GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן גינזבורג:
אגב, מבלי להתייחס לנושאים הקונקרטיים, אני הצעתי שיהיו פחות נושאים על סדר יומה של הכנסת מבחינת הצעות דחופות לסדר-היום בגלל העומס הרב.
איתן גינזבורג:
דעתי, אגב, לא התקבלה.
איתן גינזבורג:
הייתי בדעת מיעוט, בסוף בחרו חמישה, בגלל הרצון לתת לחברי הכנסת ביטוי.
איתן גינזבורג:
אבל בסוף, מתוך 24, בחרו חמישה נושאים, נושאים בהולים ודחופים שעל סדר יומה של המדינה והכנסת.
איתן גינזבורג:
לכן אני מבקש מחברי הכנסת בהקשר הזה, הם יכולים כל אחד לציין את הנושא החשוב הזה בדקות הרבות שנתונות לכל אחד לדבר, כולם יודעים שלא כולם מדברים בדיוק על הנושא של חדלות פירעון, או משק החלב, או פקודת התעבורה.
איתן גינזבורג:
יש מספיק הזדמנויות גם היום בנאומים בני דקה לדון ולדבר עליהם או להעלות אותם, אפשר גם בשבוע הבא, יש גם נאומים בני דקה ביום שלישי, ולציין את האירוע הזה.
איתן גינזבורג:
אני מבקש בהקשר הזה, שוועדת הכנסת תקבל את עמדת נשיאות הכנסת, תכבד אותה, ולא תפרוץ את מסגרת חמישה נושאים.
אוריאל בוסו:
סמכות הוועדה זה להוסיף נושא או להחליף?
קריאות:
להוסיף.
אורית סטרוק:
אנחנו לא נגד ההחלטה שלך, אנחנו מבקשים להוסיף.
אורי מקלב:
"נער הייתי וגם זקנתי", בכל אופן אני מהוותיקים בבית, לא בוותק שיש לרב פרוש.
אורי מקלב:
.. הייתי גם סגן יושב-ראש הכנסת כמה שנים, ואני זוכר שכמעט שלא היה שבוע שלא דנו.
אורי מקלב:
היו מעלים הרבה בקשות לוועדת הכנסת - לרוב הוועדה הייתה מאשרת.
אורי מקלב:
היו תקופות – וזה דווקא ציון לטובה של הכנסת, חברי הכנסת חדורי מוטיבציה מערערים לוועדת הכנסת, היו שנים שבאמת כמעט ולא היו - - - .
אורי מקלב:
זה מראה לפעמים - בסדר, קיבלתי, יכול להיות שהוא חושב שבשבוע הבא זה יהיה.
אורי מקלב:
כשאתה אומר רק חמישה נושאים, נשיאות הכנסת לוקחת בחשבון שיילקח בגלל שקבעו חמישה נושאים, ויכול להיות שיהיה עוד נושא שיגיע דרך הוועדה.
אורי מקלב:
יש נושאים ערכיים ונושאים אחרים, צריך לדעת לא להשוות בין כל נושא לנושא.
אורי מקלב:
אבל הכנסת והנשיאות קיבלו חמישה נושאים, זה מה שהם קיבלו.
אורי מקלב:
הם לא קיבלו מה לא.
אורי מקלב:
ההחלטות של נשיאות הכנסת מראות בעיקר איזה חמישה נושאים בחרנו.
אורי מקלב:
כאשר היום מישהו מעלה את זה כאן, ואתה דוחה את הדברים, וככל שמתקרבים ימים של תשעה באב, שאנחנו כבר עם הזקן, ואיך שאנחנו נראים.
אורי מקלב:
לא אוכלים בשר – ממש, זה כבר יומיים, שלושה לפני תשעה באב.
אורי מקלב:
ואתה היום בא לעיני כל ישראל, ואתה אומר לא, נדחה את זה, זה מקבל משמעות שוועדת הכנסת דוחה נושא שנמצא בקונצנזוס של הרבה מעם ישראל בזה שזו פגיעה, זה לא רק מימד של דחייה.
שלמה קרעי:
פה הגישו ערעור, אז מה הבעיה?
שלמה קרעי:
מה זה פה פרינציפ?
שלמה קרעי:
איתן פה אומר פרינציפ – למה?
אורי מקלב:
בהשוואה לנאומים בני דקה, שאנחנו יודעים שיש משמעות לכותרת, שיש לנו הצעה לסדר-היום בנושא הזה, זה שני דברים נפרדים.
אורי מקלב:
נאומים בני דקה, יש לו את המסגרת שלו.
אורי מקלב:
כאן בנושא שעולה לסדר-היום במימד העקרוני והערכי.
איתן גינזבורג:
מדובר בבקשה להצעה לסדר-היום בנושא של מועד שכמובן חוזר כל שנה באותו יום, באותו הקשר.
איתן גינזבורג:
אני לא אומר שהוא לא חשוב.
איתן גינזבורג:
אני חושב שבהקשר הזה לראות אותו כהצעה דחופה לסדר-היום, לעומת נניח נושאים אחרים שנדחו, נכון, לא הגישו ערעור, הכול בסדר.
איתן גינזבורג:
אבל בסוף הנשיאות צריכה לעשות את האיזונים האלו.
איתן גינזבורג:
ומכיוון שמדובר באירוע ובתענית שחוזרת כל שנה, והוא ציון של מועד - - -
שלמה קרעי:
תקשיב לעצמך – זו תענית שחוזרת כל שנה, יש לה סיבה למה היא חוזרת כל שנה.
