אורי מקלב: זה באמת לא יעשה את זה, יש לי ניסיון בעניין הזה.
אורי מקלב: ולכן אנחנו חושבים שהחוק הזה צריך להיות נידון או בוועדה משותפת, להוציא אותו מוועדת הכספים.
אורי מקלב: ועדת הכספים – כבר יודעים כמעט מראש מה תהיה שם התוצאה.
אורי מקלב: הקשר שיש בין יושב-ראש הוועדה לבין שר האוצר הוא ידוע.
אורי מקלב: אנחנו ערערנו על כך, אתם יודעים, זה נגוע מבחינת מנהל תקין בכלל.
אורי מקלב: מהניסיון שיש לנו בחודשים האלה ראינו איך הדברים נדונים.
אורי מקלב: אני לא מלין על יושב-ראש הוועדה, הוא עושה את עבודתו כי לכך הוא מונה.
אורי מקלב: אני חושב שהפעם, כהולכים להטיל עוד מס על הציבור, ואני חוזר ואומר – רבים מהנפגעים יהיו אנשים שהרוויחו את הכסף שלהם ביושר והם רוצים ביטחון כלכלי מסוים, השקעה בטוחה יותר, מסורתית מבחינתם, רגועה מבחינתם, ואנחנו מטילים את זה עליהם.
אורי מקלב: צריך לעשות איזה חישוב מסלול מחדש – ועדה אחרת, אנשים אחרים, חשיבה אחרת.
אורי מקלב: היועצים המשפטיים יידעו לעבוד מסודר.
אורי מקלב: לכן אני מציע להעביר לוועדת הכלכלה או לוועדת הפנים – שגם יש לה חשיבה חדשה היום ומתעסקת היום עם בנייה ועם מחסור בדירות וכל מיני ועדות תכנון שונות.
ניר אורבך: תודה, חבר הכנסת מקלב.
ניר אורבך: חבר הכנסת טופורובסקי, אתה רוצה לומר משהו לפני ההצבעה?
אורי מקלב: מה אומרת היועצת המשפטית?
ארבל אסטרחן: ברור שזה ועדת הכספים.
ארבל אסטרחן: זה חוק של מיסוי, מס רכישה.
ארבל אסטרחן: זה נושא שתמיד נדון בוועדת הכספים.
אורי מקלב: זה לא מיסוי, זה גזירה.
אורי מקלב: זה כבר קנס.
ניר אורבך: חבר הכנסת מקלב, היו פה אמירות מצדך שבעיניי מתאימות לדיון בוועדה שלשם העניין יגיע.
ניר אורבך: אני מציע שתחזור על דבריך שם – שם זה הזירה היותר מתאימה מאשר פה.
ניר אורבך: בכל מקרה, אנחנו מכבדים את הדברים שאמרת.
ניר אורבך: מי בעד העברת החוק לוועדת הכספים?
ניר אורבך: הצבעה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את החוק לוועדת הכספים התקבלה.
ניר אורבך: החלטת הוועדה היא להעביר את החוק לדיון בוועדת הכספים.
ניר אורבך: תודה רבה, אני נועל את הדיון.
ניר אורבך: אני פותח את הישיבה.
אוריאל בוסו: התקנת תקנות ב-15 בדצמבר, רק ההוספה היא ההנחה.
נעה בן שבת: נכון, ההנחה בפני הוועדה ליידוע הוועדה.
אוריאל בוסו: אני יכול להסביר למה זה נושא חדש?
אוריאל בוסו: ההגדרה לפני כן זה שצריך להניח את זה בפני הוועדה, כחלק מהתנאי של התקנת תקנות מביאים את זה, וברגע שכרגע קובעים כלל חדש יש לזה משמעויות.
אוריאל בוסו: למה צריך להניח את זה לפני כן?
אוריאל בוסו: לפרסום, או להערות, או לערעורים ונותנים לו פרק זמן, כמו פרסום ברשומות.
אוריאל בוסו: זה נושא חדש שלא היה חלק מהחוק.
מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת להוסיף.
מיכל מרים וולדיגר: מבחינתנו התקנות האלה הן חלק בלתי נפרד מהחוק, כלומר אי אפשר ליישם את הסעיפים בחוק, את אותו סעיף 9 שקובע את החלוקה של הכסף שביטוח לאומי צריך להעביר לבתי החולים ובעצם התקנות הן ממש בִּילְד אִין ומבחינתנו התקנות האלה היו צריכות להיות מונחות כבר היום בבוקר, כבר אתמול וכבר שלשום.
מיכל מרים וולדיגר: עכשיו כשאומרים לנו לא עכשיו, זה יהיה רק ב-7 בדצמבר, בעצם פותחים פה משהו חדש לגמרי.
