GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רם שפע: אמרתי שאתה יודע שיש התנהלות סדורה.
רם שפע: לא אמרתי שום דבר מעבר לזה.
: אני בעד התנהלות סדורה.
רם שפע: - - שמעבירים את התקנות, את כל התקנות, לוועדה התחומית שעליהן היא אמונה אני כיו"ר ועדת חינוך, יעקב כיו"ר חוק, חוקה ומשפט וכו'.
רם שפע: הפעם, אחרי 16 או 17 תקנות ברצף, אני לא זוכר את המספר המדויק, קיבלו החלטה לאגם את כל התקנות ביחד שזה אולי כשר חוקית, אבל ברור לכם שזו חריגה מאוד מאוד בוטה מהנוהג, כדי לדלג על הדיון בוועדת חינוך ואולי גם לדלג על ועדת כלכלה, לא יודע, תכף היועץ המשפטי יגיד אם זה נהוג או לא.
רם שפע: אז מן הסתם ביקשתי, פניתי לוועדת הכנסת ואמרתי: רגע, מה קורה פה?
רם שפע: כל ועדה צריכה לדון בנושא שעליו היא אמונה.
שלמה קרעי: תגיד, אתה שלחת התנחומים לעשרות המשפחות שמתו להם מתים בקורונה - - - בגלל ההתנהלות - - -
איתן גינזבורג: שלמה קרעי, חבר הכנסת קרעי, אתה ביקשת רשות דיבור - - -
אוסנת הילה מארק: שלמה, שלמה, הוא כמו יפעת שאשא, כל אחד רוצה להיות פופוליסט בתחום - - -
איתן גינזבורג: רגע, חברת הכנסת אוסנת מארק, לא מקובל.
איתן גינזבורג: חברת הכנסת מארק, אני מבקש ממך תכבדו את הבקשה, תנו לו להגיד מה שהוא רוצה ותקבלו רשות דיבור.
רם שפע: חבר'ה, אני לא יודע אם שמתם לב אבל יש פה בינתיים דיון ענייני, בואו ננסה לשמור עליו ככה.
רם שפע: בקשתי מאוד פשוטה מכל חברי הכנסת, לא לסטות לשיקולים של קואליציה, אופוזיציה אלא של כנסת, ממשלה.
רם שפע: מה שקורה זה שהממשלה כל פעם שהיא רואה שהכנסת – אגב, אני מזכיר, בוועדת חינוך יש את כל סיעות הבית שהצביעו על ההחלטה - - - אנשים מרוב המפלגות בכנסת שלנו.
רם שפע: ולכן מה שאני חושב שמצופה מכל מי שיושב כאן זה להגיד: רגע, כל מה שהבקשה של רם אומרת זה שיפצלו את התקנות של הקורונה, כל תקנה לוועדה עליה היא אמונה.
רם שפע: מאוד מאוד מאוד פשוט, מה שמגיע לכלכלה, יישאר בכלכלה; מה שצריך להיות בחוק, חוקה ומשפט, יהיה בחוק, חוקה ומשפט.
רם שפע: בסוף, הממשלה אוהבת לדרוס את הכנסת כל פעם שהכנסת לא עושה את מה שהממשלה רוצה והיא לא החותמת גומי שביבי מצפה מכולנו להיות.
רם שפע: זאת השורה התחתונה.
רם שפע: זה לא עניין, לא קשור אלי, זה לא קשור, לא ליעקב אשר – זה קשור למהות של מה התפקיד של הכנסת.
רם שפע: והתפקיד של הכנסת הוא לפקח על הממשלה ומדי פעם גם לשנות את החלטות הממשלה, לא כשיטה אלא לפעמים, כשזה הדבר המהותי והנכון לעשות.
רם שפע: לכן בעיניי, מי שבוחר לא לאפשר את הדיון הזה או - - - אגב, בוועדת חינוך, אני רוצה גם להגיד יותר מזה, יעקב אשר, אני לא יודע גם אתה מסכים לזה, אין לי שום עניין עכשיו לקצר את תוקף הסגר.
רם שפע: הנה, אני אומר לכם את זה פה, אני לא חושב שצריך.
רם שפע: יש סגר כשיש הבנה של כולנו, ואמרתי את זה אפילו בשבוע שעבר, אם הממשלה החליטה לסגור את כל המערכות, יש בזה הרבה היגיון.
רם שפע: בשבוע שעבר היא החליטה לעשות מין מיש-מש שכזה.
רם שפע: ולכן אני אומר, אם יש סגר, כשהוא יסתיים או כעבור שבוע או שבועיים, כל ועדה צריכה לדון בתקנות שנוגעות אליה.
רם שפע: מאוד פשוט.
רם שפע: ולכן האפשרויות העומדות בפניכם הן או להעביר את זה לוועדת חוק, חוקה ומשפט בתקווה שחבר הכנסת יעקב אשר יסכים שהממשלה תתחייב שבפעם הבאה שהיא מביאה תקנות, היא מפצלת אותן כמו שהיא עשתה תמיד בחודשים האחרונים, או להעביר את זה אלי שאני אתחייב לזה.
רם שפע: זה הכול, פשוט, אין פה שום דבר פוליטי, למרות שאני מניח שאוסנת מארק ושלמה קרעי ינסו לקחת את זה לשם.
רם שפע: ניסיתי להיות הכי ענייני שאני יכול, אני מקווה שגם אתם.