ניר אורבך:
בעזרת השם, זאת תהיה הפעם האחרונה.
שלמה קרעי:
תגיד, איתן, יהיה פעם שיגישו כאן ערעור, והנשיאות תגיד – אנחנו מסכימים?
שלמה קרעי:
הרי זה ברור, זה גנרי.
אורי מקלב:
נפוליון, בזמן המלחמה כשהייתה חשכה ואפלה, הוא הסתובב בלילה, וראה ניצוץ של אור באיזה מקום, באיזה מרתף.
אורי מקלב:
הוא התקרב למקום, וראה אנשים יושבים על הרצפה ובוכים, ובוכים.
אורי מקלב:
הוא נכנס פנימה ושאל מה קרה?
אורי מקלב:
מה קרה שאתם בוכים?
אורי מקלב:
אמרו – אנחנו מתאבלים על החורבן של הבית.
אורי מקלב:
אמרו – מה זה הבית?
אורי מקלב:
מתי זה קרה?
אורי מקלב:
אוי, לפני אלפיים שנה.
אורי מקלב:
אני אקצר, ואז הוא אמר – עם שיש לו עבר, יש לו עתיד.
אורי מקלב:
מי שאין לו עבר – אין לו עתיד.
אורי מקלב:
אנחנו מדברים דווקא על הדבר הזה, עם שבוכה.
אורי מקלב:
היום קיבלת את המשמרת שלך, אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש לזה משמעות גם בתפקידך להחלטה של הוועדה הזו.
שמחה רוטמן:
אני חייב לומר שאני קצת לא מבין למה יש פה עניין בכלל של קואליציה, אופוזיציה.
שמחה רוטמן:
בעיניי, זה דיי אירוע משונה.
שמחה רוטמן:
אבל אני מגיע לפה מכנס שמתקיים שתי קומות למטה בעניין שער המוגרבים ועלייה להר הבית, שאירגן חבר הכנסת איתמר בן גביר, יחד עם שדולת הר הבית.
איתן גינזבורג:
גם על זה הגישו הצעה דחופה לסדר-היום.
שמחה רוטמן:
נכון.
שמחה רוטמן:
ראית שלא הגשתי ערעור, כי יש כלים אחרים לעשות את זה וזה מתקיים וזה משודר והכול בסדר.
שמחה רוטמן:
הייתי שמח שהיה מתקיים על זה דיון על המוגרבים.
שמחה רוטמן:
אני חושב שזה דחוף, ואני חושב שזה חשוב, זה נדחה.
שמחה רוטמן:
ניסיתי למצוא דרך אחרת לעורר את דעת הקהל.
שמחה רוטמן:
אבל כמו שאמרה חברתי, חברת הכנסת אורית סטרוק, להבעה של משהו במליאה, יש חשיבות וערך שחורג מהשאלה האם הנושא בכלל יגיע, וגם את הנושא של גשר המוגרבים אני מקדם גם מול השרים הרלבנטיים, גם בשאילתות, יש המון דרכים אחרות.
שמחה רוטמן:
ציון במליאה זה משהו שנעשה.
שמחה רוטמן:
היום הכנסת תציין את יום ז'בוטינסקי.
שמחה רוטמן:
הכנסת מציינת ימים ממגוון ובצורות שונות.
שמחה רוטמן:
אתה יודע מה, יכול להיות שאם הייתי יושב ומתכנן את סדר-היום של הכנסת, מלכתחילה לא הייתי בטוח – בואו נציין את תשעה באב במליאת הכנסת, ולו רק בגלל המנהג היהודי העתיק, שאומר לא שומרים קינות משנה לשנה.
שמחה רוטמן:
אני לא רוצה שבכנסת ישראל, בעזרת השם, כמו שאמרתי, תשעה באב לא יום שיצוין לנצח.
איתן גינזבורג:
או יהפוך כיום חג.
שמחה רוטמן:
או יהפוך ליום חג, אבל ודאי לא יצוין כיום אבל לנצח.
שמחה רוטמן:
ולכן, אני בטח לא הייתי רוצה לציין אותו בלוח השנה הקבוע של הכנסת בטח כהוראת קבע.
שמחה רוטמן:
איתרע המזל, וכנראה ביום ראשון הקרוב יהיה תשעה באב, ונציין אותו כולנו כיום אבל.
שמחה רוטמן:
זה לא יחזור על עצמו, בשבוע, שבועיים, חודש הקרובים, בעזרת השם, גם לא בשנה הקרובה, אולי בכלל.
שמחה רוטמן:
אין בדבר הזה משום ערעור על שיקול הדעת שלכם.
שמחה רוטמן:
אני בטוח שנושאים אחרים שאישרתם הם דחופים.
שמחה רוטמן:
אם היו מוגשים לפה עכשיו לוועדת הכנסת 20 ומשהו ערעורים – היינו צריכים לחשוב.
צבי האוזר:
מה היקף הזמן המוקצה לדיון כזה?
שמחה רוטמן:
10 דקות.
אורית סטרוק:
10 דקות.
אורית סטרוק:
בואו.
אורית סטרוק:
תעשו את החושבים מחדש.
אורית סטרוק:
אני מבקשת, אני יודעת כמה נושא המורשת חשוב לך.
אורית סטרוק:
אנחנו צריכים להיות מאוחדים בעניין הזה.
שמחה רוטמן:
היום בלילה, למרות שהלו"ז היה מתוכנן להסתיים, המליאה הייתה אמורה להימשך הרבה, הגיעו להסכמה, קיצצו משהו מהדרך והגיעו להסכמה.
שמחה רוטמן:
זה לא אירוע מכונן.