מיכל מרים וולדיגר: זה אומר שהחוק הזה נסגר היום, היום אנחנו חותמים עליו וב-7 בדצמבר אולי נראה את התקנות בצורה כזו או אחרת.
מיכל מרים וולדיגר: זה משהו חדש לגמרי.
מיכל מרים וולדיגר: זה לא היה כך, לא כך הובן, לא כך הוסבר וזה דבר שונה לחלוטין ולכן זה נושא חדש.
ניר אורבך: תודה רבה, חברת הכנסת וולדיגר.
נעה בן שבת: זה הנושא הראשון.
נעה בן שבת: הנושא השני באותו סעיף, סעיף 9.
נעה בן שבת: הסעיף קבע הסמכה להתקין תקנות לעניין מגבלות על בתי חולים לשם הבטחת איזון תקציבי.
נעה בן שבת: נוסח הסעיף שונה והסמכות היא לקבוע מגבלות, אמצעי איזון, שיוטלו על בית חולים לשם שמירה על האיזון התקציבי במקרה שבו בית החולים חרג מתקציבו באחוז שייקבע בתקנות לגבי כל סוג מגבלה והמגבלות יחולו כל עוד החריגה התקציבית לא תוקנה.
נעה בן שבת: למעשה העיקרון נשאר אותו עיקרון, זה אותן מגבלות, מדובר באותן מגבלות ורק החריגה התקציבית, למעשה, בעיניי, זה פחות מהותי אפילו ממה שהיה.
אוריאל בוסו: והנושא הראשון יותר מהותי מבחינתך?
נעה בן שבת: לא, מבחינתי שני הנושאים בעיניי הם לא נושא חדש, אלה תיקונים אגב אותו עניין, הוועדה דנה, מתקנת, זה חלק מהחיקוק שלה, זה חלק מהנושא.
נעה בן שבת: ודאי זה חלק מהנושא.
נעה בן שבת: אתם רוצים לנמק את זה?
מיכל מרים וולדיגר: אנחנו חושבים שגם הנושא של השינוי של הנוסח הוא משמעותי, הוא חדש.
מיכל מרים וולדיגר: אם אני זוכרת נכון, אבל שוב, אין לי כאן את החוק כי השארנו אותו בחדר השני, אבל כן שונו שם גם הקריטריונים, או שאני טועה, נעה?
נעה בן שבת: הקריטריונים למעשה לא שונו.
עידית סילמן: לא שונו, הביאו קריטריונים - - -
נעה בן שבת: הורד הנושא של פיטורי מנהל בית חולים לעומת הכחול.
נעה בן שבת: יכול להיות שבהקטנה יש שינויים, זה לא אותו דבר בדיוק, אבל להגיד שזה נושא חדש, אני ממש חושבת שזה לא המצב.
מיכל מרים וולדיגר: אז אנחנו עדיין מתעקשים על מה שכתבנו, שהיה שם נושא חדש, השינויים עלו לכדי נושא חדש לגמרי שמבחינתנו צריך להתייחס אליו כנושא חדש.
ניר אורבך: נעה, הנושא השלישי, סעיף 17.
נעה בן שבת: סעיף 17 עסק במטופל המיועד להעברה והתיקונים עסקו דבר ראשון במועד ההתחלה של הסדר התשלום בעד מטופל, התשלום מתחיל ב-1 באפריל 22', וגם בגובה התשלום, שהוא יהיה 75% במקום ברירת המחדל שלפי התקנות עומדת על 100%.
נעה בן שבת: אז שני התיקונים האלה, בגללם נטענה טענת נושא חדש.
עידית סילמן: את רוצה להגיב?
מיכל מרים וולדיגר: אז פה זה באמת מבחינתנו נושא חדש, במיוחד כשאנחנו לא יכולנו לקבל מספיק את התגובות של בתי החולים שאמורים להיפגע מהדבר הזה.
מיכל מרים וולדיגר: כן אני יודעת שעידית, היושבת ראש, אמרה שהיא דיברה עם חלק מבתי חולים, גם אנחנו קיבלנו כל מיני תגובות אלינו, אבל זה מצריך, לא הספקנו לעשות את הבדיקה המספיק מקיפה, כי השינוי הוא גם התאריך שבו מתחיל הסעיף הזה להיכנס לפועל וגם הגובה של הסכום הוא משמעותי מבחינתנו, ולכן אני רואה בזה נושא חדש.
ניר אורבך: אנחנו נעבור להצבעה לפי סדר הנושאים שעלו.
ניר אורבך: ההצבעה הראשונה על טענת נושא חדש לגבי סעיף 9(ב).
עידית סילמן: חבר הכנסת אורבך, אני יכולה מילה אחת לפני כן?
ניר אורבך: ודאי.