איתן גינזבורג: לפני שיתחילו לדבר כולם, אני מבקש את התייחסותו של היועץ המשפטי של ועדת חוקה.
: יש פה שני מחותנים.
: שני המחותנים מציגים למה הם חושבים שהם המחותנים הראשיים, אחר תשמע את - - - כך אני חושב.
איתן גינזבורג: אפשר כך ואפשר כך.
איתן גינזבורג: כן, יעקב, בבקשה, יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט.
: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ידידי רם שפע, אני רוצה לומר, קודם כל, בשביל שלא יהיו הרגשה או טעויות שאת החקיקה הזאת של להעביר דברים ספציפיים לוועדות ספציפיות קידם עבדך הנאמן כיושב-ראש ועדת חוקה במודע.
: זאת אומרת, אם הייתי אימפריאליסט כזה גדול, הייתי מעביר את הכול.
: ואגב, היו חברים בוועדה שלחצו עליי אז, אמרו: למה?
: תשאיר את הכול בוועדת חוקה.
: אתה יודע, כל אחד שיש לו את מה שנקרא את הארמון היותר גדול, זה עובד פה בכנסת, נכון אוסאמה?
: יש כאלה דברים.
: אנחנו במודע.
: עשינו את החקיקה הזאת ועשינו את זה בעצם משתי סיבות: א', מסיבה של לוחות זמנים.
: לקחנו בחשבון והבנו שיש דברים שיצטרכו להידון בו-זמנית כשצריך, כי היו עוד דברים, אתם יודעים, שבאמת ועדת חוקה טבעה בקורונה הזאת.
: הרבה מאוד דברים שנמצאים על סדר-היום שלנו היינו צריכים לדחות ולחכות.
: דבר שני, שהוא לא פחות חשוב, שבאמת הבנו ודיברנו שיש דברים שכשבאים להחלטות נקודתיות ספציפיות שקשורות יותר באמת לדברים ספציפיים עם הסתכלות יותר רוחבית הצידה, אז זה צריך ללכת לוועדה שמטפלת באותם דברים במשך כל השנה.
: עכשיו, בלשון החוק שאנחנו מדברים עליו כתוב:
: כל אחת מהוועדות שבתחום אחריותן.
: אבל הוועדה שהתקנות הן בעיקרן בתחום ענייניה.
: אני רוצה לומר שהסיטואציה שאנחנו נמצאים בה עכשיו, ידידי רם, מעבר לפוליטיקה ולדברים אחרים שכביכול לא קיימים פה כרגע, בוא נעשה – איך קוראים לזה בבתי המשפט?
: חומה סינית, נכון?
רם שפע: יש לנו פה הרבה חומות.
: בוא נעשה חומה סינית.
: אני אומר לך שבחומה סינית גם טנק יכול לעבור, אבל לא חשוב.
: אבל בוא נגיד שיש חומה סינית כרגע.
: כשאנחנו מסתכלים עכשיו בסיטואציה שיש לנו, אמנם היא הייתה כבר פעם בצורה כזאת, אבל הסיטואציה כרגע מדברת בעצם על סגר כולל, כמעט האולטימטיבי והחזק ביותר על כל הדברים.
: אין פה דברים שלכאורה בימים כתיקונם צריך – וגם אתה בעצמך אמרת:
: אני לא מתכוון בכלל שלא לקבל את ההצעה הזאת כמו שהיא היום.
: לכן אני חושב שדווקא יש יתרון בעניין הזה כשמסתכלים על הכול, כולם פה באותו ברוך, באותו סגר שאין לנו ברירה, אנחנו כולם עושים את זה מתוך תקווה שאחרי השבועיים האלה נצא כולם ונהיה בני חורין מהקורונה הזאת, מקווים לפחות, מתפללים לפחות.
עופר כסיף: אתה יודע שזאת לא הכוונה של הסגר.
: לכן אני אומר שדווקא כאן ודווקא משתי הסיבות העיקריות שאני זוכר, כי הרי תמיד אומרים: מה הייתה כוונת המחוקק.
: אני חושב שמי שיכול להגיד מה הייתה כוונת המחוקק אלה חבריי בוועדה שחוקקו את החוק הקורונה הגדול וכמובן גם היושב-ראש שלה.
: אני אומר שכוונת המחוקק באמת הייתה, א', קיצור זמנים ולא והארכתם כמו שאנחנו עושים כרגע; ב', הכוונה שלהם הייתה באמת לפעמים הסתכלות ספציפית על משהו מסוים.
: אם היינו במצב שאין סגר מוחלט על הכול אלא שיהיה סגר דרדלה במשהו אחד, וסגר אחר בתחום אחר, וחינוך – ניסו להלביש על זה דברים מיוחדים, פה הייתי יכול להבין את זה.
: אבל הבקשה שלי לא מגיעה, לא מאימפריאליזם ואני לא חוטף דברים של אחרים ואני גם לא רוצה לחטוף דברים של אחרים.
: אתה צריך לעשות פעם אחת תיקון היסטורי למי ששכח, כי היינו פה בדיון לפני הרבה חודשים, כי תמיד באים ואומרים שלקחו לוועדת הקורונה את הסמכויות שהיו לה – אז אני רוצה להזכיר לכולם וכולם פה יודעים את זה והפרוטוקול יודע את זה, שמה שהיה בזמנו שהגיע לוועדת קורונה היה משהו שהגיע כשבא אלי יושב-ראש הקואליציה וביקש שחלק מהתקנות, שהיו כמה תקש"חים - - -
איתן גינזבורג: מה שהגיע לקורונה, היה צריך להגיע לחוקה.
