GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ינון אזולאי: סתם, סתם.
אלכס קושניר: אז נדחה בחצי שעה, אין בעיה, אנחנו לא מוגבלים.
: הרביזיה תהיה, אלא אם כן נתחשב ביושב ראש.
ינון אזולאי: אני אגיד לך משהו קטן, היא רצתה דבר תורה, ניר, אתה מכיר את המשל הזה, משל לאותו יהודי שעצר באמצע הדרך, ירד מהסוס והתפלל.
ינון אזולאי: הגיע קיסר ואומר לו: לאן אתה הולך?
ינון אזולאי: והוא לא עונה לו, שואל שוב לאן אתה הולך והוא לא עונה לו, הוא מתפלל, הוא מתפלל, מתייחד עם בוראו, לא מעניין אותו שום דבר.
ינון אזולאי: לאחר שהוא סיים את התפילה, הוא אומר לו: לאן אתה הולך?
ינון אזולאי: הוא אומר לו: לא יודע, הוא אומר לו: מה זה לא יודע, עם מי אתה מתחכם?
ינון אזולאי: הוא אומר לו: לא יודע.
ינון אזולאי: הוא אומר לו: טוב, בוא איתי לבית האסורים, אמר לו בסדר.
ינון אזולאי: ואז הוא לוקח אותו ואומר לו: אתה מבין מה שעשית?
ינון אזולאי: הוא אומר לו: תראה, אני התפללתי לבורא עולם, אם הייתי אומר לך שאני הולך למקום פלוני היית מוכיח לי שאני לא הולך לשם, אני הולך למקום אחר, אז אמרתי שאני לא יודע ועכשיו אתה לקחת אותי לאן שאתה רוצה, אבל כנראה שגם מה שהקדוש ברוך הוא רוצה.
ניר אורבך: חבר הכנסת ינון אזולאי, תודה רבה.
ניר אורבך: כן, ודאי.
אלכס קושניר: רק לחברי הכנסת של ועדת הכנסת שלא יהיו בוועדת הכספים אני רוצה לומר שהחוק הזה אמור להגביר את הקצב של המס שאמור להגיע מרווחי היתר של חברות משאבי הטבע וגז ונפט אל קרן העושר.
אלכס קושניר: נכון שבדרך זה עובר דרך קרן אחרת שתוקם במיוחד בחשכ"ל מתוך הבנה שקרן העושר זה כסף חלוט שמגיע לשם ויש שם השקעה לטווח ארוך ובקרן הזאת זה כסף שינוהל לטווח קצר עד שהוא יהפוך להיות חלוט.
אלכס קושניר: עכשיו, ינון דיבר על מיליארד שקל שכנראה יהיה שם לקראת סוף השנה.
אלכס קושניר: כנראה שכן, אבל הרי אנחנו לא רוצים להסתפק במיליארד, אנחנו שמענו את ראש הממשלה הקודם תוך כדי דיונים על מתווה הגז שהבטיח עשרות מיליארדים והנה אנחנו עשר שנים באירוע הזה ולא מצליחים להגיע למיליארד.
: כי גם הרגו את זה באמצע.
אלכס קושניר: לכן ההצעה הזו היא מאוד מאוד חשובה, ולמה היא דחופה?
אלכס קושניר: אני אגיד למה היא דחופה, היא דחופה בגלל שאנחנו בעוד חודש ניכנס כולנו לחוק ההסדרים והמשמעות של זה שכמובן אנחנו נתעדף את חוק ההסדרים על פני כל החוקים האחרים והמשמעות של זה היא שאנחנו נוכל לחזור ולדון בהצעת החוק הזו או כל הצעת חוק אחרת רק אחרי שנאשר את התקציב כי לפני זה פשוט לא נוכל, מכאן הדחיפות.
אלכס קושניר: אני חייב לומר שמבחינת האיזונים שעשינו בחוק עשינו כמה דברים מאוד מאוד חשובים, האחד, קיצרנו את התקופה שרשות המסים יכולה להוציא שומות, כדי שהכסף יגיע מהר יותר, וגם שמרנו על ההגינות בזה שהורדנו את גובה המס המוצע שהיה בחוק עבור שומות שהוגשו ברשלנות לפקודת המס, בעצם לגובה שהוא שווה לכולם וגם את אחוז המס שאמור לשלם, אותו מס במחלוקת, הורדנו ל-75% מ-100% מתוקף הבנה שבסוף צריך להשאיר איזה שהוא תמריץ לרשות המסים להיכנס לתוך משא ומתן מול אותם נישומים כדי להגיע למס אמת, אבל להגיע למס אמת מהר.
