GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס: אתם מפחדים מהכשרות, נכון?
יצחק פינדרוס: התאגיד החדש שייפקח על הכשרות, מזה אתם מפחדים.
עידית סילמן: חבר הכנסת אבי מעוז, היכן היינו?
אופיר כץ: בהמשך להערה של אביר קרא, הממשלה הזו שסייעה לעסקים במצוקה, לעומת זאת שלא סופרת אותם, לא שומעים את הקול שלך.
אביר קארה: הממשלה הקודמת השאירה טריליון שקל חוב.
אופיר כץ: מיליון שקל - - - עסקים חיים מקצבה.
אביר קארה: שומעים את הקול שלי נהדר.
אביר קארה: טריליון שקל חוב.
אופיר כץ: הממשלה שלך לא עושה כלום לטובת העסקים ואתה יושב בשקט.
עידית סילמן: רק אומר שיש דווקא הרבה בתקציב - - -
אופיר כץ: אין שום דבר לעסקים.
אופיר כץ: אתם אפילו לא מוכנים לבדוק אם העסק נפגע או לא.
אופיר כץ: אפילו לבדוק אתם לא מוכנים.
עידית סילמן: אבל אופיר, תשמע - -
אופיר כץ: שר האוצר לא מוכן לתת להם שקל.
עידית סילמן: - - היינו באמצע מתן תשובה לחבר הכנסת אבי מעוז.
עידית סילמן: הם התחילו להכניס את הסלמונים הנורבגים.
עידית סילמן: בואו נעצור רגע.
אבי מעוז: נחזור לתשובה.
דניאל מלצר: בתקציב הקרוב מתכוונים לאשר בסביבות 6 מיליארד שקלים של נת"צ במרחב העירוני לתקופה של שש שנים.
דניאל מלצר: ועוד מעל 2 מיליארד שקל לפרויקטים בין-עירוניים.
אבי מעוז: של נת"צ?
דניאל מלצר: רק נתיבי תחבורה ציבורית.
אבי מעוז: רק להרחיב, רגע, אתה אומר שבסעיף הבא אתם תגידו לי כמה אתם מעריכים – אותם 50% שאתם מטילים על העיריות להשקיע בנת"צ?
דניאל מלצר: רק אחדד: יש אכיפה שנעשית על ידי רשויות מקומיות ויש אכיפה שאנחנו מבקשים בסעיף הזה להסמיך את משרד התחבורה לעשות.
דניאל מלצר: התקציבים, ההכנסות, שיינתנו במסגרת הקנסות של משרד התחבורה נכנסות להכנסות המדינה.
דניאל מלצר: הרשויות המקומיות זה הסעיף הבא.
דניאל מלצר: אנחנו מבקשים ש-50% מההכנסות האלה ילכו לטובת השקעה בתחבורה ציבורית.
אבי מעוז: וכמה אתם מעריכים הם אותם 50%?
דניאל מלצר: קשה לנו מאוד להעריך, היום יש - - -
אבי מעוז: סדר גודל?
אבי מעוז: אתה מדבר על מיליארדים, אתה מדבר על חצי מיליארד?
אבי מעוז: כמה?
דניאל מלצר: הסעיף הזה הוא סעיף צופה עתיד, היום עיריית תל אביב מבצעת אכיפה ועיריית ירושלים מבצעת במקומות מסוימים אכיפה על ידי מצלמות.
דניאל מלצר: אנחנו רוצים לעודד עוד רשויות לעשות את האכיפה הזאת.
עידית סילמן: תודה רבה, אנחנו עוברים לנושא מס' 15.
עידית סילמן: פקודת התעבורה, חוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז-1967.
עידית סילמן: מס' סעיף 56 (14) עד (16) ו-57, מוצע לעבור לוועדת הכלכלה.
עידית סילמן: האם יש התייחסות למי מחברי הכנסת?
יצחק פינדרוס: אותן ההערות שהיה לנו קודם.
מאיר פרוש: זה הרב-קו של ליברמן?
יצחק פינדרוס: לא מוצדק שיהיה בחוק ההסדרים.
יצחק פינדרוס: ואני אומר לכם שוב: אתם – ואמרו את זה גם חברי – חברי הקואליציה עושים טעות.
יצחק פינדרוס: היינו כולנו בסיטואציות האלה של דיון בין היועץ המשפטי לממשלה ליועץ המשפטי לכנסת.
יצחק פינדרוס: תמיד, גם כחברי קואליציה– לקחנו הרבה יותר ברצינות את היועץ המשפטי לכנסת.
יצחק פינדרוס: אבל תעשו מה שאתם רוצים.
עידית סילמן: חבר הכנסת אבי מעוז?
אבי מעוז: אני רוצה לחזור להערה של היועצת המשפטית של הכנסת.
אבי מעוז: והיא כותבת כך: לתיקון יש השלכה על תקציב המדינה מאחר שהמדינה מסבסדת את דמי הנסיעה באוטובוס, אך מדובר בנושא רגיש הנוגע לאכיפה על ידי נציגי חברות פרטיות.
אבי מעוז: כלומר, חברות האוטובוסים הם אלו שיאכפו.
אבי מעוז: הצעת חוק ממשלתית הכוללת חלק מההסדרים המוצעים בשינויים מסוימים נדונה בוועדת הכלכלה בשלהי הכנסת ה-20 ולא אושרה עקב מחלוקות וקשיים משפטים שהיא עוררה.