איתן גינזבורג: זה מה שאתה רוצה להגיד.
איתן גינזבורג: שאשא ביטון ביקשה שזה יגיע אליה.
: וביקשו את הוויתור שלי לעניין הזה.
: חלק מהשכנוע היה, א', כי ביקש ממני יושב-ראש הקואליציה, כי אז היה לו כנראה עניין הוא בטח מצטער על זה היום מאוד, אבל זה מה שהיה.
: והדבר השני היה, שבאמת באותה תקופה היו לנו עוד 5-4 תקנות כבדות מאוד, בין היתר, חוק הקורונה הגדול שהיינו עוד באמצע לחוקק אותו.
: אז הסכמתי חד-פעמית.
: אחר כך כבר קיבלו תיאבון.
: חברים, אני לא שודד, ועדת החוקה נלחמה איתי ביחד, כולם, על העניין הזה.
: אני חושב שכאן זו לא שאלה של מלחמה, רם ידידי, וזה בטח לא ברמה האישית.
: אבל אני חושב שיש הצדקה, אם אנחנו כבר מעלים את השאלה הפילוסופית, המשפטית הזאת, בדקתי רק דבר אחד: האם זה חוקי.
: מבחינת החוקיות שלו, התשובות שקיבלתי - - -
איתן גינזבורג: אז אנחנו - - -
: לכן אני אומר שאם אנחנו מדברים על הצדקה, אז ההצדקה זו הסיטואציה עכשיו שאנחנו מדברים על סגר מלא, אולטימטיבי לכולם.
: כל אחד מבין שאם מושבתים כל הדברים, אז גם מושבת זה, אבל הוועדה, גם שלי או זו שתדון בה לפי החלטת הוועדה הזו, תשקול את כל השיקולים העניינים, האם לסגור או לא לסגור וכו', אבל במבט אחד רחב על הכול.
איתן גינזבורג: לפני שנפתח את הדיון לפי סדר הנרשמים, אני מבקש מהיועץ המשפטי של ועדת חוקה, חוק ומשפט לומר את דעתו המשפטית שהיא, אני מבין, דעת הלשכה המשפטית כולה, נכון ארבל?
איתן גינזבורג: ביחס לסוגיה שעולה בפנינו, ואז נוכל גם להתייחס ולראות את הדברים בצורה רחבה ומלאה ושלמה.
איתן גינזבורג: בבקשה, ד"ר גור בליי.
גור בליי: חוק הסמכויות קובע שנושא מגיע לכל אחת מהוועדות בהתאם לנושא שבו מדובר.
גור בליי: כל אחד מהנושאים הולך לוועדה מסוימת.
גור בליי: כך מוגדר בהגדרה של ועדה של הכנסת.
גור בליי: אבל גם כתוב שאם הנושא הוא בתחום ענייניהן של שתי ועדות או יותר מבין הוועדות האלה: חוקה, חינוך, עבודה וכלכלה – אלה הוועדות הרלוונטיות – זה ילך לוועדה שהתקנות הן בעיקרן בתחום ענייניה, אלא אם כן ועדת הכנסת קבעה ועדה אחרת מבין אותן ועדות לבקשת יושב-ראש מהוועדות האמורות.
גור בליי: זה בעצם המקום שאנחנו נמצאים בו עכשיו.
גור בליי: הממשלה שלחה לוועדת חוקה כי אמרה שזה בעיקר בתחום של ועדת חוקה, ויו"ר ועדת החינוך פנה לוועדת הכנסת שהיא תחזיר בדבר.
גור בליי: אז קודם כל, ברור לגמרי שחוק הסמכויות מכיר באפשרות שקובץ אחד של תקנות יעסוק בעניינים שנוגעים ליותר מוועדה אחת.
גור בליי: לכן יש מענה לזה – מה קורה אז?
גור בליי: התקנות מגיעות לוועדה שהתקנות הן בעיקרן בתחום ענייניה.
גור בליי: לכן אין מניעה עקרונית מבחינת חוק הסמכויות להביא תקנות שכוללות גם נושאים של ועדת חוקה, גם חינוך וגם כלכלה, להביא אותם לוועדה מסוימת, לוועדת חוקה.
גור בליי: מעבר לזה, גם אפשר לומר שעיקר התקנות הוא בוועדת חוקה במובן הזה שגם מבחינה כמותית ההיקף בעמודים של התקנות הנוגעים לנושאים של ועדת חוקה וגם מהותית, התקנות של ועדת חוקה כוללות מרכיבים משמעותיים מאוד בסגר.
גור בליי: בראש וראשונה, סגירה מוחלטת בכפוף לחריגים של מקומות העבודה וגם ההחמרות בהגבלת פעילות בנושא של הסגר עצמו.
גור בליי: אבל גם נושאים כבדים של ועדות אחרות של סגירת מערכת החינוך, ובצורה יותר משנית הנושא של התחבורה.
גור בליי: מצד שני, עד היום, זה נכון מה שנאמר פה, הנוהג של הממשלה מאז שנחקק החוק הסמכויות בחודשים האחרונים, היה לפצל את התקנות לפי נושאים.