עידית סילמן: רק לומר שכל התיקונים שנעשו נעשו בהתאם לשישה דיונים מאוד ארוכים שנעשו עם קופות החולים, בתי החולים וכולם והכול לטובת האזרחים והמטופלים שעומדים לנו במרכז ומול העיניים, לטובתם בלבד.
עידית סילמן: נעשו כאן התאמות בהתאם לשינויים של הקאפ ובאמת כדי להביא את הדבר הכי טוב, באמת לא בהגדרה של נושא חדש, אלא בסעיפים קטנים של אחוזים או כאלה, ולא ראינו את זה גם בסעיף חדש בוועדה.
אוריאל בוסו: ההגדרה של נושא חדש שאנחנו אומרים, זה לא בהכרח לא טוב, מבחינתנו אנחנו חושבים שזה צריך לבוא למליאה.
עידית סילמן: אני לא אומרת.
עידית סילמן: הכול גם עלה כאופציות בתוך הדיונים כשדיברנו עליהם לאורך כל ההזדמנויות.
ניר אורבך: אני אעיר הערה אחת, וחבר הכנסת בוסו אמר את זה, מהמעט שאני הייתי בישיבה עכשיו בהחלט היו דיונים רציניים ומעמיקים ואני גם שמח שחברי האופוזיציה נוטלים חלק מאוד משמעותי ורציני בדיונים האלה.
ניר אורבך: אני אומר את זה בלי שום עכשיו חשבונות של מה שקורה פה במרחב.
ניר אורבך: אני אומר באמת, זה תענוג.
אוריאל בוסו: אי אפשר לקחת למיכל קודם כל בחלק הזה את מה שהיא עשתה.
אוריאל בוסו: מיכל, שנשארה ומסירות הנפש.
אוריאל בוסו: אני אומר, עידית, שהיא מלווה ימים על גבי ימים את הנושא כי הוא קרוב לליבה וראינו את השותפות, ואני אפילו הרגשתי את אובר הנתינה שהיא נתנה למנהלי בתי החולים ולקופות החולים לדבר ולהתבטא, וכולם הוציאו את שלהם.
אוריאל בוסו: ללא ספק זה אחד הנושאים, עם כל הכבוד לאגרת גודש בסוף צריך לתת כסף לקופה וחד פעמי צריך להכניס לקופה, פה מדובר בדברים שהם קרדינליים, חיים ומוות.
עידית סילמן: כל סעיף פה זה - - -
מיכל מרים וולדיגר: ולכן מבחינתנו החוק הזה בכלל לא היה צריך להיות פה בחוק ההסדרים.
מיכל מרים וולדיגר: בהחלט לקיים דיון, כמו שעידית עשתה, זה מצריך חודש וגם זה לא מספיק, אלה דיונים עמוקים.
אוריאל בוסו: עדיין הרגשנו חוסרים.
מיכל מרים וולדיגר: כל סעיף פה מצריך באמת ירידה - - -
אוריאל בוסו: החוק לא מבושל מספיק.
נעה בן שבת: זה לא המבחן לנושא חדש.
מיכל מרים וולדיגר: לא, בסדר, זה נאמר מחוץ לפרוטוקול.
ניר אורבך: אלה היו הערות כלליות, חרגנו קצת מנושא הדיון.
עידית סילמן: נראה לי שגפני היה באמת שמח להעביר את זה בשלוש-ארבע שעות, כמו שהיה בימיו.
מיכל מרים וולדיגר: מאחר שהוא לא נמצא פה הוא לא יכול להגן על עצמו אז זה מיותר לגמרי.
ניר אורבך: לא שמעתי מה נאמר.
עידית סילמן: לא, לא, הכול בסדר.
עידית סילמן: זה עבר בצורה אחרת.
ניר אורבך: בואו נסיים ברוח טובה באמת.
עידית סילמן: התעמקנו.
ניר אורבך: נעבור כעת להצבעות.
ניר אורבך: הסעיף הראשון סעיף 9(ב), מועד להתקנת תקנות ראשונות לעניין תשלום קבוע לבתי החולים הציבוריים הכלליים.
ניר אורבך: מי בעד הגדרת הנושא כנושא חדש?
ניר אורבך: הנושא לא הוגדר כנושא חדש.
אוריאל בוסו: אנחנו מבקשים רביזיה.
ניר אורבך: הנושא השני, סעיף 9(ה), הסמכה להתקין תקנות לעניין מגבלות על בתי חולים לשם הבטחת איזון תקציבי.
ניר אורבך: הנושא נדחה.
אוריאל בוסו: רביזיה.
ניר אורבך: רביזיה גם על זה.
ניר אורבך: הנושא השלישי, סעיף 17, תיקונים לעניין מועד ההתחלה של הסדר תשלום בעד מטופל.