אבי מעוז: אני אמנם נוסע בתחבורה ציבורית, אבל לא נוסע הרבה בתחבורה ציבורית.
אבי מעוז: לעומת זה, אני רוצה לקחת לדוגמה את אמא שלי שתחיה ותאריך ימים עד 120.
אבי מעוז: אמא שלי, עד שהיא נפלה לאחרונה היא הייתה נוסעת בתחבורה ציבורית.
אבי מעוז: והיא בקושי הייתה מסתדרת עם רב-קו.
אבי מעוז: בקושי, אבל מסתדרת איכשהוא.
אבי מעוז: אנחנו מפילים פה בחקיקה הזו במסגרת חוק ההסדרים, מנסים להפיל עליה שמסירת דרישה לתשלום – מאמא שלי, היא הייתה מקבלת דרישת תשלום – בידי נציג המפעיל תחשב כמסירת התראה לפי חוק ההוצאה לפועל.
אבי מעוז: נגיד שאמא שלי הצליחה לעלות בקושי והייתה צריכה לנסוע רק שתי תחנות והיא לא הספיקה לתקף, לא יודע למה, אולי מיהרה לשבת, פשוט לא הספיקה לתקף את הכרטיס.
אבי מעוז: עכשיו הייתה מקבלת כזאת דרישה לתשלום שבאה מנציג המפעיל, שבכלל לא יודע מי היא, בכלל לא רשום לו מי היא ומה היא, והיא הייתה מקבלת כזה דבר.
אבי מעוז: אני לא רוצה לחשוב מה היה קורה ואיזה בהלה הייתה אוחזת אותה.
אבי מעוז: רבותיי, אני חושב שכל היחס לאנשים מבוגרים שנוסעים בתחבורה הציבורית – הם בקושי מסתדרים עם אמצעי התשלום המתקדמים ובקושי מסתדרים עם הרב קו הזה, ואין להם שום אפשרות אחרת, ובמקרה הם שכחו למלא את הרב-קו, והרב-קו עכשיו ריק, והם לא הצליחו לתקף?
אבי מעוז: הם יצליחו לעמוד עכשיו מול סוללת עורכי הדין שיישכרו על ידי חברות התחבורה הציבורית ויבואו וידרשו מהם הוצאה לפועל?
אבי מעוז: אני חושב שזה לא מוצדק.
אבי מעוז: ואם אתם רוצים, תנו לנהל על זה דיון בוועדה, בוועדת הכלכלה, אני מסכים שזה יעבור לוועדת הכלכלה.
אבי מעוז: נתייחס לכל הצדדים החברתיים, נתייחס לשאלה איך זה משפיע על האוכלוסיות המבוגרות, ואז נקבל החלטה מושכלת.
עידית סילמן: הטענה שלך היא שזה יפגע באוכלוסייה המבוגרת דווקא.
אבי מעוז: כן.
אבי מעוז: אוכלוסייה שלא מסתדרת עם כל האמצעים, ולפעמים לא מלא הכרטיס, ולפעמים הם לא הספיקו למלא אותו וכולי.
עידית סילמן: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.
מאיר פרוש: אני חושב שזו כבר פעם רביעית, תתקן אותי היועצת המשפטית, שאני חוזר על האזהרה שמדובר על נושא רגיש.
מאיר פרוש: ביקשתי שיבדקו לי מה התרגום של נושא רגיש במילון.
מאיר פרוש: המילון אומר כך: רגיש הכוונה נושא בעל קונוטציה שלילית לגבי אדם או קבוצה.
מאיר פרוש: זאת אומרת שהיועצת המשפטית אומרת לנו: יש פה בעיה, זו קונוטציה שלילית לגבי חבר כנסת בודד או קבוצת חברי כנסת שהולכים לטפל בדבר הזה.
מאיר פרוש: ועדיין אנחנו לא נרתעים לנסות - - - את אומרת לי כן.
שגית אפיק: רק אחדד: הרגישות היא לא ביחס לחברי הכנסת, הרגישות היא ביחס לזכויות אדם.
שגית אפיק: אני אגיד לך איפה השתמשתי - -
יצחק פינדרוס: הוא אומר ביחס - - -
שגית אפיק: - - ברגיש: בהיוועדות חזותית, שזה רגישות ביחס לגבולות ה - - -
מאיר פרוש: אני הלכתי לבדוק במילון.
מאיר פרוש: את כותבת רגיש – פעם רביעית שאני קורא.
מאיר פרוש: רגיש הכוונה שאת מזהירה את אלה שרוצים להתעסק בזה, שזו קונוטציה שלילית לגבי אדם, חבר כנסת בודד או קבוצה.
מאיר פרוש: אנחנו כקבוצה, מזהירים אותנו: אל תתעסקו עם הדבר הזה.
מאיר פרוש: זה רגיש.
מאיר פרוש: יש לזה קונוטציה שלילית.
מאיר פרוש: אני כבר לא מדבר על יתר הדברים שהיא כותבת.
מאיר פרוש: והייתי רוצה לדעת מה אנחנו חושבים לעשות אחרי אזהרות חמורות כאלו מהיועצת המשפטית?
אבי מעוז: מותר לענות במקום היועצת המשפטית?
אבי מעוז: למה לא?
מאיר פרוש: תענה לי כשאני מבקש ממך.
אבי מעוז: אל תעשה את המלחמות שלנו פה, אל תעשה את ה - - - תקשיב משהו - - -
עידית סילמן: חבר הכנסת מעוז רוצה להיות ענייני.