שמחה רוטמן:
באמת, איתן, אדוני סגן היושב-ראש, זו לא אמירה ששקלתם שיקול דעת לא טוב ולא נכון, ולא כלום.
שמחה רוטמן:
עשיתם את מלאכתכם, לא צריך לקחת את זה למקום הזה, זה בוודאי ובוודאי לא צריך להיות קואליציה, אופוזיציה.
שמחה רוטמן:
לא יקרה אסון בכלל אם הדבר הזה יתווסף לסדר-היום.
שמחה רוטמן:
אם בכנסת הקודמת היה איזה נוהג של כיפוף ידיים, ואם דווקא אנחנו אמרנו, because I sad so אנחנו נעשה הפוך – בוא נשבור את הנוהג הזה בייחוד לרגל תשעה באב.
אורית סטרוק:
אני מבקשת.
אורית סטרוק:
אני מסתכלת פה סביב השולחן, אני מתקשה לחשוב על מישהו שיכול להתנגד לבקשה הזו.
אורית סטרוק:
אני חושבת שזה מכבד את הבית הזה.
אורית סטרוק:
זה מכבד אותנו כנציגי העם היהודי ששב לציון.
אורית סטרוק:
זה מכבד אותנו, וזה מביש אותנו שמגייסים פה קואליציה כדי להצביע נגד זה.
אורית סטרוק:
זה מבייש אותנו.
אורית סטרוק:
באמת, אם תוכל לעשות הפסקה, תעשה רגע התייעצות עם צביקה האוזר, עם גלעד קריב.
ניר אורבך:
אני אומר שני משפטים ונעבור להצבעה, כי כבר עשינו התייעצויות.
גלעד קריב:
אין פה שום קשר לנושא.
שמחה רוטמן:
אתה טוען שיושב-ראש הוועדה הגיש כלי פרלמנטרי - - - לכנסת.
ניר אורבך:
אותי לא צריך לשכנע בחשיבות הדבר הזה.
ניר אורבך:
אני עצמי הצטרפתי לבקשה.
ניר אורבך:
יש פה שני דברים שבעיניי הם קצת אחרים.
ניר אורבך:
לא צריך כל דבר אם מתקבל או לא מתקבל, לעשות ממנו כאילו זה הסיפור שעליו יקום וייפול תשעה באב.
ניר אורבך:
בואו.
אורית סטרוק:
אם תהיה הסכמה - זו תהיה פריצת דרך אמיתית.
ניר אורבך:
אני אומר לצערי, וזה קצת ספיחים על מה שדיברנו אתמול.
ניר אורבך:
אני מקווה מאוד ברגע שהלהבות יונמכו, והעימות טיפה יישכח, אז אפשר להגיע להסכמות בוודאי על דברים כאלה.
אורית סטרוק:
אנחנו לא מקווים שהלהבות יונמכו - אנחנו צריכים לעשות את זה במו ידינו.
ניר אורבך:
אני מסכים איתך.
ניר אורבך:
כרגע, לצערי, עדיין כל הצבעה שעולה פה היא הצבעה – קואליציה, אופוזיציה, נטו בלי קשר למהות.
ניר אורבך:
ומאחר וכך - - - אני אומר שוב, אנחנו עדיין לא מגיעים להסכמות, לצערי, גם לא בנושא.
ניר אורבך:
יש משמעת אופוזיציות ומשמעת קואליציונית.
אורית סטרוק:
תתייעץ רגע, אני מבקשת ממך.
אורי מקלב:
תקבלו החלטה שלא, זה בסדר, זה מתאים לכם.
ניר אורבך:
התייעצות 5 דקות.
ניר אורבך:
אנחנו מחדשים את הישיבה.
ניר אורבך:
אני מבקש מסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת איתן גינזבורג, להגיש הצעה.
איתן גינזבורג:
בזמן ההפסקה שוחחתי עם יושב-ראש הכנסת, ביחס לעמדת הנשיאות.
איתן גינזבורג:
יושב-ראש הכנסת עומד על הטעמים שהיו לנשיאות ביחס להחלטת הנשיאות לאישור הצעות לסדר-היום, בכל הנוגע לדחיפות המיוחדת שניתנו לנושאים השונים שהוחלט עליהם והדחייה של האחרים.
איתן גינזבורג:
יחד עם זאת, מתוך רצון טוב, אנחנו נציע לוועדת הכנסת לאשר הפעם את קבלת הערעור, ולראות בנושא הזה כנושא שישי נוסף לסדר-היום מבלי לראות את זה כמשהו שהנשיאות מתחילה עכשיו לפתוח את כל מוסד הצעות דחופות לסדר-היום למקום שבו כל שבוע נתחיל לקבל ערעורים, אבל ממקום של גם רצון טוב וגם תחושה נעימה – אז אנחנו מציעים לקבל את הצעת הערעור.
אורית סטרוק:
כל הכבוד.
צבי האוזר:
ברשותכם, אני רוצה רק להוסיף דבר אחד.
צבי האוזר:
אני פונה לאופוזיציה בקטע של רצון טוב, לא בהתניה, אחרי מה ששמעתם בהחלטת היושב-ראש בעצה אחת, ואני מברך על כך.
צבי האוזר:
בצורה וולונטרית, תתנו דעתכם לסדר-היום העמוס של הכנסת הזאת, ובהקשר זה תואילו בטובכם לקצר.
צבי האוזר:
זה לא מותנה.
צבי האוזר:
אני לא חושב שעל תשעה באב לא צריך לעשות עיסקה.