ניר אורבך: מי בעד ההגדרה של הנושא כנושא חדש?
ניר אורבך: אנחנו נפגשים שוב ב-2:50.
עידית סילמן: אני רק אומר לעניין חבר הכנסת גפני, שלא יישמע זה, הוא בעצמו ישב איתי הרבה ועזר לי והיה פייטר אמיתי וזה באמת עבר שם בכמה שעות במספר דיונים, אבל בטח לא בעומק הזה שאנחנו עשינו.
עידית סילמן: כבודו במקומו מונח, אני בטוחה שהוא היה גאה בנו גם היום.
ניר אורבך: בעזרת ה'.
עידית סילמן: ותודה לחבר הכנסת גפני על העזרה, למרות שהוא לא פה.
ניר אורבך: צוהריים טובים, שבוע טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.
ניר אורבך: היום יום ראשון, כ"ה בחשוון התשפ"ב – 31.10.2021, על סדר היום: פנית יושב-ראש הכנסת בדבר שינוי בשעת פתיחת ישיבת הכנסת ביום שני, כ"ו בחשוון התשפ"ב – 1 בנובמבר 2021.
ניר אורבך: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור למזכירת הכנסת הגברת ירדנה מלר, אני רוצה לפתוח בכמה מילים.
ניר אורבך: אני באמת נרגש לפתוח את השבוע המשמעותי הזה.
ניר אורבך: אחרי כמעט שלוש שנים שבהן לא הצביעו על חוק תקציב, סוף סוף השבוע - -
שלמה קרעי: אתה עמוק עמוק בשקר, ניר.
מיכאל מלכיאלי: איך אמר לי מישהו?
מיכאל מלכיאלי: תאמין בבלוף, אל תשווק את זה.
ניר אורבך: אחרי שלוש שנים בהן לא הצביעו על חוק תקציב, סוף סוף השבוע אנחנו הולכים לעשות את זה שוב.
ניר אורבך: זו בשורה למשק הישראלי, לכלכלה הישראלית ולאזרחי ישראל.
שלמה קרעי: ניר, אתה מסוגל להגיד את השקר לא מתוך הכתוב?
ניר אורבך: אני יודע שיש חלקים בחוק ההסדרים ובחוק התקציב שמצריכים הסבר לציבור וקל לעשות עליהם קמפיין.
ניר אורבך: חובת ההסברה היא עלינו, וכך נעשה.
ניר אורבך: כמו בכל תקציב יש חלקים שמרגישים כי הם נפגעים ממנו יותר, יש חלקים שמרוויחים ממנו.
ניר אורבך: השתדלנו בכל יכולתנו למצוא איזונים ולאפשר לכל אזרח לחיות פה בכבוד.
ניר אורבך: צריך לזכור, אנחנו אחרי כמעט שנתיים של מגפת קורונה.
ניר אורבך: אמנם ברוך השם נראה שאנחנו בכיוון הנכון ואנחנו מנצחים את המגפה, ואמנם את הגל האחרון הצלחנו לעבור ללא סגר, אבל עדיין יש צורך לממן את כל מה שעברנו ולהתכונן לבאות.
ניר אורבך: מדובר במגפה לא צפויה, עם אויב אכזרי, וחשוב שנגיע מוכנים לכל תרחיש.
ניר אורבך: גם זה, לצערי, עולה כסף.
שלמה קרעי: באזרחים אתה כולל גם את אזרחי עזה?
ניר אורבך: אנחנו חיים במדינה קטנה.
ניר אורבך: יש לנו אוכלוסיות ממגזרים שונים ומגוונים, יש לנו צרכים שאין להרבה מדינות בעולם, ויש בנו את הרצון העז להיות הכי טובים שיש ותמיד עם רגישות חברתית למגוון שאנחנו חיים בו.
ניר אורבך: כל חבר כנסת שמגיע למשכן מגיע עם ציבור ישראלי שעומד מאחוריו ומצפה שידאגו לו.
ניר אורבך: יהיה שבוע קשוח.
ניר אורבך: הרבה רעשי רקע וקמפיינים יובילו את השבוע הזה, אבל אנחנו בטוחים בעצמנו ונחושים לעשות את מה שטוב לעם ישראל.
ניר אורבך: מגיע לאזרחי מדינת ישראל מדינה מתפקדת ומשרדי ממשלה מתפקדים שבאים לעבוד בשביל האזרח.
שלמה קרעי: גם משרד ראש ממשלה חלופי, וגם שרים בלי תיק.
ניר אורבך: התקציב, בעזרת השם, יעבור השבוע.
ניר אורבך: אנחנו מתכוננים לשבוע וערוכים למשימה.
אורית סטרוק: לאן הוא יעבור?