אלכס קושניר: לכן אני מבקש מהוועדה לדחות את הטענות לנושא חדש כדי שנוכל לחזור לוועדת הכספים ולסיים דיון בחוק הזה.
ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר, יושב ראש ועדת הכספים.
ניר אורבך: לפני שניתן לשלומית, היועצת המשפטית, מישהו עוד רוצה להוסיף משהו בנושא?
ניר אורבך: שלומית, בבקשה.
שלומית ארליך: לעמדתנו התיקונים לא חורגים מגדר הנושא, מדובר בנושאים שקשורים ונובעים מההצעה שאושרה בקריאה הראשונה, מסוג התיקונים שמקובל שוועדה מתקנת, כך לעניין פרקי הזמן, שינוי שיעור ההיטל השנוי במחלוקת, ההבהרות בנוסח לעניין התשלום וניהול הכספים בקרן הביניים וגם סעיף הדיווח לוועדת הכספים.
ניר אורבך: כעת נעבור להצבעה על כל סעיף בנפרד.
ניר אורבך: על הסעיף הראשון, נושא חדש, סעיפים 1 ו-7 להצעת החוק, שיעור ההיטל השנוי במחלוקת שיש לשלם, 75% במקום 100%.
- דדון: שניים.
ניר אורבך: מי בעד זה שזה נושא חדש?
ניר אורבך: שירים את ידו.
- דדון: שישה נגד.
ניר אורבך: הנושא החדש הזה נדחה.
ניר אורבך: בעד – 2
ניר אורבך: סעיף 2.
ניר אורבך: סעיפים 3 ו-4 להצעת החוק, זה סעיף שהתווסף אחרי 4, הארכת התקופה לבדוק שומה, שנתיים במקום שנה, וליתן החלטה בהשגה, שנה במקום חצי שנה, וכן מתן סמכות למנהל לעיין בשומה ולתקנה.
ניר אורבך: מי בעד נושא חדש?
ניר אורבך: ירים את ידוע.
- דדון: חמישה.
ניר אורבך: סעיף 2 נדחה כנושא חדש.
ניר אורבך: סעיף 3.
ניר אורבך: סעיף 13 להצעת החוק, קרן לתקופת ביניים, העברות נוסח לעניין התשלום וניהול הכספים בקרן.
ניר אורבך: מי בעד הצגת הנושא כנושא חדש?
- דדון: שניים בעד.
- דדון: שישה.
ניר אורבך: הסעיף הזה גם נדחה כנושא חדש.
ניר אורבך: נמנעים - אין
ניר אורבך: עכשיו עוברים להצעה של חבר הכנסת אזולאי, נושא חדש.
ניר אורבך: אחת, סעיף 13 להצעת החוק, הוספת סעיף דיווח לוועדת הכספים.
ניר אורבך: מי בעד הנושא כנושא חדש?
ניר אורבך: הנושא הזה גם הוא נדחה.
ניר אורבך: אנחנו קובעים שאנחנו מחזירים את הדיון לוועדת הכספים, הנושאים החדשים נדחו.
ניר אורבך: אני מכריז על רביזיה, נתכנס פה בשעה 18:35, תודה רבה לכם.
ניר אורבך: חבר הכנסת מקלב ינמק את הרביזיה, בבקשה.
אורי מקלב: יש לי צ'אנס אחרון לנסות לשכנע אתכם לגבי החוק הזה ואני אעשה את זה בדקות שאתה נותן לי, היושב ראש.
אורי מקלב: אני שמעתי אחריי, אחרי שדיברתי אני שמעתי אתכם ואני כן רוצה להתייחס לכך שהכספים האלה לא הולכים לקרן העושר, וגם יושב ראש ועדת הכספים יודע שאנחנו לא מדברים שזה הולך לקרן העושר, הכספים האלה הולכים לאיזה קרן של החשבות - - -
אלכס קושניר: עד שהכסף יהיה חלוט ואז מגיע לקרן העושר.
אורי מקלב: בסדר, אבל זה לא כסף שאתה אומר תיתנו, כמו שאת אומרת שלא מימשו את זה עד עכשיו.
נירה שפק: אבל זה בדיוק זה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על כספים שלא הולכים - - -
ינון אזולאי: הרב מקלב, יותר מזה, זה לא הולך ויש כסף שעד סוף 2021, ואמרנו את זה, הוא יגיע לקרן העושר בלי כל קשר לחוק הזה, למעלה ממיליארד.
נירה שפק: וכמה היה צריך להיות, ינון?
נירה שפק: כמה על פי התחזיות היה?
נירה שפק: כמה צריך היה להיות בתחזיות המעודכנות, שבעה מיליארד?