צבי האוזר:
בסופו של דבר כל אחד אנשי המילה ואנשי דעת ואנשי הבנה, תפעלו על-פי שיקול דעתכם.
אורית סטרוק:
אני מאוד מתרגשת מההחלטה.
אורית סטרוק:
אני חושבת שאבותינו, וגם אימותינו בכל הדורות גאים בנו ברגע הזה.
אוריאל בוסו:
אני רוצה למסור ליושב-ראש הכנסת, להעביר בשמנו.
אוריאל בוסו:
ולצביקה שלקח על עצמו להציג יוזמה.
אוריאל בוסו:
ואיתן ויושב-ראש הוועדה, אז תודה רבה.
שלמה קרעי:
תודה גם לצביקה.
שלמה קרעי:
אני לא יודע אם גם אתה היית גם הרוח החיה מאחורה.
קריאות:
כולם.
ניר אורבך:
אנחנו נצביע.
ניר אורבך:
אני מבקש שהרוח הטובה הזאת שעכשיו הקואליציה הפגינה, תקבל גם פידבק חיובי מכיוון האופוזיציה.
איתן גינזבורג:
וגם להבדיל, להתחשב שאם וכאשר יהיו בקשות שנוגעות - - - אני מזכיר שיש פה נציגים בכנסת יותר מדת אחת.
איתן גינזבורג:
יש פה גם נוצרים וגם מוסלמים כאן בכנסת.
איתן גינזבורג:
ולא מן הנמנע שלאור הבקשה הזאת, תבוא גם בקשה דחופה לסדר היום אחרת, לציין מועד כזה או אחר מטעם דת אחרת, והדבר הזה צריך להיאמר.
ניר אורבך:
חבר הכנסת גינזבורג, אנחנו עוברים להצבעה.
ניר אורבך:
אנחנו מצביעים הצעה אחת על שני הערעורים.
ניר אורבך:
אם הערעור מתקבל – הוא מתקבל על שניהם.
ניר אורבך:
מי שמערער לא יכול להצביע.
ארבל אסטרחן:
אפשר למלא את מקומו.
ניר אורבך:
מי בעד הערעור של חברת הכנסת סטרוק וחבר הכנסת פרוש, ירים את ידו?
ניר אורבך:
בעד – 10
ניר אורבך:
פה אחד.
שמחה רוטמן:
ההצבעה התקבלה פה אחד.
שמחה רוטמן:
ישיבה מס' 1 של ועדת הכנסת, ההצבעה הראשונה של ועדת הכנסת, עבר בהסכמה.
שלמה קרעי:
כחלק מהאווירה הטובה, אני מושך את טענות הנושא החדש שלי להיום.
שלמה קרעי:
מה שהגשתי אני מושך על חוק יסוד: הממשלה.
ניר אורבך:
נעבור לנושא הבא: "פניית הצעת חוק הדיינים".
ניר אורבך:
בבקשה, חבר הכנסת רוטמן.
שמחה רוטמן:
ברוח הטובה שהייתה פה קודם, אני עדיין רוצה לציין לשבח את השינוי שנעשה בחוק.
שמחה רוטמן:
כלומר, אני שמח שחוק הדיינים לא נשאר כפי שהוא היה.
שמחה רוטמן:
במידה מסוימת אני שמח גם על הנושא החדש בהקשר הזה, כי ההצעה הראשונית הייתה הצעה לא טובה, והייתה הצעה שפוגעת באופן מאוד קיצוני ביכולת הכנסת לבחור את נציגיה.
שמחה רוטמן:
ככזאת, אני מאוד שמח שנעשה השינוי.
שמחה רוטמן:
יש פה אירוע שהתרחש אתמול בלילה, שאם זה היה נשאר בזה, אני חייב לומר, למרות שעל פניו גם טענת נושא חדש הייתה נשארת, כי באמת עשו פה "פריש מיש", אבל טוב ויפה שמהדיונים בוועדה יוצא "פריש מיש" – זה טוב וזה לגיטימי.
שמחה רוטמן:
יש פה נושא אחד שהתווסף אתמול בלילה שהוא לא תוצאה ישירה של הדיונים בוועדה, אלא הוא התרחש ברובו מחוץ לשולחן הוועדה, אני מתכוון לקביעת הוראת המעבר.
שמחה רוטמן:
אבל מאחר וזה הכול נושא חדש, אז אני אומר על הכול.
שמחה רוטמן:
אני אומר לפחות לגבי אישית, אלמלא הוראת המעבר הזאת, לא הייתי מעלה את טענת נושא החדש שלי.
שמחה רוטמן:
אגיד בקצרה.
שמחה רוטמן:
הצעה ראשונית דיברה על כך שמטרתה לתקן, לשנות את נושא הייצוג ההולם שהיה בוועדה.
שמחה רוטמן:
מאחר ועד היום היה שנציגי הממשלה ונציגי הכנסת, אחת מהן חייבת להיות אישה.
שמחה רוטמן:
ומאחר והממשלה בחרה למנות שני גברים – השר מתן כהנא, ואת השר זאב אלקין, אז התוצאה הייתה שלנו לא נשאר בכנסת.
שמחה רוטמן:
זו הייתה הצעה מקורית שנועדה לתקן את עניין הייצוג ההולם.
שמחה רוטמן:
בעקבות ההערות, ולא משנה, כמו שאמרתי, על כך אני מברך, שינו את זה ואמרו – אנחנו נרחיב את היריעה מכיוון אחר.
שמחה רוטמן:
לא נפגע ביכולת של הכנסת לבחור את נציגיה.