עידית סילמן: בבקשה, חבר הכנסת מעוז.
מאיר פרוש: אני לא הייתי ענייני?
מאיר פרוש: זו הייתה כאילו ההערה שלה אלי, הבנתי.
אבי מעוז: היא התייחסה שזה נושא רגיש מבחינה חברתית, ואני ניסיתי להביא כדוגמה את אמא שלי.
אבי מעוז: האוכלוסייה המבוגרת והאוכלוסייה הצעירה, הם העיקר, הם אלו שמשתמשים בתחבורה הציבורית.
אבי מעוז: ולכן, חלק ניכר מהאוכלוסיות שמשתמשות בתחבורה הציבורית – מה לעשות – בייחוד האוכלוסיות היותר מבוגרות שבהם, לא מסתדרים.
מאיר פרוש: אם אני קורא נכון היא מדברת על החברות שאוכפות.
אבי מעוז: רק שנייה חברת הכנסת פרוש.
מאיר פרוש: אם אני קורא נכון – תקרא את ההקשר.
מאיר פרוש: זה לגבי החברות שאוכפות.
אבי מעוז: נכון.
מאיר פרוש: לא לגבי האוכלוסייה שמשתמשת.
אבי מעוז: בסדר, אבל זו בדיוק הנקודה.
עידית סילמן: החברה שאוכפת ביחס לאוכלוסייה הרגישה.
אבי מעוז: היחס אל האוכלוסייה הקשישה, אין לה שום רחמים, אין לה שום היבט חברתי.
אבי מעוז: ההיבט היחידי שיעניין אותם זה הגבייה מהאוכלוסייה הקשישה.
אבי מעוז: תאר לך שהם נופלים - - -
מאיר פרוש: אין מחלוקת שזה נושא רגיש.
יבגני סובה: אפשר להחריג את זה בדיונים בוועדת הכלכלה.
יבגני סובה: הנושא הזה עלה בעבר כשהיה את הרפורמה כשניסו לעבור בסלולאר.
עידית סילמן: יבגני - - -
יבגני סובה: אנחנו נקיים את הסוגיה הזאת.
יבגני סובה: אנחנו גם קשובים לזה.
יבגני סובה: אני חושב שבדיון בוועדת הכלכלה יהיה אפשר לדבר, להיכנס לעומק העניין ולראות איך.
מאיר פרוש: תגיד לי מתי?
יבגני סובה: תגיד לי, אפשר להגיד משפט בלי שאתה תפריע?
יבגני סובה: באמת.
יצחק פינדרוס: כי אתה לא רציני.
יבגני סובה: משפט אחד.
יצחק פינדרוס: אתה לא רציני, אתה עושה צחוק מעצמך.
יצחק פינדרוס: צריך דיון בוועדת כלכלה, לכן זה לא רציני.
יבגני סובה: אבל יש ויכוח להעביר את זה לוועדה אחרת?
יצחק פינדרוס: הוויכוח הוא להוציא את זה מחוק ההסדרים.
יבגני סובה: למה להוציא את זה מחוק ההסדרים?
יבגני סובה: לא על זה דיברתי.
יבגני סובה: אמרתי שבוועדת הכלכלה אפשר להחריג את האוכלוסייה המבוגרת בנושא של הפיקוח.
עידית סילמן: חבר הכנסת פינדרוס, לא יכול להיות מצב שמגיע חבר כנסת ומעיר הערה עניינית, הוא רוצה להתייחס לחוק, ללא קשר אם להוציא את החוק או לא להוציא אותו, הוא אומר אם הוא מגיע לוועדת כלכלה, מה אפשר לעשות שם בהתייחס לאוכלוסיות הרגישות, ואתה תוקף אותו.
יבגני סובה: זה מה שאמרתי.
עידית סילמן: די לתקוף אותו, תן לו לסיים את המשפט.
מיכאל מלכיאלי: הוא לא תקף אותו.
עידית סילמן: אבל אל תכעס עליו.
יצחק פינדרוס: העניין הוא האם להוציא את זה מחוק ההסדרים.
יצחק פינדרוס: זה הדיון, אתה לא היית פה.
יבגני סובה: חבר הכנסת מעוז העלה פה סוגיה שניתן לפתור אותה במסגרת הדיון בוועדת כלכלה.
יבגני סובה: עניתי לאבי, עניתי שאפשר לפתור את זה, כי הנושא הזה כבר עלה בכנסת הקודמת בוועדת כלכלה, וכן אפשר לדבר.
יבגני סובה: אני מסכים איתך.
יבגני סובה: אני איתך בעניין הזה.
אבי מעוז: בכנסת הקודמת - - -
יבגני סובה: בכנסת ה-21.
עידית סילמן: חבר הכנסת פינדרוס, אבי מעוז מדבר בלחש - - - (המשתתפים קוראים קריאות ביניים, יש קושי לתמלל אותן במדויק)
מאיר פרוש: חבר הכנסת סובה, היה לנו בשנים - - - עוד מבחן.
יבגני סובה: רק שנייה - - -
יצחק פינדרוס: הוא קצת נאיבי.
עידית סילמן: הוא לא נאיבי.
עידית סילמן: הוא אומר דברים.
יבגני סובה: - - - בגלל שוועדת הכלכלה מפקחת גם על משרד התחבורה, הסוגיה הזו כן תגיע לוועדת כלכלה.
יבגני סובה: ואנחנו דנו בעניין הזה, וכן היו לנו פתרונות.