גור בליי: גם בסגרים הקודמים וגם באופן שוטף היו שולחים תקנות חינוך לוועדת חינוך, תקנות חוקה לחוקה, התקנות תחבורה נגיד לכלכלה.
גור בליי: והיה את הקטע הזה של שתי ועדות ביחד רק כשהיה נושא שולי.
גור בליי: זאת אומרת, העיקר היה בוועדה והיה משהו שולי או קטן יחסית של ועדה נוספת.
גור בליי: כמו שציין יו"ר ועדת חוקה קודם, זו הייתה גם התפיסה הבסיסית בחוק הסמכויות.
גור בליי: באמת הוועדה, כמו שציין יו"ר ועדת חוקה, התלבטה אם לרכז הכול, והיו מחשבות לרכז הכול בוועדה אחת או לבזר את זה לכל ועדה לפי האחריות שלה ולפי המומחיות שלה.
גור בליי: בסופו של דבר, הכנסת בחרה - - - ולהגיד: לא, אנחנו מעדיפים את המומחיות, זה ילך בעיקרון, כל נושא לוועדה שלו.
גור בליי: לכן מבחינה מהותית אני חושב שעל הממשלה לתת הסברים טובים למה היא סוטה, קודם כל, מה מהנוהג שהתפתח ומהתפיסה הבסיסית של חוק הסמכויות, שהכנסת החליטה עליו, למה יש הצדקה לחרוג ממנו ולאגד ביחד ולא ללכת עם כל נושא לוועדה שלו והאם היא לא חושבת שזה עלול לפגוע באיכות של הביקורת הפרלמנטרית על הדבר הזה.
גור בליי: הוועדה צריכה לשמוע ולראות מה דעתה על ההסברים האלה אבל מבחינת גדר העניין, אני מציין פה כי נשאלה השאלה הזאת, אני חושב שאין פה עניין של אי-חוקיות, הוועדה יכולה להחליט כך ולהחליט אחרת בהתאם למה שהיא משתכנעת, וגם כי נשאלתי על הדבר הזה.
גור בליי: גם אין אפשרות לפצל את זה כי התקנות מגיעות כמקשה אחת מהממשלה ובסופו של דבר צריך להעביר את זה לאחת מהוועדות האלה.
גור בליי: אז אני חושב שבסופו של דבר צריך גם לשמוע מהממשלה למה היא הולכת לכיוון הזה ובסוף הוועדה צריכה להכריע, בהתאם לאופציות השונות שמבחינה חוקית היא רשאית להכריע ביניהן.
איתן גינזבורג: בטרם אני אתן לראשון הדוברים, אולי נציגת הממשלה, עורכת הדין מיכל גולדברג, סגנית בכירה ליועמ"ש משרד הבריאות, שבעצם ביקשו את התקנות האלה בצורה הזאת והם שעמדו מאחורי התקנה האחודה הזאת, אולי תעני על שאלה בסיסית: למה שיניתם את דרככם הפעם לעומת פעמים קודמות, לעומת סגר קודם של חגי תשרי, למשל.
מיכל גולדברג: תודה, אדוני היושב-ראש, אשמח להתייחס.
מיכל גולדברג: אנחנו כבר כמעט שנה נמצאים במצב חירום מיוחד של נגיף הקורונה וההגבלות שמוטלות בשל אותו נגיף.
מיכל גולדברג: אבל בימים האחרונים, בתקופה האחרונה, אם אני אחזור קצת אחורה, ב-23 בדצמבר, לפני שבועיים בדיוק או קצת יותר, הממשלה קיבלה החלטה עקב ההתגברות התחלואה, לגבי הטלת סגר נוסף, בעצם הסגר השלישי.
מיכל גולדברג: ההחלטה התקבלה ב-23 בדצמבר והוטלו מגבלות שונות בהתאם לאותה החלטה.
מיכל גולדברג: כמו שאמרתי, הממשלה החליטה ב-23 בדצמבר, עקב החמרה בתחלואה, זה היה לפני שבועיים, התכנסה הממשלה והחליטה על הטלת מגבלות, בעצם על הטלת סגר שלישי.
מיכל גולדברג: מאז חלפו שבועיים ולצערנו לא רק שאותותיו של אותו סגר שלישי לא ניכרות, אלא אנחנו נמצאים במצב חסר תקדים שלא היה עד עכשיו כדוגמתו.
מיכל גולדברג: אנחנו נמצאים במצב שיא של תחלואה, של חולים מאומתים שמתגלים מדי יום.
מיכל גולדברג: אחוז החולים המאומתים מכלל הבדיקות – מספר הבדיקות לא עולה, אבל אחוז המאומתים שמתגלים כן עולה.
מיכל גולדברג: התחלואה מפושטת יותר ויותר ערים, יותר ויותר ערים אדומות.
מיכל גולדברג: כבר מזמן עזבנו את הטקטיקה של אזורים מוגבלים - - - באזורים מוגבלים התחלואה מפושטת וגבוהה מאוד מכל המדינה.
מיכל גולדברג: לצערנו הרב, גם מספר המתים עולה מדי יום בצורה משמעותית ומספר החולים הקשים, ומערכת הבריאות נמצאת במצב לא פשוט, ואם זה יימשך כך, אנחנו עלולים להגיע למצב קשה מאוד.
מיכל גולדברג: בהתאם לזה התכנסה הממשלה ב-5 בינואר והחליטה שלא די במגבלות שהוטלו שהוחלט עליהם ב-23 בדצמבר.