שמחה רוטמן:
לא נפגע בייצוג ההולם של הכנסת של הגברים הפעם, והוסיפו נציג לממשלה ועוד טוענת רבנית כדי להרחיב את הייצוג הנשי ממקום אחר.
שמחה רוטמן:
כל זמן שזה היה נשאר בגדרי הדבר הזה, בעיניי, זה אפילו עדיין לא נושא חדש, כי אנחנו עדיין עוסקים בשאלת הייצוג הנשי, ואנחנו עדיין עוסקים בשאלה איך מתקנים את שאלת הייצוג הנשי.
שמחה רוטמן:
כלומר, מה הגדרת הנושא של החוק שהגיע לכנסת ולממשלה, הייצוג ההולם בוועדה לגברים ולנשים, וכיצד מטפלים בזה לאור ההסכמים הקואליציוניים והשינויים שהתרחשו, בלי כרגע למתוח עליהם ביקורת לגופם – את זה כבר עשיתי מספיק בוועדה, ועוד מן הסתם נעשה במליאה.
שמחה רוטמן:
מה שהתרחש פה בהוראת המעבר, בעיניי זה כבר חורג לגמרי מהסיפור הזה.
שמחה רוטמן:
בהוראת המעבר מתייחסים לשני דברים – גם למועד המינוי, לא שאלה עכשיו של הייצוג ההולם, אלא השאלה האם הגורמים המקצועיים בוועדה – נציג לשכת עורכי הדין, יש לו הוראה של שלוש שנים, הוא תלוי בשאלת מינוי הממשלה.
שמחה רוטמן:
טוענת רבנית ממונה, מקבלת כתב מינוי היא לא תלוי בכהונת הממשלה.
שמחה רוטמן:
הפכו בעצם את הטוענת הרבנית שהייתה לסוג של משרת אמון של הממשלה, משהו שמשנה לגמרי, לא, זה לא קשור בכלל לשאלת ייצוג הולם, זה לא קשור לשום דבר.
שמחה רוטמן:
זה קשור לזה שהפך את הטוענת הרבנית למינוי ממשלתי במקום למינוי מקצועי.
שמחה רוטמן:
לא נתקררה דעתם – שוב, אני לא יודע מי זה, ואני יודע שיש עם זה הרבה בעיות משפטיות כי זה חלקה פרסונלית, באו ולקחו את הטוענת הרבנית שכבר נמצאת בתוך המערכת שהיא קיבלה אך לאחרונה באוקטובר 20', כתב מינוי, למינוי זכרוני, לארבע שנים, ואמרו לה – אנחנו עכשיו מפסיקים לך את הכהונה מהיום למחר, ואז הם עשו את זה בעוד שנה, או משהו כזה.
שמחה רוטמן:
זאת אומרת, ניסיתי לברר את שמה, אני חייב לומר, אולי יש פה מישהו שיודע, כדי להגיש מהר הסתייגות חדשה לשינוי שם החוק שנקרא לחוק הזה על שמה.
שמחה רוטמן:
חוק פרסונלי על ראש של אישה אחת, שכנראה מפריעה למישהו במערכת, רטרו-אקטיבי, משנה את המינוי שלה, מבטל את המינוי שלה – יש פה את כל הפגמים שיכולים להיות בחקיקה ונושא חדש.
שמחה רוטמן:
ונושא חדש מהותי, כי לקחת מישהי שמונתה כמינוי מקצועי, הפכת אותה למינוי פוליטי וקצבת לה את הכהונה.
שמחה רוטמן:
אם זה לא הגדרת נושא חדש, ולזה לא הוגשו התייחסויות בשלב התזכיר הממשלתי, ולזה לא דנו על זה בכלל בשלב הקריאה הראשונה, כל מטרת נושא חדש הוא לבוא ולהגיד – אנחנו לא עוקפים את מוסד הקריאה הראשונה.
שמחה רוטמן:
כשמדובר בהצעת חוק ממשלתית, גם יש תהליכי העבודה בתוך הממשלה.
שמחה רוטמן:
הייתי מאוד רוצה לדעת על הדבר הזה, ואפילו לא היה לנו זמן לנהל דיון על הוראת המעבר הזאת בוועדה.
שמחה רוטמן:
אפילו בוועדה לא דנו בשאלה מה עמדת הייעוץ הממשלתי לממשלה על חוק רטרו-אקטיבי פרסונלי על שם של בן אדם אחד, כי זה כבר הוכנס כולו – בין תגישו הסתייגויות, אתמול בלילה זה הוכנס.
שמחה רוטמן:
אני לא יודע אם יש משהו שהוא יותר מקרה מובהק של נושא חדש מאשר דבר שכזה.
שמחה רוטמן:
ולכן, אני מעלה את נושא חדש.
שמחה רוטמן:
כמובן שאני מאוד בעד שהכנסת תוכל לדון ולנהל דיון יסודי.
שמחה רוטמן:
אני לא רוצה משפטיזציה של התהליך.
שמחה רוטמן:
ואני לא רוצה פסילת חוק, גם אם החוק יעבור, שלא יגידו שני רוצה שבג"צ יבטל אותו כי הוא רטרו-אקטיבי פרסונלי, למרות שכבר בית המשפט אמר את הזה הדבר, ויש פה פגיעה אמיתית.
שמחה רוטמן:
יש פה פגיעה בכבוד האדם של אישה ספציפית.
שמחה רוטמן:
כנסת ישראל התכנסה והכניסה פה הוראה על אדם פלוני אלמוני לך הביתה – למה?