עידית סילמן: אני רוצה להגיד לך שחבר הכנסת אבי מעוז אומר דברים מאוד עניינים אבל בנועם, בדרך ארץ, לא בצעקות.
מיכאל מלכיאלי: הוא לא צעק אישית עליו.
עידית סילמן: זה לא נעים.
עידית סילמן: אנחנו יושבים כאן ושומעים את הדברים.
אבי מעוז: בסדר גמור, אני מוכן לזה, אני רק חושב שבוועדת הכלכלה מרוב נושאים שאנחנו נעביר להם בחוק ההסדרים, ומכיוון שחוק ההסדרים - - -
עידית סילמן: אגב, הנושאים שהועברו לוועדת הכלכלה זה בהתאם לעמדת היועצת המשפטית.
אבי מעוז: אין לי בעיה, אין לי בעיה.
עידית סילמן: ניסינו ליישר קווים - -
יצחק פינדרוס: אבל זה לא מתאים לחוק ההסדרים.
יצחק פינדרוס: זו העמדה.
עידית סילמן: - - בנושאים החשובים שהיועצת המשפטית דיברה עליהם.
יבגני סובה: וזה לא בעיה.
יבגני סובה: אני אומר לך שיש הרבה אנשים שמבינים את הסוגיה של הקשישים, ואני אומר לך שגם אנחנו קשובים לתפיסה הזאת.
עידית סילמן: יבגני, אני רוצה לשמוע את העמדה המקצועית, בבקשה.
דניאל מלצר: אם אני יכול להתייחס לסעיף הזה.
עידית סילמן: הרגיש.
דניאל מלצר: כן.
דניאל מלצר: הרגישות ש - - -
מאיר פרוש: בעל הקונוטציה השלילית.
דניאל מלצר: הרגישות שגם נכתב עליה בחוות הדעת של היועצת המשפטית, ושנידון בשלהי הכנסת ה-20, דיבר על הרחבת הסמכויות של הפקחים עצמם.
דניאל מלצר: מה שמובא פה לתיקון זה לא אותו תיקון.
דניאל מלצר: לא מדובר על השוואה של סמכויות של הפקחים לרכבות, מדובר על ייעול של תהליכי הגבייה באמצעות ההוצאה לפועל.
דניאל מלצר: אין שינוי בסמכויות של הפקחים, של החברה עצמה, של המפעיל, ולכן יש פה הסדר הרבה יותר רך מאשר מה שהיה בפעם שעברה.
יבגני סובה: אוסיף חצי משפט ברשותך, אני חושב שכל הדיון הציבורי אז עלה בעקבות התלונות הרבות ברכבת הקלה בירושלים.
יבגני סובה: אני לא שמעתי שיש תלונות באוטובוסים ברמה כזאת כמו שזה היה בירושלים ברכבת הקלה.
יצחק פינדרוס: זה הכניסה האחורית.
יבגני סובה: כן, אני מבין אותך, אני רק אומר שהדיון הקודם שהיה בוועדת הכלכלה, שהיא זו שאמורה לפקח על עבודת משרד התחבורה, הדיון הזה בא בעקבות התלונות הרבות ברכבת הקלה בירושלים.
יבגני סובה: לגבי הסוגיה שאתה מעלה – אני מסכים איתך לחלוטין.
יבגני סובה: אני חושב שכן ניתן יהיה לפתור את זה במסגרת חוק ההסדרים.
יבגני סובה: ואתה חבר ועדת כלכלה, תגיע לדיון, תראה, אם אתה רואה שזה לא מצליח – אנחנו לא נשאיר את האנשים המבוגרים ללא סיוע בנושא הזה.
יבגני סובה: תאמין לי שגם לי זה נוגע ללב, ואני מוכן להתחייב פה בשידור שעל הנושא הזה אנחנו נפקח.
יבגני סובה: אני חבר ועדת הכלכלה, אני ספציפית לוקח את הדבר הזה, את הפיקוח, שלא יתייחסו לאוכלוסייה המבוגרת – שבן אדם כמו שאתה אומר עבר שתי תחנות, שלא יבואו אליו ויגידו לו שהוא חייב עכשיו כסף להוצאה לפועל.
יבגני סובה: לא יהיה דבר כזה.
מיכאל מלכיאלי: בוא ניכנס לעולם המעשה, מה זה לא יהיה?
יבגני סובה: לא יהיה כזה דבר.
מיכאל מלכיאלי: הבדל - - - לא יהיה.
יבגני סובה: אנחנו הגיוניים בהתייחסות.
אבי מעוז: בסדר גמור, מאה אחוז, אתה יודע מה?
אבי מעוז: אני רושם לפני, ואנחנו נפתור את הבעיה.
מיכאל מלכיאלי: מה אתה רושם?
מיכאל מלכיאלי: איך תפתור?
יבגני סובה: נעלה את הסוגיה הזאת בוועדת הכלכלה ונפתור את זה כך שהאוכלוסייה המבוגרת – אנחנו יודעים גם להחריג אם צריך, אני לא נותן פה התחייבויות כי אני לא יושב-ראש ועדת כלכלה, ואני גם לא - - -
מאיר פרוש: חבר הכנסת מיכאלי, כל כרטיסן יכול לקבל אישור מיבגני.
יבגני סובה: אני רק אומר שאנחנו קשובים לזה, זה הכול.
מיכאל מלכיאלי: אין לך קשר עם הכרטיסן.