מיכל גולדברג: צריך ללכת פה למשהו אחר: למגבלות, לסגר מאוד מאוד הדוק ומשמעותי, למגבלות מאוד משמעותיות.
מיכל גולדברג: אני לא מומחית לאפידמיולוגיה, אבל אחרי שנה עם הקורונה פה כולנו מבינים שככל שהמגבלות הדוקות יותר, אנחנו מקווים שהתקופה שבה המגבלות יחולו תהיה קצרה יותר.
עופר כסיף: זה לא נכון.
תהלה פרידמן: אבל זה לא עונה על השאלה.
רם שפע: איך זה קשור לעניין?
עופר כסיף: זה גם לא נכון.
מיכל גולדברג: לכן הממשלה החליטה על הטלת מגבלות אמד מחמירות בכלל התחומים: בתחום התעסוקה, בתחום העבודה, בתחום החינוך, בתחום הגבלת הפעילות, בתחום ההתקהלויות.
מיכל גולדברג: ההגבלות הן הגבלות שכולן יחולו כהוראת שעה לתקופה של 14 יום כמקשה אחת מתוך ההבנה שאי-אפשר להפריד בין התחומים.
מיכל גולדברג: ברגע שמפרידים בין התחומים, אנחנו מקבלים - - -
רם שפע: גברתי, כבר 3 חודשים יש הפרדה וגם בסגר השני שהיה חמור כמו זה, זה היה מופרד.
אוסאמה סעדי: גם בסגר לפני 3 שבועות עמדת משרד המשפטים – אנחנו עכשיו לא שואלים אותך מבחינה בריאותית.
אוסאמה סעדי: התפקיד שלך עכשיו הוא לא משרד הבריאות שיבואו ויצדיקו את התקנות.
אוסאמה סעדי: כולנו מבינים, אפילו רם שפע אמר שמבחינתו ברור שצריך סגר וצריך סגר מלא.
אוסאמה סעדי: אנחנו כל הזמן אומרים כאילו הסגר הזה, זה הממשלה עשתה.
אוסאמה סעדי: הזיג-זג הוא של הממשלה.
אוסאמה סעדי: אנחנו שואלים עכשיו משפטית, משפטית, למה לא מפרידים כל ועדה בתחום שלה כפי שהיה כל הזמן עד היום, גם בסגר הראשון, גם בסגר השני וגם בסגר השלישי.
אוסאמה סעדי: זו השאלה.
אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים תשובה משפטית.
מיכאל מלכיאלי: הוחלט מהרביעי והלאה לשנות את זה.
מיכאל מלכיאלי: מהסגר הרביעי משנים את זה.
מיכאל מלכיאלי: מה הבעיה?
אוסאמה סעדי: אז שהוא תגיד.
עופר כסיף: אני אגיד לך – זו העמדת פנים, מלכיאלי.
עופר כסיף: אתה יודע שהסיבה מאחורי זה היא סיבה פוליטית גרידא.
איתן גינזבורג: עופר כסיף, אתה ויתרת על רשות דיבור?
איתן גינזבורג: אתה כבר ויתרת רשות דיבור?
עופר כסיף: לא.
איתן גינזבורג: כי אתה מדבר בלי רשות דיבור.
איתן גינזבורג: לא קיבלתי עדיין תשובה למה בסגר הקודם בחגי תשרי פיצלתם את זה ל-3 ועדות ועכשיו לא.
מיכאל מלכיאלי: עופר, אם אתה חושב שמשרדי הממשלה מתעסקים - - -
איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אתם רוצים להגיע בסוף לדיון?
מיכל גולדברג: התשובה אמוד פשוטה.
מיכל גולדברג: אנחנו לא נמצאים, לצערנו, בכלל במצב שהיינו בתחילת הסגר השני.
מיכל גולדברג: וכמו שהדגשתי - - -
אוסאמה סעדי: המספרים בסגר השני היו פי כמה יותר מאשר היום.
אוסאמה סעדי: הגענו ליותר – 9,000.
אוסאמה סעדי: אני מזכיר לך, הגענו ל-9,000.
מיכל גולדברג: זה לא נכון.
מיכל גולדברג: אנחנו לא נמצאים באותו מצב, אנחנו נמצאים במצב קשה בהרבה.
מיכל גולדברג: אנחנו גם לא נמצאים במצב שהיינו ב-23 בדצמבר - - - סגר שלישי.
מיכל גולדברג: ראינו שזה לא עובד, אנחנו נמצאים במצב של תחלואה מאוד קשה.
מיכל גולדברג: בכוונה צרפנו חוות דעת אפידמיולוגיות - - - שם מפורטים הנתונים, הם נמצאים בפני חברי כנסת, אני מניחה.
מיכל גולדברג: אנחנו נמצאים במצב אחר.
מיכל גולדברג: אנחנו נמצאים במצב שמחייב ראייה כוללת של כלל התחומים מתוך הבנה שחייבת להיות כאן ראייה כוללת.
מיכל גולדברג: בלי ראייה כוללת זה פשוט לא ילך.
מיכל גולדברג: המטרה היא אותה מטרה, התכלית היא מניעת התפשטות הנגיף שמתפשט כרגע בקצב גבוה מאוד.
מיכל גולדברג: וכדי להגיע למטרה הזו, אין מה לעשות, אני חושבת שכולם מבינים אחרי שנה שמה שנדרש זה ריחוק של מגעים - - -
איתן גינזבורג: הכול ברור.