שמחה רוטמן:
ככה, כי המחוקק החליט לפטר אותך בין לילה, ובלי קריאה ראשונה ובלי הליך ממשלתי.
שמחה רוטמן:
אם זה לא נושא חדש, אני באמת לא יודע מה זה נושא חדש.
שמחה רוטמן:
אני אומר שוב, אני מברך מאוד את הממשלה על התיקון שהיא עשתה, אלמלא הוראת המעבר הזאת שנכנסה אתמול בלילה, לא הייתי מעלה את טענת נושא חדש.
ניר אורבך:
חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב:
תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כפי שנאמר פה, אנחנו עסוקים בהצעת חוק הדיינים שלדעתנו זה חוק פרסונלי, חוק ממשלתי שבכלל לא היה צריך להיות לידו.
אורי מקלב:
אבל חוק חדש.
אורי מקלב:
אני לא אתמקד בוועדה בנושא הזה, רק בטענה שלא נושא חדש, אלא זה חוק חדש.
אורי מקלב:
הכנסת קיבלה בהצעת חוק ממשלתית, הצעת חוק ממוקדת, דיברה על שינוי בין הממשלה לכנסת בבחירת הנציגות שלה לוועדת הבחירות לדיינים.
אורי מקלב:
בשונה שהיה, כפי שנקבע בחקיקה, כל גוף כזה – ממשלה וכנסת בוחרת גבר אחד ואישה אחת.
אורי מקלב:
אומרים לא, הממשלה תבחר שני גברים, והכנסת תבחר רק שתי נשים.
אורי מקלב:
הצעת החוק הזאת היא לא הייתה חוקתית לדעת משפטנים, וגם כנראה משפטנים של הכנסת, הייעוץ המשפטי של הכנסת לא נתן לזה גיבוי מלא.
אורי מקלב:
לאור זאת, באו לא עם תיקון.
אורי מקלב:
לא באו עם תיקון לחוק, באו עם חוק חדש.
אורי מקלב:
חוק חדש שבכלל לא מוזכר בחוק הזה מלה אחת מהחוק הקודם.
אורי מקלב:
18 מילים, זה מה שהיה בחוק הקודם.
אורי מקלב:
אף אחת מהמילה לא נמצאת בחוק החדש.
אורי מקלב:
קיבלנו חוק עם עשרות שורות, עם כמה וכמה סעיפים – תיקון סעיף 6, ותיקון סעיף 7, והוראות מעבר, הסדרה שלמה של בחירה של יועצת משפטית של טוענת רבנית לוועדה לבחירת דיינים.
אורי מקלב:
אין שום הסדר בכלל.
אורי מקלב:
אין שום אזכור להסדר שרצו, אלא הוסיפו הוספה לוועדה למינוי דיינים.
אורי מקלב:
הוספה של עוד טוענת רבנית נוספת.
אורי מקלב:
ההליך של הבחירה שלה, הכהונה שלה, ההסדרה של הכהונה שלה, תיקונים נלווים לכך – אני התרגלתי הרבה לטענות נושא חדש.
אורי מקלב:
לא נתקלתי אני בנושא חדש כל כך מהותי.
אורי מקלב:
אני רק מצטט בקצרה את תקנון הכנסת שגם הוא דבר נדיר, שמביאים לו הוראת שוליים, פסיקת בג"צ.
אורי מקלב:
ודווקא בנושא הזה, בנושא חדש הביאו.
אורי מקלב:
סעיף ב' – מה זה נקרא סמכות של ועדה שאינה בלתי מוגבלת, של ועדה שדנה בחוקים.
אורי מקלב:
"נקבע לה סייג המונע מן הוועדה לחרוג מן הנושא של הצעת החוק.
אורי מקלב:
תכליתו של סייג זה למנוע הגנבה של הוראות והסדרים אשר לא יכללו בהצעת החוק, ולא נתקבלו בקריאה ראשונה בכנסת, ובשל כך לא נתקיים לגביהן דיון ציבורי פתוח בכנסת כמו מחוץ לה".
אורי מקלב:
הפירוש הוא שאני אקח את כל הדוברים, והיו אולי 40 דוברים בכנסת הצעה ראשונה, אף אחד לא הזכיר ולא ידע, ולא התייחס לתוספת נשים לחוק החדש, אף אחד לא התייחס, הוא לא ידע מזה.
אורי מקלב:
כל מה שהוא התייחס לנושאים אחרים כמוני, זה בעצם כבר לא החוק הזה.
אורי מקלב:
אני הייתי צריך לנמק נימוקים חדשים בהתייחסות.
אורי מקלב:
אני לא רואה את זה כמו חבר הכנסת רוטמן, שזו הצעת חוק טובה ולא טובה.
אורי מקלב:
היא נשארת הצעת חוק פרסונלית, משנה סדרי בראשית.
אורי מקלב:
היא בנויה כדי לתת מענה לוויכוחים בתוך הקואליציה.
אורי מקלב:
סעיף ג' מתקנון הכנסת.
אורי מקלב:
סעיף ג' מחלק בין הצעת חוק נרחבת וגדולה ששם הם עושים שינוי, שזה עדיין אולי לא יקרה, להצעת חוק אשר מובא בחוק שלם, אשר חובק הסדרים – "כי הרי הצעת החוק אשר מוצע בה לתקן הוראה אחת העוסקת בנושא נקודתי, ברור כי היקפו של הנושא במקרה הראשון הוא רחב, בהרבה מן הנושא במקרה השני".
אורי מקלב:
כך שוודאי וודאי אפילו הוועדה תתייחס להצעת חוק שהיא בכלל מחקה ואין לה את כל הצעת החוק הקודמת, אין מילה אחת ממנה.