אורית סטרוק: לעזה?
שלמה קרעי: לחתולים ולראזי חמד.
ניר אורבך: אנחנו מאמינים שאנחנו עושים טוב למדינת ישראל ולאזרחי ישראל.
ניר אורבך: אני רוצה לסיים בדבריו של הרב קוק, שבעזרת השם את החוק שלו נמשיך ונקדם.
מיכאל מלכיאלי: מייסד הרבנות הראשית.
ניר אורבך: תודה לך, חבר הכנסת מלכיאלי, אני מבסוט עליך.
אורית סטרוק: לכן נרמוס אותה.
שלמה קרעי: וניכנס באמ-אימא של הרבנות הראשית.
שלמה קרעי: איך אתה מעז להזכיר את הרב קוק על דל שפתך?
ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, אתה לא תלמד אותי אם אני כן או לא אומר את הרב קוק על דל שפתיי.
ניר אורבך: את מה שאני עברתי עם הערכים שקרובים לרב קוק אתה עוד הרבה שנים לא תעבור.
שלמה קרעי: אתם מחריבים את כל היסודות שהוא בנה במדינה הזאת.
ניר אורבך: אסיים בדבריו של הרב קוק, שאת החוק שלו, בעזרת השם, נמשיך ונקדם אחרי העברת התקציב.
ניר אורבך: "האהבה הגדולה שאנו אוהבים את אומתנו, לא תסמא את עינינו מלראות את כל מומיה, אך גם אחרי הביקורת היותר חופשית.
ניר אורבך: כולך יפה רעייתי".
ניר אורבך: אנחנו לא חפים מביקורת, אנחנו יודעים שעוד יש דברים לתקן, אבל בשביל זה אנחנו כאן.
ניר אורבך: הגענו לעבוד למען אזרחי ישראל.
ניר אורבך: מזכירת הכנסת ירדנה מלר, בבקשה.
ירדנה מלר הורוביץ: צוהריים טובים ושבוע טוב לכולם.
מיכאל מלכיאלי: מה דעתך על ההקדמה?
מיכאל מלכיאלי: חשוב לי לשמוע את דעתך.
ירדנה מלר הורוביץ: אני אעבור על הסיבה שלשמה אני כאן בישיבה.
ירדנה מלר הורוביץ: פניתי בשמו של יושב ראש הכנסת ליושב ראש הוועדה ולוועדה המכובדת כדי להקדים, על פי התקנון, את שעת פתיחת הישיבה מ-16:00 ביום שני ל-10:00.
ירדנה מלר הורוביץ: בסיום הישיבה, לפני שנעל אותה יושב-ראש הכנסת ביום רביעי, הסעיף על סדר היום היה צריך להיות המשך נימוק ההסתייגויות של החוק בקריאה שנייה ושלישית על מיסוי רווחים ממשאבי טבע.
ירדנה מלר הורוביץ: אם אתם זוכרים, מיציתם קודם את הכלים הפרלמנטריים ואת סדר היום על פי התקנון.
ירדנה מלר הורוביץ: היושב-ראש אמר שלא ימשיכו לנמק את ההסתייגויות ביום רביעי, הוא נעל את הישיבה, ושהמשך נימוק ההסתייגויות יהיה בשבוע הבא.
ירדנה מלר הורוביץ: הוא אמר שיכול להיות שהוא אפילו יבקש להקדים את שעת הישיבה השבוע, ואת זה באמת הוא עשה.
ירדנה מלר הורוביץ: כרגע יש על סדר היום הצעות אי אמון.
ירדנה מלר הורוביץ: הישיבה תיפתח עם נימוק ההצעות, ולאחר מכן יעברו להמשך נימוק ההסתייגויות.
ירדנה מלר הורוביץ: והיה וימשכו את האי אמון - -
בועז טופורובסקי: כמו שהיה נהוג.
ירדנה מלר הורוביץ: לא יודעת אם נהוג.
שלמה קרעי: זה היה נהוג בממשלות נורמאליות.
ירדנה מלר הורוביץ: אם ימשכו את האי אמון, לפי התקנון יהיו נאומים בני דקה.
ירדנה מלר הורוביץ: זה מה שהתבקשתי בשמו של יושב-ראש הכנסת, ואת זה אני עושה.
שלמה קרעי: בממשלות נורמאליות, כשראש הממשלה לא נוכל.
ינון אזולאי: לאחר האי אמון זה יחזור למשאבי הטבע?
ירדנה מלר הורוביץ: הישיבה תמיד נפתחת עם הצעות אי אמון ביום שני.
ירדנה מלר הורוביץ: אם יהיה דיון, יהיו הצבעות על האי אמון ולאחר מכן יעברו להמשך נימוק ההסתייגויות.