איתן גינזבורג: גברתי, זו לא השאלה.
איתן גינזבורג: השאלה היא חוקתית.
איתן גינזבורג: גברתי, היא חוקתית.
איתן גינזבורג: למה ביקשתם לפצל את זה?
איתן גינזבורג: למה פעלתם באופן מסוים עד היום ולמה במקרה הזה איגדתם הכול בתקנה אחת.
איתן גינזבורג: על זה הדיון – על כל השאר נדבר בוועדת חוקה.
אוסאמה סעדי: פוליטיקה אנחנו מבינים.
אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים משפטית.
איתן גינזבורג: יש שאלה קונקרטית, ואת הולכת מסביב.
מיכל גולדברג: אני אשמח להסביר.
מיכל גולדברג: מבחינה חוקתית, כמו שהסביר גם היועץ המשפטי של הוועדה, מבחינה חוקתית נדרש פה פיקוח פרלמנטרי של ועדה של הכנסת.
מיכל גולדברג: חשוב שהדברים יובאו לאותה ועדה של הכנסת שתקיים את הפיקוח הפרלמנטרי כפי שנדרש בהתאם לחוק כמקשה אחת.
אוסאמה סעדי: איפה כתוב?
מיכל גולדברג: זאת עמדת הממשלה.
אוסאמה סעדי: עמדת הממשלה עכשיו.
עופר כסיף: זו לא עמדה משפטית.
אוסאמה סעדי: למה עמדת הממשלה – תגידו את האמת.
אוסאמה סעדי: תגידו את האמת וזהו.
אוסאמה סעדי: תגידו שזו פוליטיקה.
מיכל גולדברג: האמת היא שאנחנו נמצאים במצב של תחלואה קטסטרופלית - - -
עופר כסיף: לא רלוונטי.
עופר כסיף: אבל זה לא רלוונטי.
איתן גינזבורג: זו תשובה שלה, לא שלך.
איתן גינזבורג: תכף תגיד את דבריך שהיו הכי רלוונטיים לך.
עופר כסיף: היא לא עונה לשאלה שהיא נשאלה.
איתן גינזבורג: היא עונה איך שהיא רוצה לענות.
איתן גינזבורג: אתה רוצה גם להנדס את התשובה?
עופר כסיף: היא צריכה לענות.
איתן גינזבורג: התשובה היא שלה, לא שלך.
עופר כסיף: אתה גם לא תהנדס את מה שיש לי להגיד.
מיכל גולדברג: ולכן נדרש פה הידוק - - -
קריאה: אתה רוצה להרביץ לה, עופר?
עופר כסיף: זה התפקיד של הפשיסטים.
עופר כסיף: אתם יודעים מה זה, לא אני.
איתן גינזבורג: חבר הכנסת כסיף, תודה.
מיכל גולדברג: לכן נדרש פה הידוק כולל של המגבלות בכלל התחומים.
מיכל גולדברג: ולכן גם חשוב שהביקורת – לכן התקנות הובאו כמקשה אחת.
מיכל גולדברג: חשוב שתתקיים ביקורת פרלמנטרית, חשוב שהביקורת הפרלמנטרית תהיה אחת.
מיכל גולדברג: לחברי הכנסת, לכנסת, יש סמכות לאשר את התקנות כולן או חלקן.
מיכל גולדברג: חשוב שחברי הכנסת שמקבלים את ההחלטה הזו יהיו – זו תהיה אותה ועדה שתקבל.
מיכל גולדברג: ועדה אחת תקבל את ההחלטה.
מיכל גולדברג: אם חברי הכנסת יחליטו לא לאשר חלק מסוים של התקנות, ברור לכולם שזה בא על חשבון משהו.
מיכל גולדברג: אז חשוב מאוד שתתקיים הביקורת הפרלמנטרית, אבל חשוב שהיא תתקיים כמקשה אחת.
איתן גינזבורג: ואין חשיבות לתחום המומחיות של הוועדה שתדון בזה?
מיכל גולדברג: בהקשר הזה לא מכיוון שההגבלות, אם אפשר לומר את זה ככה, הן מאוד מחמירות אבל הן - - -
אוסאמה סעדי: אבל זה מה שהיה גם בסגר השני.
אוסאמה סעדי: אני שואל אותך שאלה פשוטה: מה ההבדל בין הסגר השני לסגר השלישי.
מיכל גולדברג: ההגבלות כאן בתחום החינוך הן מאוד - - -
אוסנת הילה מארק: לא דנים פה בנושא חינוכי.
אוסנת הילה מארק: דנים פה בנושא של סגר, למה צריך עכשיו פתאום לפצל את זה?
אוסנת הילה מארק: מה זה משנה?
תהלה פרידמן: שליש מהתקנות הן חינוך.
אוסנת הילה מארק: אוקיי, אבל זה לא שדנים - - -
איתן גינזבורג: אוסנת, את רשומה, למה להפריע לה.
איתן גינזבורג: היא במשפט אחרון.
איתן גינזבורג: בבקשה, מיכל.
מיכל גולדברג: ההגבלות בתחום החינוך הן פשוטות: סגירת כל מערכת החינוך לתקופה קצובה של שבועיים, כשההחרגה היחידה היא המגבלות שהמחוקק קבע בסעיף 10(ג) לחוק.