ינון אזולאי: אם היו רוצים והיו מחילים את זה על ששינסקי 1 גם תאמיני לי מזמן זה היה.
ינון אזולאי: אז לא החילו את זה.
נירה שפק: טוב, לא היינו אז, אז בשלטון היה מישהו אחר.
ינון אזולאי: אבל אמרתם שבאתם לשנות.
ינון אזולאי: אם לא שיניתם אז בואו, תחזרו למקום שלכם.
אלכס קושניר: כן, אבל היום זה גם 1 וגם 2, ינון.
ינון אזולאי: אתה יודע, יש מפלגות שאמרו שהם באו לשנות, יש כאלה שבאו לעבוד, בסופו של דבר מי שמשנה זה אנחנו ומי שעובד זה גם אנחנו.
אלכס קושניר: כל הכבוד לכם.
אורי מקלב: אני אשמח מאוד שאתה בתקופה שלך, גם אם אני אופוזיציה, שתיקח את כל הדברים האלה שיש להם הגבלה של זמן לבדוק אותם.
אורי מקלב: ועדת הכספים לא מצליחה לפקח באופן אמיתי על עבודת הממשלה ואם היה פיקוח – כמה דיונים, התקיימו דיונים?
אורי מקלב: אני חושב שלא קיימו דיונים.
אורי מקלב: וזה נכון, זה לא הדבר היחיד, יש הרבה תקנות, הרבה חוקים שאנחנו מטילים על הכנסת לפקח מפעם לפעם, או בתוך שנה, או בתוך חצי שנה, חלק קטן מגיע כי אתה כותב בתוך החוק שצריך להגיע דיווח, ובחלק גדול של החוקים זה לא מגיע ואנחנו לא מצליחים להגיע לשלב הזה.
אורי מקלב: אני, לא משנה, אני גם מאשים את הקואליציה הקודמת ואני גם מאוד אתמוך אם אתם תעשו את זה אחרת.
אורי מקלב: מתוך השטף הזה לקחת את הדברים.
אורי מקלב: הם גם לא מרגישים אחרי זה מחויבים.
אורי מקלב: אתה יודע כמה ביקשנו עכשיו להחיל דין רציפות או לדחות תאריכים של דברים שעוד לא מימשו אותם, לא הצליחו לעשות את זה כבר כמה?
אורי מקלב: שש שנים, שבע שנים, שמונה שנים לא הצליחו לעשות אותם ומבקשים מאיתנו עוד הארכה לתת לזה.
אורי מקלב: הייתה עכשיו סדרה של דברים שהגיעו לכנסת בגלל שהיו צריכים לעשות אותם ולא עשו אותם, יש את הדברים האלה, אבל אני מדבר עכשיו לגופם של דברים בנושא הזה.
אורי מקלב: בסופו של דבר, אני לא יודע למה אתם לא חשים, אתם נחושים להעביר את החוק, אבל איפה החלק הזה שאתה לוקח כסף שעדיין לא נקבע עליו שום דבר, זה כאילו שאתה אומר שאדם חשוד יישב במעצר בינתיים.
אורי מקלב: אתה שם אותו בינתיים במאסר ואתה אומר, אתה לא בבית כלא כזה, יהיה בית כלא מיוחד לנושאים האלה שעד שאתה מואשם, עד שנבדוק את זה, וזה דבר שהוא פוגעני מאוד.
אורי מקלב: ואני אומר את זה גם מרחוק.
אורי מקלב: אני לא יכול להסתכל, כשצריך להיות יושר זה לא משנה אם זה טייקון, לא טייקון, יש יושר וביושר צריך להתהלך עם כולם.
אורי מקלב: אני זוכר בוויכוחים האלה על ששינסקי, אם לשנות את זה או לא לשנות, החלק המרכזי שהיה לנו בעניין הזה, ואנחנו נדרשנו בעניין הזה גם מבחינה מצפונית וערכית, אנחנו שאלנו גם את האנשים שאנחנו נוהגים להתייעץ: האם אתה יכול לשנות את האחוזים ואת ההסכמים באמצע?
אורי מקלב: חלק מהסיבה שאמרו לנו, הרי יש הסכם, איך אתה משנה הסכם?
אורי מקלב: אנחנו גם שאלנו שאלה של הלכה בעניין הזה, איך אני יכול להצביע על דבר שהיה הסכם גם אם אני חושב שהיה טעות?
אורי מקלב: נתנו להם מאוד נמוך, אבל היה הסכם, זה קודם כל, מילה לא משנים.