יבגני סובה: תאמין לי, חבר הכנסת פרוש, אם כבר הזכרת, בוא אספר לך סיפור קצר.
מאיר פרוש: זה לא זמן לסיפורים.
יבגני סובה: תקשיב טוב, בסבב הראשון של הקורונה, כשהמשטרה נתנה דוחות לאוכלוסייה המבוגרת שלא תמיד הבינה את השפה העברית, פניתי לשר ביטחון הפנים אוחנה, וצריך להגיד לו תודה – הוציא מכתב התראה - - -
מאיר פרוש: - - - נראה אותך מגיב - - -
יבגני סובה: תן לי להגיד משפט, מה קורה לכם?
יבגני סובה: הוא אמר שברגע שבן אדם לא מבין את השפה העברית ולא מבין מה רוצים ממנו, שיסתפקו באזהרה ראשונה, ואפילו להציע לו מסכה.
יבגני סובה: תאמין לי, כשאתה רוצה אפשר לסייע.
מאיר פרוש: כל הכבוד.
מיכאל מלכיאלי: זה טוב בעולם ה - - - זה לא - - -
יבגני סובה: אפשר להגן על האוכלוסייה המבוגרת, ולא צריך מכל דבר טרראם.
יבגני סובה: תגיעו, נשב, נראה את הסעיפים, ונראה איך אנחנו מגנים על האוכלוסייה המבוגרת.
מיכאל מלכיאלי: יבגני היקר, זה טוב שאתה מדבר כאן בחדר הממוזג, בעולם המעשי זה לא קיים.
יבגני סובה: אנחנו קשובים לזה לא פחות מכם, זה הכול.
מאיר פרוש: איך לטפל בקשיים המשפטיים שעל זה היא מתריעה, זה לא טרראם, קשיים משפטיים היא כותבת.
מאיר פרוש: זה לא טרראם.
יבגני סובה: אני אמרתי טרראם – אתם עושים מכל דבר.
יבגני סובה: זו הייתה אמירה כלפיכם.
איתן גינזבורג: תודה רבה, עוד מישהו רוצה להתייחס?
מאיר פרוש: על הטרראם?
איתן גינזבורג: מוצע להעביר את החוק של פקודת התעבורה לוועדת כלכלה.
איתן גינזבורג: נראה לי שעל זה אין מחלוקת וזה המקום הטבעי.
איתן גינזבורג: היינו בנושא 15.
איתן גינזבורג: פקודת התעבורה, חוק ההוצאה לפועל.
איתן גינזבורג: עוברים לסעיף 16, פקודת התעבורה בנושא אכיפות עבירות נסיעה שלא כדין בנתיב תחבורה ציבורית.
איתן גינזבורג: משרד האוצר, בבקשה.
דניאל מלצר: דיברנו על זה קודם בסעיף אחר, אפרט שוב.
אבי מעוז: הסעיף של הסרט קשור לפה?
דניאל מלצר: זה הסעיף המהותי של אכיפה באמצעות פקחים של משרד התחבורה.
מאיר פרוש: אנחנו באותו סרט.
אבי מעוז: כלומר נושאים 13 ו-16 הם ביחד.
דניאל מלצר: בסעיף הזה אנחנו מציעים להסמיך יחידה במשרד התחבורה על מנת לאכוף באמצעות מצלמות בנסיעה בנת"צ.
דניאל מלצר: כמו שאמרתי קודם לכן, אנחנו ממשיכים להשקיע מיליארדי שקלים בנתיבי תחבורה ציבורית, כשהאפקטיביות בהם – אם אין אכיפה טובה מספיק – נמוכה מאוד.
דניאל מלצר: לכן אנחנו מבקשים להסמיך יחידה במשרד התחבורה שתהיה אמונה על הדבר הזה.
דניאל מלצר: היא תפרוס את המצלמות ותבצע את האכיפה.
אבי מעוז: מה התקציב של היחידה הזאת?
: ותקצבתם גם כוח אדם לעניין הזה?
אבי מעוז: מה התקציב של היחידה וכמה כוח אדם יהיה ליחידה הזאת?
אבי מעוז: מאיפה זה יבוא?
אבי מעוז: זה יבוא מגביית הקנסות?
דניאל מלצר: מתקציב משרד התחבורה.
אופיר כץ: רגע, אם יש מצלמה אז באופן אוטומטי זה שולח את הדוח, לא? מה ההבדל?
דניאל מלצר: יש צילום של המצלמה, ויושב בסוף בקצה השני, מי שמקבל את החומרים, זה פקח מוסמך ורק הוא זה שמעביר את הדוח.
דניאל מלצר: הדוח הוא לא אוטומטי.
איתן גינזבורג: יש לי שאלה - - -
אופיר כץ: והיום אותו פקח מטעם העירייה, שרואה את זה - - -
איתן גינזבורג: היום יש סמכות לרשות מקומית או למשטרת ישראל, מבקשים להוסיף סמכות גם ליחידה חדשה בתוך משרד התחבורה.
איתן גינזבורג: השאלה שלי היא למה אי אפשר להסתפק במצב הקיים היום?
איתן גינזבורג: זה לא אפקטיבי מספיק?
איתן גינזבורג: מה הסיבה?
דניאל מלצר: אין אפקטיביות של אכיפה.
דניאל מלצר: אין היום כמעט אכיפה בנת"צ.
איתן גינזבורג: רגע, שנייה, חבר'ה אני עוזר לכם.