מיכל גולדברג: אלה המגבלות שיהיו.
מיכל גולדברג: אלה מגבלות שנדונו בעבר בהצעת החוק.
מיכל גולדברג: אלה המגבלות שהיו בתחום החינוך.
מיכל גולדברג: עוד פעם, חשוב להבין כי מדובר, גם מבחינה מהותית, בסט אחד של תקנות של הידוק מגבלות שאנחנו מבקשים אותו כהוראת שעה בכלל התחומים לתקופה של שבועיים.
שלמה קרעי: תודה רבה, אדוני יושב הראש.
שלמה קרעי: לגופו של עניין, ממש בקצרה כי כבר דיברו מספיק, מדובר כאן בסגר כללי.
שלמה קרעי: אין פה עניין של תקנות מסוימות לוועדת חינוך או לוועדת כלכלה או לוועדת העבודה והרווחה.
שלמה קרעי: סגר כללי, אף אחד לא צריך שום ועדה שתטפל במגזרים שבתחומי אחריותה, זה לא העניין.
שלמה קרעי: וגם – איפה יושב-ראש ועדת החינוך?
שלמה קרעי: – רם שפע אמר:
שלמה קרעי: אני מסכים שצריך להיות סגר.
שלמה קרעי: מסכים, אז למה הוא מטרלל אותנו?
שלמה קרעי: מדינה שלמה עכשיו על השיגעונות של רם שפע.
שלמה קרעי: אלא מה, אנחנו כאן בעטיו של זרע הפורענות שזרעה כאן חברת הכנסת שאשא-ביטון.
שלמה קרעי: היא הוכיחה לכולם שלהיות פופוליסט בעניינים האלה, גם אם זה על חשבון סיכון בריאותם של אזרחי מדינת ישראל, זה משתלם.
שלמה קרעי: כדי לקבל ליטוף תקשורתי ומקום גבוה במפלגת פליטים חדשה, צריך להיות פופוליסט.
שלמה קרעי: פשוט ככה, גם אם מסכנים חיים.
שלמה קרעי: אז חבר הכנסת שפע, שחבל שהוא לא שומע את זה, הוא ראה מה עשה ולמד.
שלמה קרעי: הוא ראה שזה משתלם: היא קיבלה תפקיד של ממלאת מקום ראש הממשלה התיאורטי, אז הוא גם רוצה.
שלמה קרעי: בגלל חבר הכנסת שפע ובגלל פופוליסטים כמוהו הגענו כבר לעשרות מתים מדי יום, אדוני יושב הראש, ואורים את זה, משרד הבריאות אומר את זה, כולם אומרים את זה בכל מקום.
עופר כסיף: לא, לא.
שלמה קרעי: במקום להתבייש ולהתנצל - - -
תהלה פרידמן: שלמה, הגענו למתים בגלל חוסר אכיפה בערים אדומות, בגלל חתונה - - -
שלמה קרעי: הגענו לזה בגלל - - -
עופר כסיף: בגלל איש אחד - - -
שלמה קרעי: - - - כולם מבינים את זה, לכולנו יש ילדים וכל יום לימודים יש מורה או תלמיד שמדביק את כולם וכולם מבינים שהסגר הזה לא אפקטיבי בגלל שמערכת החינוך פועלת כרגיל.
שלמה קרעי: רם שפע ופופוליסטים כמוהו הם אלה שגרמו לזה.
שלמה קרעי: אז הוא מעז לבוא ובמקום - - -
הילה שי וזאן: ועכשיו היא תיסגר לגמרי?
שלמה קרעי: במקום לבוא ולהתנצל כאן על המחדל הזה, מעזים עוד לבוא לכאן ולדרוש שוב להמשיך את המחדל.
שלמה קרעי: לעשות עוד פופוליזם על חשבון אזרחי ישראל.
שלמה קרעי: במדינה מתוקנת, יושב-ראש ועדת חינוך כזה היה נאלץ להתפטר בבושת פנים.
שלמה קרעי: אבל כאן, כל מה שהוא אנטי ביבי זוכה לכבוד ולהערכה.
שלמה קרעי: אני מבקש, אדוני יושב הראש, לסיכום, שאנחנו לא נמשיך את הדיון הזה עד שרם שפע יגיד לנו מהי המפלגה הבאה שהוא מתכנן לחבור אליה ומי הבטיח לו שם מקום גבוה ברשימה כדי להמשיך האת התוהו ובוהו הזה ושלא נצא מהמגפה לפני הבחירות.
הילה שי וזאן: - - -
שלמה קרעי: זה בדיוק העניין.
איתן גינזבורג: שלמה, תודה.
שלמה קרעי: העניין הוא פופוליסטי ולא ענייני.
שלמה קרעי: כולם מבינים את זה.
שלמה קרעי: אסור לתת לוועדת החינוך, אדוני, שום חוק, שום תקנה.
שלמה קרעי: היא איבדה את כל הלגיטימיות שלה בראשות רם שפע, ואנחנו צריכים להעביר את זה לוועדת חוקה.
איתן גינזבורג: חבר הכנסת כסיף.
עופר כסיף: כשעבר חוק הקורונה הגדול, הזהרנו ואמרנו שהחוק הזה מטרתו לאיין את הכנסת, לבטל את הכנסת וועדותיה ולהעביר את הסמכויות שלה לממשלה.