אורי מקלב:
היא הצעת חוק הסדר חדש.
אורי מקלב:
חוץ מהכותרת שמדובר בנושא דיינים, ואיך אנחנו פרסונלית מתגברים על חוקים קיימים או לא, חוץ מהתוכן, אין בזה שום דבר.
אורי מקלב:
ולכן, אני גם שואל ליועצת המשפטית, האם היה תקדים להצעת חוק חדשה שלא היה בה אפילו אות אחת מהצעת החוק הקודמת.
אורי מקלב:
והאם לא דינה של הצעת החוק הזו לדון מההתחלה שתואיל הממשלה להציג את זה.
אורי מקלב:
ידעו מזה, הכנסת תתייחס לזה, תקבל את ההיבט הציבורי הנכון.
אורי מקלב:
דיון ציבורי פתוח היה על זה כאשר זה הגיע בשעה עשר בלילה.
אורי מקלב:
ודאי וודאי שכל ההכוונה הפרסונלית בנושא הטוענת הרבנית, ולבוא ולקצוב את כהונתה, בעצם, להפסיק את כהונתה, ולהדיח אותה מכהונתה על מה ומה – מה חטאה ומה פשעה?
אורי מקלב:
הכול בגלל שיש אינטרסים פוליטיים ברצונות להשפיע ולמנות אנשים מטעם השר הזה או שר אחר, והדבר הזה לא הוגן.
אורי מקלב:
גם אם יש תירוצים, ושמענו את כל התירוצים האלה שבעצם מדובר על הסדרה, ומכוח זה נתנו, מי שנבחרה לשלוש שנים, ואמרו לה, וקבעו לה, ולא עשתה שום דבר, ולא היה שום פגם, בימים האלה ודאי שנהגו כבוד זה בזה.
אורי מקלב:
אנחנו נדונים על זה שלא נהגנו כבוד בזה - אנחנו פוגעים באנשים ללא סיבה רק בגלל צרכים פוליטיים.
ארבל אסטרחן:
אני רוצה להתייחס בקצרה.
ארבל אסטרחן:
בגלל שזו פעם ראשונה שוועדת הכנסת בכנסת הזו עוסקת בנושא חדש, אז כמו בנושאים אחרים, אני מנסה לתת איזשהו רקע לנושא.
ארבל אסטרחן:
חבר הכנסת מקלב, עשה בשבילי את העבודה, שזה בסדר גמור...
מאיר פרוש:
אם את מסכימה לדעתו זה בסדר.
ארבל אסטרחן:
ועדות הכנסת, כמו שאתם יודעים, בוודאי חברי הכנסת הוותיקים, יש להם עבודה רבה בהכנסת הצעות חוק בין הקריאות השונות.
ארבל אסטרחן:
פעמים רבות, ההצעה משנה את פניה בוודאי מבחינה צורנית, ויכול להיות שלא תישאר מילה אחת מנוסח קודם.
ארבל אסטרחן:
ועדות יכולות לקחת הצעה שהיה בה איזשהו גרעין, לפתח אותה, להוסיף לה, להרחיב אותה, לעשות ממנה הסדר שלם.
ארבל אסטרחן:
לתקן הסדרים שונים שמתחייבים מתוך התיקון שההצעה דנה בו.
ארבל אסטרחן:
גם ההיקף שלה יכולה להיות הצעה שעברה בקריאה מסוימת בסעיף אחד, ולקריאה הבאה זה יעבור כבר כעשרה סעיפים, זה לא המבחן.
ארבל אסטרחן:
מה שאומר התקנון, שהוועדה לא יכולה להכין לקריאה שנייה ושלישית הצעה שמוכנס בה משהו שנחשב נושא חדש לעומת הקריאה הראשונה.
ארבל אסטרחן:
מה זה נושא חדש?
ארבל אסטרחן:
הרבה פעמים זה עניין של מידה, והוא נבדק בכל מקרה לגופו.
ארבל אסטרחן:
אבל הרעיון בגדול הוא שלא יכניסו הסדר שלא אושר בקריאה הראשונה, ישר לקריאה שנייה ושלישית, שלא יקפצו על קריאה.
מאיר פרוש:
שלא יכניסו דבר שלא היה קודם?
ארבל אסטרחן:
אם הוא לא היה קודם, הוא צריך לעבור קריאה ראשונה.
ארבל אסטרחן:
זאת אומרת, אי אפשר להכין לקריאה שנייה ושלישית מה שלא היה בקריאה הראשונה.
ארבל אסטרחן:
זה לא אמור למנוע מהוועדה את האפשרות לעשות דיון רציני, והרבה פעמים להכניס שינויים במהלך הדיונים בין הקריאה הראשונה והשנייה.
ארבל אסטרחן:
התקנון קובע בעניין הזה של הסדר חדש הסדר מאוד ייחודי, כי בדרך כלל כל הדיונים בהצעת החוק, הם בוועדה שבה ההצעה נדונה, ושם עולות כל הטענות על סבירות וחוקתיות ובעייתיות וכו'.
ארבל אסטרחן:
בעניין של נושא חדש, קובע התקנון הוראה מיוחדת שברגע שאחד מחברי הכנסת, או שר, או סגן שר גם יכול לטעון טענה שעניין מסוים בהצעת החוק מהווה נושא חדש, הוועדה לא יכולה לסיים את הדיון בו, אלא צריכים לבוא לוועדת הכנסת, והיא זו שתכריע בשאלה האם מדובר בנושא חדש.