ירדנה מלר הורוביץ: אם ימשכו את האי אמון, יהיו נאומים בני דקה ולאחר מכן המשך נימוקים.
ינון אזולאי: למה לא להתחיל באי אמון ואחר כך לחזור - -?
ירדנה מלר הורוביץ: מתחילים באי אמון.
ינון אזולאי: ב-10:00 בבוקר מתחילים?
מיכאל מלכיאלי: ואז מיד ימשיכו עם משאבי טבע?
ינון אזולאי: בוקר טוב ושבוע טוב לכולם.
ינון אזולאי: שמעתי, אדוני היושב-ראש, את דברי ההקדמה שלך.
ינון אזולאי: שמע, להגיד שהתקציב טוב וזו בשורה, ואני הייתי בחלק גדול מהתקציב כי ישבתי בוועדת הכספים, זו אולי בשורה, אבל בשורה לא טובה.
ינון אזולאי: אני חייב להגיד לך שאתה עמדת על כך שתקציב הישיבות יקוצץ רק ב-50 מיליון.
ינון אזולאי: אני מאמין שאם לא היית מבקש את זה, גם זה לא היה והיו יורדים 200 מיליון שקל.
ינון אזולאי: עמדת על רגליך האחוריות בעניין הזה, אבל אנחנו עדיין זועקים, כי זה לא רק 50 מיליון, זה 50 מיליון פלוס הגידול הטבעי.
ינון אזולאי: אנחנו יודעים שיש שם קיצוץ של 100 מיליון שקל.
ינון אזולאי: אני חושב, ותיקח את הביקורת כביקורת בונה, שהיה ביכולתך להביא גם יותר מזה, אבל יכול להיות שהשארת לעצמך לשאוף להגיע לעוד.
ינון אזולאי: אני אשמח שתעשה עוד מאמצים על מנת שתגיע לעוד בעניין הזה.
ינון אזולאי: אל תסתכלו רק על זה שבתקציב הישיבות קוצצו 50 מיליון או 100 מיליון, כי היו עוד קיצוצים שפוגעים בשכבות החלשות, ובראשם המגזר שאני נמצא בו, המגזר החרדי.
ינון אזולאי: אני לא אפרט אותם פה, אני אפרט אותם בהנמקות.
ינון אזולאי: אמרת שבתקציב הזה כל אחד השתדל להביא לציבור שהוא מייצג.
ינון אזולאי: התקציב הזה לא מייצג את מי ששלח את ימינה.
ינון אזולאי: הממשלה הזאת לא מייצגת את מי ששלח אותה.
ינון אזולאי: זאת ממשלה לא טובה לעם ישראל, היא ממשלה רעה.
ינון אזולאי: אני מסתכל על מי ששלח את ימינה ורואה שהציבור מאוכזב עד כדי כך שבסקרים הוא נותן לכם פחות מנדטים.
ינון אזולאי: יכול להיות שבסופו של דבר זה קל לרצות שישה חברים, שזה בסדר.
ינון אזולאי: את ששת חברי הקואליציה שלכם, כולל ראש הממשלה, הייתם צריכים לרצות.
ינון אזולאי: אם תסתכלו בראייה רחבה, אז התקציב רע לעם ישראל, התקציב רע לחלשים, ואין שום בשורה.
ינון אזולאי: אני רוצה לגעת בנושא שלשמו התכנסנו, וזו הבקשה של יושב-ראש הכנסת להקדים את הדיון מחר לשעה 10:00 בבוקר.
ינון אזולאי: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב ראש, ואת גברתי מזכירת הכנסת בנושא הזה.
ינון אזולאי: היו פה דיונים בנושא של משאבי הטבע.
ינון אזולאי: כשדיברתי עם חברי כנסת די ותיקים במשכן, הם אמרו לי שבכל שנותיהם הם לא זוכרים דבר כזה שמתייחסים למליאה כאילו היא ועדה.
ינון אזולאי: במה דברים אמורים?
ינון אזולאי: שהיושב-ראש החליט שמפסיקים את הדיון.
ינון אזולאי: לקחתם את המליאה והפכתם אותה לוועדה.
ינון אזולאי: אני רוצה לומר ליושב-ראש הכנסת, שאני מעריך אותו מאוד ולמדתי ממנו המון בהיותי בוועדת כספים, שהוא חטא בכך שהוא התנהג במליאה כוועדה.
ינון אזולאי: המליאה היא מליאה.
ינון אזולאי: עליו לשמור על ממלכתיות במליאה, עליו לשמור על כבודה של הכנסת ועל כבודה של המליאה, ועליו לשמור על הכוח הפוליטי שלנו כאופוזיציה כדי שנוכל לעשות את כל התרגילים האופוזיציוניים שאנחנו רק יכולים לעשות.