איתן גינזבורג: מה אכפת לכם?
: קודם כל אתה לא עוזר לנו כי אתה לא יכול להזיז פה סעיף אחד.
איתן גינזבורג: רגע, אז לא לשאול שאלות?
מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא רוצים להתרגל לעזרה.
איתן גינזבורג: אז תן לי לשאול, תן לי.
איתן גינזבורג: היום כשיש נסיעה בנת"צ בתחום שיפוט של רשות מקומית, ונמצאים שם פקחים של השלטון המקומי, של העירייה, עם מצלמות – אז ברור שהם יושבים והם גובים את הקנסות האלו.
איתן גינזבורג: למה אתה אומר שזה לא אפקטיבי?
דניאל מלצר: האכיפה שנעשית ברשויות שעושות אכיפה באמצעות מצלמות היא אפקטיבית מאוד.
דניאל מלצר: אבל, בדרכים בין-עירוניות אין אכיפה במצלמות, ויש גם רשויות שלא - - -
איתן גינזבורג: אז סליחה על השאלה, במקום להקים עוד יחידה, למה לא השקיע את הכסף ברשויות מקומיות, במשטרה, ולהוסיף עוד מצלמות בנת"צ?
: מה אתה עושה טרראם מכל דבר?
אבי מעוז: איתן, תסתכל על סעיף 17.
: מה אתה עושה טרראם, שואל שאלות הגיוניות.
: מה קרה לך? תן להם להעביר את זה.
: מחכים להם כבר עם זה וזהו.
אבי מעוז: שני סעיפים למטה, הם אמרו ש-50% מהכסף שהרשויות המקומיות ייגבו, יועבר לתשתיות בנתצ"ים.
אבי מעוז: אבל זה רק הנת"צ בתוך הרשויות המקומיות.
אבי מעוז: מה עם נת"צ בין-עירוניים?
איתן גינזבורג: יש משטרה בשביל זה.
אבי מעוז: בסדר, אבל.
איתן גינזבורג: כמו שאתה מקבל דוח על מהירות כי יש מצלמה, כך תהיה מצלמה על נת"צ, מה הבעיה?
: מישהו צריך להקים יחידה.
אבי מעוז: אין תמריץ לרשות מקומית אם 50% מהכסף שלה יחזור להשקעה בנת"צ.
איתן גינזבורג: אמרת עכשיו דבר שבו אתה טועה.
אבי מעוז: אוקיי.
איתן גינזבורג: אין תמריץ?
איתן גינזבורג: כל שקל שרשות מקומית תקבל יש לה תמריץ.
איתן גינזבורג: מה זה אין תמריץ?
אבי מעוז: אבל 50% לא.
אופיר כץ: אבל הוא אומר לך שלא.
איתן גינזבורג: אז מה?
אופיר כץ: זה בדיוק העניין.
אבי מעוז: 50% מושקע בחזרה בנת"צ.
: זה לא קשור לרשויות.
אבי מעוז: זה לא הולך לרשות המקומית.
אבי מעוז: וחוץ מזה זה בדרכים הבין-עירוניות בסופו של דבר.
: אתה זוכר בקורונה כמה הם התנגדו לתת כסף לרשויות מקומיות?
: אתה זוכר או לא זוכר?
יבגני סובה: לא, אבל 50% - - -
: אל תעשה טרראם, על כל דבר טרארם.
מיכאל מלכיאלי: אין ניכוי הוצאות.
: התרגלתם.
מאיר פרוש: דיברנו על סעיף של משרד התחבורה, וצריך שיהיה כתוב שמדובר בסוגי אכיפה רגישים שאינם מתאימים.
מאיר פרוש: וכתוב פה הדרישות שאינן מתאימות.
מאיר פרוש: שרת התחבורה מוחה על כך שזה כתוב בנוסח הזה.
: אגיד עוד משהו ברשותך היושב-ראש, דווקא בגלל שאני רואה פה את סגן יושב-ראש הקואליציה, תראה כמה, בועז ידידי, השקעות עושים פה על נת"צ.
: אם היו עושים את ההשקעות האלה במלחמה בתאונות דרכים עם המצלמות האלה, ולהקים יחידה מיוחדת וכל זה – הדבר שאתה יודע, ואני יודע, מהתפקידים הקודמים שלי, ואתה יודע ממה שאתה מייצג פה כל היום בכנסת ואשרייך שאתה עושה את זה – חיי אדם?
: זה לא מעניין את האוצר.
: גם לא מה שמשלמים אחר כך כשמשפחות הולכות, זה לא מעניין.
: תראה כמה - - -
איתן גינזבורג: לא הייתי עושה - - -
: כי אתה לא ישבת פה בבניין הזה ב-20 ישיבות של ועדת כלכלה בראשותו של איתן כבל, ואחר כך בוועדת משנה, שהתחננו למצלמות חדשות.
: התחננו למצלמות שיודעות לעשות טווח נסיעה, ולראות אם עברת את המהירות או לא בלי לכלוא אותך במשהו שמשפטית הוא בעיה.
: כלום לא השקיעו.
: עכשיו באים ובחודש וחצי נותנים לנת"צ כדי להכניס כסף.
איתן גינזבורג: כן בבקשה.
בועז טופורובסקי: רק שנייה, חבר הכנסת אשר, אני מסכים איתך שאין כאן מספיק בשורה למלחמה בתאונות הדרכים.
: אין בשורה ואין נגיעה.