ארבל אסטרחן:
ברגע שוועדת הכנסת מחליטה שעניין מסוים הוא נושא חדש, המשמעות היא שהוא לא יכול להיכנס לנוסח שהובא לקריאה שנייה ושלישית גם לא כהסתייגות.
ארבל אסטרחן:
זאת אומרת, אומרים לוועדה את העניין הזה את לא יכולה להכניס, מי שרוצה לחוקק את זה – שיתחיל הליכי חקיקה חדשים ונפרדים.
מאיר פרוש:
ולפני שוועדת הכנסת דנה, ייעוץ משפטי יכול למנוע את ההצבעה בכלל?
מאיר פרוש:
אם יש הצבעה קואליציה, אופוזיציה, והקואליציה תגיד שזה לא נושא חדש, לך יש say?
ארבל אסטרחן:
בנושא חדש זה העניין היחיד שבו מגיע פה לוועדת הכנסת לא רק אני נמצאת, אלא תמיד מגיע היועץ המשפטי שמטפל בהצעת החוק מהוועדות השונות.
ארבל אסטרחן:
הסיבה היא שההתייחסות שלנו היא ספציפית, לא נדרש פה מומחיות לנושא חדש, אלא מומחיות לחוק הזה.
ארבל אסטרחן:
מה היה בקריאה הראשונה, האם ההסדרים המוצעים הם באמת נושא חדש, או רק איזשהו פיתוח של מה שעבר בקריאה ראשונה.
ארבל אסטרחן:
לכן, נמצא פה גם אלעזר שטרן, מוועדת החוקה, שהתייחס ספציפית לחוק הזה, לא אני אתייחס.
ארבל אסטרחן:
צריך לומר, נשמעו טענות ענייניות, כמובן אלעזר התייחס האם מבחינתנו זה נושא חדש או לא.
ארבל אסטרחן:
עמדת הלשכה המשפטית נשמעת, אתם כמובן תחליטו כהבנתכם.
ארבל אסטרחן:
היות וניתן פה איזושהי סקירה כללית, שבכנסות האחרונות הרבה פעמים נעשה שימוש בכלי הזה כאיזושהי דרך לעכב דיונים, תוקע את הדיון בוועדה.
ארבל אסטרחן:
נשמעו פה טענות ענייניות, לכן אמרתי, צריך לדעת שזה כלי שעושים בו שימוש לפעמים גם הקואליציה וגם האופוזיציה.
ארבל אסטרחן:
אם האופוזיציה רוצה לפעמים להפסיק דיון בוועדה, זה עושה עיכובים.
ארבל אסטרחן:
לפעמים הקואליציה טוענת כלפי הצעות או הסתייגויות של חברי כנסת שהם נושא חדש, ואז אם ועדת הכנסת מחליטה שאותן הסתייגויות הן נושא חדש, הן לא ייכללו בהצעת החוק ולא יעלו למליאה.
אורית סטרוק:
אני יודעת שזה לא נושא הדיון עכשיו.
אורית סטרוק:
אבל הייתה פה איזושהי מכה סיטונאית של נושא חדש.
ארבל אסטרחן:
זה בדיוק מה שאמרתי.
ארבל אסטרחן:
עושים בזה שימוש לרעה בכלי הזה.
אורי מקלב:
זה לא חדש שמשתמשים בנושא חדש ככלי אופוזיציה.
איתן גינזבורג:
גם לא ראינו פיליבסטרים.
אורי מקלב:
זה לא קשור לוועדה.
אורי מקלב:
זה קשור עכשיו לכנסת - - - כשאת מדברת על הסדרה, אם יש הסדרה חדשה, והאם ההסדרה של בחירת טוענת רבנית עם כל מה שקשור בכך זה לא נקרא הסדרה - - -
ארבל אסטרחן:
אני אבקש מאלעזר שהתייחס לזה.
אורי מקלב:
אני רק להבין אם לא חודד, מה שגם הבג"צ אומר, תלוי אם החוק הוא רחב ויש בו הרבה סעיפים - - - כפי שאמרתי, ואף מילה לא נמצאת.
אורי מקלב:
מעבר לזה, יש הבדל שהכנסת עצמה עושה את השינויים תוך כדי דיונים, שאומרת זה סוג של הסכמה.
אורי מקלב:
כאן הביאו דבר חדש, זו לא תוצאה של דיון בתוך הוועדה, ואז מישהו אומר נושא חדש.
ניר אורבך:
השאלות נשאלו, וארבל ענתה.
ניר אורבך:
נעשה שימוש לרעה לפעמים בדבר הזה.
ניר אורבך:
עו"ד אלעזר שטרן, היועמ"ש של ועדת חוקה, בוא ותיתן לנו את הרציונל של מה שנאמר.
אלעזר שטרן:
אני אתחיל דווקא מהסוף, מהדברים שאמר חבר הכנסת מקלב.
אלעזר שטרן:
זה נכון שלא נשארה אבן על אבן מהחוק המקורי, מצד אחד.
אלעזר שטרן:
מצד שני, העובדה שיש פה הצעת חוק שהיא הרבה יותר רחבה בגודל שלה, לא צריכה להטעות.
אלעזר שטרן:
בסופו של דבר, ההסדר העיקרי שבחוק הוא בסעיף 1, סעיף 1, תיקון סעיף 6.
אלעזר שטרן:
כל הסעיפים האחרים הם תיקוני התאמה שנדרשים, כי לפעמים כשמשנים מספר מסויים, אז בסעיפים נוספים של החוק, צריכים לשנות מספרים נוספים בהתאמה.