ינון אזולאי: הוא גם שיחק איתנו בדקות.
ינון אזולאי: היה מקובל לתת מקבצים של דקות לכל חבר כנסת, לכל סיעה, אבל הוא נתן לנו חמש דקות, הכל בשביל לייאש אותנו.
ינון אזולאי: אין בעיה, לא התייאשנו, ואנחנו גם לא נתייאש.
ינון אזולאי: באותו יום שהגשתי נושא חדש דיברו במליאה על משאבי טבע.
ינון אזולאי: בוועדת כספים לא עצרו את הדיונים בעת מליאת הכנסת.
ינון אזולאי: התקיימה פה הצבעה על הנושא שביקשתי עליו נושא חדש בעודי מדבר במליאה.
ינון אזולאי: תגידו לי, אם זו לא דריסה של האופוזיציה, מה היא דריסה של האופוזיציה?
ינון אזולאי: גברתי היועצת המשפטית, האם עלייך מקובל דבר כזה, הדריסה הזאת של האופוזיציה, והאם קיים דבר כזה בכלל שמפסיקים לנו את ההסתייגויות באמצע, את הנימוקים, הולכים, חוזרים?
ינון אזולאי: זה מרגיש כוועדה.
ינון אזולאי: אם המליאה היא כמו ועדה, אין בעיה, בואו נגיש רביזיות על החוקים ונהפוך את זה לוועדה, לא צריך להתכנס באולם הגדול הזה.
ינון אזולאי: הייתי רוצה את חוות הדעת שלך, גברתי היועצת המשפטית, בעניין הזה.
ניר אורבך: רק הערה אחת לגבי הנושא של כן מייצגים או לא מייצגים את הציבור.
ניר אורבך: אני מודה, אני התעסקתי בצרכים שנוגעים לציבור ששלח אותי בציונות הדתית.
ניר אורבך: יכול להיות שזה לא מצא חן מעיני מי שגנבנו ממנו את הקול – מפלגת הציונות הדתית והליכוד.
ינון אזולאי: אני לא נכנס לוויכוחים שלכם.
ינון אזולאי: אני חושב שהבאת את ההישג שדאגת לו.
ינון אזולאי: ייאמר לזכותך שאמרת לי מהתחלה: "אני אעמוד על כך שהקיצוץ הזה לא יהיה".
ינון אזולאי: בשבוע שעבר היה לנו עוד הישג בוועדת הכספים, שאני חושב שנזקף לזכותי אודות לפעילות שעשיתי שם.
ינון אזולאי: אני שמח שהצלחת והבאת לכך שיהיה רק קיצוץ של 50 מיליון, אבל אתה יודע שהנזק הוא 100 מיליון ויותר, ועל זה הכאב שלי.
ינון אזולאי: בשבוע שעבר הבאנו בוועדת כספים עוד 15 מיליון לרשתות שלנו.
ינון אזולאי: אני אומר לך, זה לא הישג, זו בושה בשבילנו.
ינון אזולאי: בשבילנו זאת שמחת עניים, זה לא הישג.
ינון אזולאי: בסך הכל מזערנו נזקים שהממשלה הזאת עושה לנו כציבור חרדי, לרשתות החינוך שלנו, לילדים שלנו.
ינון אזולאי: פוגעים בחסרי ישע, בילדים שלנו, ועל זה אני זועק, ועל זה אני אומר.
ניר אורבך: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.
אורית סטרוק: כמו שאתה יודע, ציינו השבת בחברון את שבת חיי שרה.
אורית סטרוק: חברון הייתה מלאה.
אורית סטרוק: בסביבות 20,000 יהודים הגיעו לחגוג את השבת המיוחדת הזאת.
אורית סטרוק: זאת אחת החוויות הנהדרות שחוויתי.
אורית סטרוק: ברוך השם הייתה שבת מאוד מרוממת.
אורית סטרוק: אחת החוויות שחוויתי הייתה כשניגשו אלי מאות אנשים לאורך כל השבת כדי להגיד לי כמה הם מצטערים שהם הצביעו לימינה.
אורית סטרוק: מכיוון שאתה חבר ימינה הראשון שאני פוגשת אחרי השבת הזאת, מצאתי לנכון לשתף אותך בחוויה הזאת.
אורית סטרוק: הציבור שהצביע לכם וסמך עליכם שתשמרו על מדינה יהודית, שלא תהפכו את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה, למדינת שני לאומיה, מאוכזב מכם עמוקות, מודאג מאוד.
אורית סטרוק: אתה מתהדר בשמו של הרב קוק ומכונן יום מיוחד לזכרו.
אורית סטרוק: הרב קוק היה מכנה את עצמו בכל המכתבים שהוא חתם עליהם כך: עבד לעם קדוש על אדמת הקודש.