אופיר כץ: יכלה להיות בשורה, כביש 65 מכפר תבור לצומת גולן.
אופיר כץ: כביש דמים.
אופיר כץ: היה אמור להיות מתוקצב ושר האוצר הוריד את התקצוב של זה.
אופיר כץ: כביש שבעשר השנים האחרונות נהרגו בו 95 בני אדם.
אופיר כץ: הלכתי להפגין איתם, רוב האנשים שהפגינו שם לא הצביעו ליכוד.
אופיר כץ: הצביעו לכם, למפלגת העבודה.
בועז טופורובסקי: זאת דוגמה, בהחלט דוגמה.
בועז טופורובסקי: מבחינת הטכנולוגיה ניתן היה לעשות הרבה יותר.
בועז טופורובסקי: אמרתי את זה לכל מי שהיה צריך.
איתן גינזבורג: חברים, רגע, די.
בועז טופורובסקי: אנחנו נגיע לדון על משרד התחבורה, ואתה יודע מה?
בועז טופורובסקי: גם יכול להיות שצריך להוציא כאן משהו ממשרד התחבורה, מחוק ההסדרים, יכול להיות.
איתן גינזבורג: בבקשה, נציג האוצר.
איתן גינזבורג: אתה רוצה להשיב על הדברים?
: אתה לא תצליח.
איתן גינזבורג: תן לו יעקב, הנה התשובה.
: אתה לא תצליח, יש בריונים יותר גדולים ממך.
מיכאל מלכיאלי: בועז תשמע, אנחנו סומכים עליך.
מיכאל מלכיאלי: תאמר משהו ואנחנו נתמוך בך.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממנים את בועז לבחור מה צריך להוציא.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל קיבלת את המינוי.
איתן גינזבורג: מלכיאלי, זה שאתה ממנה אדם מיש עתיד - -
מיכאל מלכיאלי: סגן יושב-ראש הקואליציה.
איתן גינזבורג: - - זה דבר שצריך להרעיד את אמות הסיפים של הרבה מאוד אנשים.
מיכאל מלכיאלי: בוא נדבר על זה.
אופיר כץ: אני מצטרף אליו.
מיכאל מלכיאלי: לא להיסחף.
איתן גינזבורג: אבל אני מבין שזה משהו אישי כלפי בועז.
איתן גינזבורג: בבקשה, משרד האוצר.
: בועז יש לו שתי נשמות טובות.
איתן גינזבורג: די חברים, תנו לו להשיב בלי הפרעות.
דניאל מלצר: לגבי הסוגיה של אכיפה בדרכים ביו-עירוניות: היום לא נעשית אכיפה של נסיעה שלא כדין בדרכים בין-עירוניות בנת"צ על ידי מצלמות בשום מקום.
דניאל מלצר: זה לא נעשה.
דניאל מלצר: מי שהכי מוטרד מזה בסוף זה העולם התחבורתי ומשרד התחבורה בראשו.
דניאל מלצר: המהירות המסחרית של האוטובוסים בארץ היא נמוכה משמעותית ביחד לעולם.
דניאל מלצר: לא נעשית אכיפה.
דניאל מלצר: ולכן אנחנו רוצים להקים יחידה במשרד התחבורה שתהיה אחראית על האכיפה.
: אין תאונות דרכים, מה עם תאונות דרכים?
איתן גינזבורג: לא אמרת למה לא מוסיפים לרשויות מקומיות?
דניאל מלצר: לגבי רשויות מקומיות, העובדה היא שרק רשות וחצי כיום מבצעות אכיפה.
איתן גינזבורג: בדקתם את זה?
דניאל מלצר: את זה צריך לשאול את הרשויות המקומיות.
איתן גינזבורג: אבל אולי אם היו משקיעים שם במצלמות ושהכסף היה הולך אליהם, היה להם תמריץ לעשות את האכיפה הזאת.
איתן גינזבורג: אמירה שנייה היא שאני חושב שכתפיסת עולם צריך להתחיל לחשוב איך מעבירים סמכויות לרשויות מקומיות ולא כל הזמן שואבים סמכויות לשלטון המרכזי.
איתן גינזבורג: לא שמנו לב שהשלטון המרכזי הוא כזה יעיל בכל מיני עניינים, בטח לא באכיפה.
דניאל מלצר: רק להגיב על זה: אין שום פגיעה בסמכות של רשות מקומית לעשות אכיפה בשטחה.
איתן גינזבורג: לא אמרתי שיש פגיעה.
איתן גינזבורג: לוקחים סמכות, למה לא להעניק להם עוד סמכויות?
דניאל מלצר: אין פה לקיחה של הסמכות.
איתן גינזבורג: למה לא להגדיל להם את הסמכות?
אופיר כץ: למה לא להשקיע בהם במקום להקים יחידה ממשלתית?
דניאל מלצר: גם ברשויות המקומיות שעושות אכיפה, מי שמימן את רוב תשתיות האכיפה עצמן היא המדינה, ועדיין ההכנסות הולכות כולן לרשויות המקומיות.
איתן גינזבורג: החוק הזה מיועד לעבור לוועדת כלכלה, ועוד מעט יחליטו מה יעלה בגורלה.
מאיר פרוש: התמונה ברורה.
איתן גינזבורג: נושא 17, סעיף 56(18) ו-(20), פקודת התעבורה.
: תן לי לנחש מה יעלה בגורלה.
מיכאל מלכיאלי: כלום.
: כלום.