עופר כסיף: אנחנו רואים את זה פעם אחרי פעם אחרי פעם בכל התקנות ההזויות האלה ובכל הסגרים שהמומחים מתנגדים להם.
עופר כסיף: מאיגוד רופאי הציבור ודרך מועצת החירום לענייני הקורונה, כל המומחים מתנגדים לסגר פעם אחרי פעם ומסבירים מדעית ורפואית מדוע הסגר הזה כמו הקודמים, וזה אולי יותר, נעשים מסיבות פוליטיות של אדם אחד, של מושחת שיושב ונאחז בקרנות המזבח בבית בלפור ומפחד ורועד מפחד מבית המשפט, וכל מה שהוא מנסה לעשות, כרגע גם, זה לדחות עוד פעם את המשפט שלו.
עופר כסיף: וכל מה שהוא מנסה לעשות זה לא למען בריאות הציבור אלא זה אך ורק לטובתו הוא.
עופר כסיף: יש לו מספיק שופרות ומשרתים נאמנים שמלקקים לו ויושבים גם בוועדה הזאת, ולכן רוצים שזה יעבור לוועדת חוקה.
שלמה קרעי: תמשיכו לנסות לדאוג שהמגפה תתפשט – ואנחנו נחסן את אזרחי ישראל על אפך ועל חמתך.
עופר כסיף: מי שהוא הפופוליסט פה זה מי שמשתמש השכם והערב - - -
תהלה פרידמן: - - - דאג לאכיפה - - -
שלמה קרעי: אז מה, מוסיפים עוד בעיה על בעיה?
שלמה קרעי: זאת השיטה?
עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אתה לא מגן עליי - - -
איתן גינזבורג: זה יפה שאתה מבקש את זה עכשיו אחרי שהפרעת לאחרים.
איתן גינזבורג: תודה רבה, תהלה.
עופר כסיף: לא מתאים לך לנקום בי.
איתן גינזבורג: אני לא נוקם.
איתן גינזבורג: אבל זה יפה שאתה מבקש את זה.
איתן גינזבורג: אני רק רוצה שכשאתה מבקש את ההגנה שלי, שם תאפשר לאחרים.
עופר כסיף: אני אומר שמי שמשת
עופר כסיף: מש השכם והערב במילה פופוליזם, כמובן בלי לדעת אפילו מה הפירוש של המילה, הוא הפופוליסט בעצם.
עופר כסיף: אמרה פה הנציגה – סליחה, אני לא זוכר את השם – שכביכול צריך סגר.
עופר כסיף: קודם כל, זה לא ברור וזה לא בטוח.
עופר כסיף: ואני אומר שהמומחים אומרים שלא צריך סגר, שהוא מזיק יותר מהסגר, ושיש את הדרכים האחרות להילחם במגפה וכולנו רוצים להילחם במגפה - - -
שלמה קרעי: כל מדינות העולם קורסות.
שלמה קרעי: על מה אתה מדבר בכלל?
שלמה קרעי: אתה כל מדינות העולם קורסות, רק המדינה שלנו - - -
איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי - - - כמה הגנתי עליך, אז למה אתה מפריע לאחרים?
עופר כסיף: כפי שאמרתי, הסיבה היחידה שרוצים לקחת את הדיון בנושא מוועדת החינוך, לא סתם במחטף, בפוטש, זה משום שכל ועדה שעושה את עבודתה נאמנה – אני רוצה להזכיר לכל השוטים של הביב שיושבים פה, שתפקיד הכנסת לפקח ולרסן את הממשלה, ותפקיד ועדות הכנסת לעשות את זה.
עופר כסיף: לא לשרת את הממשלה.
עופר כסיף: ומה שרוצים לעשות, ואני מסיים במשפט הזה, מה שרוצים כאן לעשות משרתיו של הנאשם זה להעביר את הדיון מוועדת החינוך שעושה את עבודתה נאמנה, לוועדת החוקה משום ששם יש להם רוב.
איתן גינזבורג: בתור חבר ועדת חוקה, גם ועדת חוקה עושה את עבודתה נאמנה.
עופר כסיף: לא אמרתי שלא.
עופר כסיף: הם רוצים להעביר את זה לשם לא משום שזה ענייני אלא משום שכך הם חושבים שהם ישיגו את מה שהנאשם רוצה.
עופר כסיף: ושוב ושוב, כמו שעשו עד עכשיו, מחוק הקורונה הגדול ובכל מה שנגזר ממנו, שוב רוצים לבטל את הכנסת למען הממשלה כדי שהממשלה תשלוט.
עופר כסיף: מה שהם עשו למשל בוועדת קורונה, בלי להיכנס - -
איתן גינזבורג: זה היה משפט אחרון ארוך.
עופר כסיף: - - למה שנאמר קודם, הם ביטלו למעשה, דה-פקטו, את ועדת הקורונה כשלא מצא חן בעיני הממשלה מה שנעשה שם.
עופר כסיף: אותו דבר לגבי ועדת חינוך.
עופר כסיף: זה חלק מהדיקטטורה של הנאשם ומשרתיו.
שלמה קרעי: אותו דבר לגבי כמוך וכל הפופוליסטים שכמוך.
איתן גינזבורג: חברת הכנסת אוסנת מארק, ויתרת?
אוסנת הילה מארק: איך אני יכולה לוותר אחרי שכסיף מדבר?
איתן גינזבורג: את יכולה.
איתן גינזבורג: תראי את הגדולה ואת יכולה.