אורית סטרוק: הרב קוק לא חיפש לעצמו שום כבוד, שום הדר, וגם לא רצה יום על שמו, למרות שאני תומכת שיהיה יום על שמו.
אורית סטרוק: את המוסד הכי חשוב שהוא יסד, את הרבנות הראשית, בחדר הסמוך, באחד החדרים הסמוכים רומסים ונכנסים באמ-אימא שלו.
יצחק פינדרוס: מה זה הביטוי הזה?
שלמה קרעי: זה הביטוי של יוליה.
אורית סטרוק: כן, שלה.
ינון אזולאי: אבל כל הזכויות שמורות.
ינון אזולאי: את צריכה לבקש ממנה שלא תתבע ממך - -
ניר אורבך: אם היינו מתייחסים לכל אמירה שנאמרת פה בכזאת רצינות - -
יצחק פינדרוס: תלוי על מה.
מיכאל מלכיאלי: זו לא עוד אמירה.
יצחק פינדרוס: אם הייתי אומר שניכנס באמ-אימא של אסתר חיות כולם היו קופצים פה.
יצחק פינדרוס: אני זוכר את כל חברי הכנסת קופצים וצורחים עלי.
ניר אורבך: אם היינו מתרגשים מכל אמירה כזאת, אוי ואבוי לאיפה היינו מגיעים.
יצחק פינדרוס: על רב ראשי זה לא כזה, אבל על כבוד שופט בית המשפט העליון זה פתאום רציני.
שלמה קרעי: מתי תוציאו את הראש מתוך האדמה, ניר, ותראו.
שלמה קרעי: אולי אתם עושים את זה בתמימות, אבל חברי הקואליציה שלכם עושים את זה במודע.
אורית סטרוק: יש שתי סוגיות בעניין של ההתנהלות בוועדה של יוליה.
אורית סטרוק: יש את ההתבטאות שלה, שלא היו מעיזים לדבר בצורה כזאת על בית המשפט העליון, ויש את המעשה עצמו, ובמעשה עצמו, בחוק עצמו אתם רומסים את הרבנות הראשית, קורעים אותה לגזרים, מפוררים אותה לפירורים.
אורית סטרוק: זה המפעל הכי חשוב של הרב קוק שאתם יורקים עליו, רומסים אותו, דורכים עליו.
אורית סטרוק: למה אני אומרת?
אורית סטרוק: כי זה לא קשור לזה שאתה חבר הכנסת הראשון מימינה שאני פוגשת, זה קשור לזה שאתה יושב כאן כיושב-ראש ועדת הכנסת.
אורית סטרוק: ניר, יש לך כוח עצום בידיים.
אורית סטרוק: לא כל חברי הכנסת שווים.
אורית סטרוק: אתה שווה יותר בגלל הכוח העצום שהופקד בידיך.
אורית סטרוק: אתה אחראי על כל יושב-ראש של כל ועדה.
אורית סטרוק: אתה מינית את יושבי ראש הוועדות ובירכת אותם.
אורית סטרוק: אתה צריך לשאת באחריות על הצורה שבה החוק הזה נדון ומחוקק ועל איך שהגברת הזאת מתבטאת.
אורית סטרוק: אתה גם מינית כאן את חבר הכנסת ווליד טאהא ליושב-ראש ועדת הפנים.
ניר אורבך: מה זאת אומרת "מיניתי"?
ניר אורבך: ועדת הכנסת הצביעה.
איתן גינזבורג: מי שבחר בהם הם חברי ועדת הפנים.
איתן גינזבורג: הם בחרו בווליד טאהא.
ניר אורבך: את מערבבת איזו שהיא אמירה שאמרתי עם תהליך שהוא לא רלוונטי בעליל לאמירה.
אורית סטרוק: אמרת או לא אמרת שהוא הולך להיות יושב-ראש ועדת הפנים?
ניר אורבך: תדייקי.
ניר אורבך: את יודעת למה ניגשו אליך מאות אנשים בחברון?
ניר אורבך: כי קמפיין ההסתה שלכם הצליח.
מיכאל מלכיאלי: קמפיין ההסתה זה בנט המנוול שאמר - -
אורית סטרוק: אתם מסיתים את הציבור במעשים שלכם, בדיבורים שלכם, בפעולות שלכם.
ניר אורבך: אתה יודעים ש-53 מיליארד לא הולכים לטרור ובכל זאת עשיתם קמפיין הסתה שהצליח.
ניר אורבך: אני אומר לך פה מדם ליבי, בגלל קמפיין ההסתה שלכם אני הלכתי בערך חודש עם שמירה צמודה.
אורית סטרוק: תפסיק לסתום לי את הפה עם קמפיין ההסתה.