איתן גינזבורג: פקודת תעבורה בכל הנוגע למחיר החנייה ברשות מקומית.
אופיר כץ: קיבלנו עד עכשיו מהאוצר הרצאות על כמה החוקים פה הם דחופים וכמה חשוב להוריד את יוקר המחייה, ופה אנחנו רואים סעיף שהוא מעלה את מחיר החניות בכל מדינת ישראל.
אופיר כץ: אז רשום כך בדברי ההסבר - - -
איתן גינזבורג: רגע, אתה לא רוצה שיתנו סקירה מהאוצר ואז תתייחס, אתה כבר מכיר?
איתן גינזבורג: אוקיי, בבקשה.
מיכאל מלכיאלי: מכירים את זה.
אופיר כץ: אני עוזר לכם, אני מקריא מדברי ההסבר.
איתן גינזבורג: אבל דברי ההסבר זה לא שלהם, זה של הלשכה המשפטית.
שגית אפיק: הוא מקריא מהנוסח, מהכחול, לא את שלי, נכון?
אופיר כץ: מהסיכום של הכחול.
איתן גינזבורג: כל הכבוד.
אופיר כץ: מדיניות הממשלה בשנים האחרונות תתמקד בהפחתת השימוש ברכב פרטי ועידוד השימוש בתחבורה ציבורית.
אופיר כץ: בין הפרויקטים הרבים הנמצאים בתכנון וביצוע ניתן למנות את פיתוח רשת הרכבות וחשמולה, סלילת נתיבים מהירים ושבילי אופניים.
אופיר כץ: עכשיו אני רק רוצה לקרוא את זה שוב פעם:
אופיר כץ: בין הפרויקטים הרבים הנמצאים בתכנון וביצוע, ניתן למנות במעלות, מגדל העמק, קרית גת ונתיבות את רשת הרכבות וחשמולה, סלילת נתיבים מהירים ושבילי אופניים.
אופיר כץ: מה שאני בא להגיד זה שבגלל מצוקת חנייה בתל אביב, הולכים להעלות את מחירי החנייה עכשיו בכל המדינה.
אופיר כץ: זאת אומרת, גם מקומות שאין בהם בעיה של חנייה, עדיין המחיר שם יעלה ויש כאן לא רק העלאת מחירים, יש פה גם סמכויות שהיו לרשות לטובת התושבים, כשאין להם שם בעיה של חנייה, וגם את זה עכשיו מבטלים.
אופיר כץ: דבר נוסף שעושים, היה מחיר מרבי לחניות ועכשיו מבטלים אותו.
אופיר כץ: המחיר המרבי הארצי לחנייה עומד על 6.3 שקלים לשעה.
אופיר כץ: הרשות המקומית קובעת בחוק עזר את אגרת החנייה, הממוצע בצפון למשל, הוא 3.6, בתל אביב 6.3.
אופיר כץ: ואז נותנים דוגמה, שבתל אביב החניונים הרבה יותר יקרים, יש חניונים ב-25 שקלים כשהארצי עומד על 6.3.
אופיר כץ: ואז אומרים בצדק שמחיר החנייה נמוך מדי.
אופיר כץ: אני רוצה לגלות לכם משהו: אני גר בעפולה, אין שום חניון שמשלמים עליו 25 שקלים לשעה, אין שום חניון שמשלמים יום שלם 25 שקלים.
אופיר כץ: בפריפריה המחירים האלה לא קיימים בכלל.
אופיר כץ: התיקון שאתם עושים פה בגלל מחירי חנויות בחניונים שהוא הרבה יותר גבוה מהמחיר הארצי, הוא בכלל לא רלוונטי לרשויות רבות, לערים רבות, לאזרחים רבים שכן יש להם חנייה.
אופיר כץ: אתם נותנים דוגמאות על ערים בעולם.
אופיר כץ: אתם נותנים דוגמאות על לונדון, ניו יורק, ברלין ששם המחירים – ואתם אומרים מה המחירים – יותר גבוהים.
אופיר כץ: אבל מה, לא הבאתם דוגמאות של ערים בפריפריה בעולם.
אופיר כץ: אם גם שם זה יותר גבוה.
אופיר כץ: אז בטוח ששם זה לא אותם מחירים כמו הערים המרכזיות בעולם.
אופיר כץ: ההשוואה שהבאתם פה היא רלוונטית אך ורק מול תל אביב ולא מול ערים אחרות במדינות ישראל.
אופיר כץ: היום הנהג בוחר – תקן אותי אם אני טועה – לפי המחיר הארצי או המקומי שנקבע על ידי הרשות בחוק העזר.
אופיר כץ: השאלה כך היא שברירת המחדל היא שהנהג ישלם את הנמוך, ואז אתם ממליצים לבטל את ברירת המחדל הזו והמחיר הארצי הוא זה שיקבע את המינימום.
אופיר כץ: מה שאתם עושים, אתם מתמרצים את הרשויות להעלות את המחיר, נכון?
אופיר כץ: יש פה תמרוץ לרשויות להעלות את המחיר כדי שישלמו להם, ושלב אחרי זה - - -
: נותנים להם אפשרות, וראש עיר יוותר על האפשרות הזאת.
אופיר כץ: הוא יוותר לקבל כסף.
אופיר כץ: ושלב אחרי זה, איתן, היה מחיר מרבי של 6.3 – מבטלים אותו, נכון?
אופיר כץ: עכשיו אי אפשר יהיה לקבוע מחירים מעבר ל-6.3.