אורי מקלב: באו ואמרו לנו שהרווחים בגז זה לא נושא של הסכם ממוני רגיל, חוזה בין דברים, אלא זה משהו יותר של מיסוי.
אורי מקלב: במיסוי כולם יודעים שהממשלה יכולה לשנות תהליך של מיסוי גם באמצע.
אורי מקלב: במיסוי, גם אם קובעים 20% כולם יודעים שיכול להיות שבעוד שנה מישהו יחליט אחרת.
אורי מקלב: מס ערך מוסף, אף אחד לא יגיד שזה הסכם בין מישהו למישהו שיש מס ערך של 17%, 18%, זו התפיסה שלנו, עד כדי כך אנחנו מרגישים.
אורי מקלב: גם כאן, צריך להיות יושר, זה לא משנה אם להוא יש כסף, אין כסף, במיוחד כשאנחנו יודעים שזה יגיע רחוק מאוד.
אורי מקלב: אני לא מוצא כאן, מבחינה מצפונית וערכית, איך אתה לוקח ואתה אומר ואתה נותן כוח, בעצם יש לזה השלכות מעשיות על להתפשר.
אורי מקלב: אדם שיודע שהכסף שלו יהיה עכשיו הרבה שנים לא בשימוש והוא צריך לשים באיזה מקום, הוא יגיע ומה שהוא לא צריך לשלם הוא ישלם, הוא יאמר שעדיף לתת ככה.
אורי מקלב: ותדע לך, די בהתחלה כשנכנסתי לכנסת הייתי בוועדה לפניות הציבור, הצפנו את הנושא שיש ליגה של פקידי השומה.
אורי מקלב: יש ליגה שאומרת שכל פקיד שומה בכל מחוז, כשהוא משיג יותר כסף הוא מקבל דירוג ומקבל כל מיני דברים כאלה, כמו שהיום - - -
ניר אורבך: מירי סביון אמרה לנו שזה לא נכון, אני חייב להגיד את זה.
אורי מקלב: זה לא נכון?
אורי מקלב: יש ליגה ויש מקומות, אנחנו הוכחנו את זה והבאנו עובדים לשעבר שעבדו.
נירה שפק: תביא אותם עוד פעם, אנחנו נדע לטפל בזה.
אורי מקלב: ומי שחשף לפנינו זה עובד לשעבר.
אורי מקלב: עכשיו, יש אנשים שגמרו את חייהם בתוך זה והרבה יותר מזה ולכן הם הפסיקו לעבוד שם כפקיד שומה.
אורי מקלב: אתה מטיל עליו, הוא לא יכול להתעסק עם זה והוא אומר זהו - - - הוא לא יכול להתעסק.
אורי מקלב: כמה אנחנו יודעים, כמה אנחנו בחיי היום יום, אנחנו כחברי כנסת, יש לך דוח אתה אפילו אומר, אני לא מקבל את הזכויות שיש לי ואני בסופו של דבר נכנע.
אורי מקלב: באותה מידה היום היה כאן בוועדת חוקה דיון גם בנושא של קנסות והפיקוח עכשיו ואמרנו שאנחנו עושים נזק ציבורי בזה שאנחנו מעודדים את המשטרה לדווח כמה קנסות הם נתנו, כאילו זה מראה, זה מאפיין, זה משקף את עבודת המשטרה.
אורי מקלב: ממתי מספר הקנסות זה מה שמשקף?
אורי מקלב: מספר הפעולות, מספר הביקורים שעשית.
אורי מקלב: לא עשית קנסות סימן שלא היית?
אורי מקלב: זו מוטיבציה שלילית.
אורי מקלב: לכן אני מנסה לשכנע אתכם בעניין הזה, במיוחד כשאנחנו יודעים שזה לא נגמר פה, זה נגמר הרבה יותר מהחוק הזה, זה הולך להיות בסופו של דבר שגם אנשים שהם תעשיינים לא גדולים, או בעל צרכנייה, בסופו של דבר הכסף שלו יילקח, גם אם זה למשמרת זה נזק ומשמעות מאוד גדולה שאין לנו את המצפון ואת הזכות הערכית לעשות את זה.
ניר אורבך: חברת הכנסת נירה שפק.
נירה שפק: אני אגיד רק שני דברים כדי לאזן את הדברים.
ינון אזולאי: נירה, את יודעת שכשאת מאזנת אני גם אחר כך מאזן, חבל.
ינון אזולאי: הנכד שלך מחכה לך.
נירה שפק: אבל אי אפשר, אנחנו - - -
ינון אזולאי: אבל הבטחת לנכד שלך.
נירה שפק: הנכד שלי כבר הלך לישון, נראה לי.
נירה שפק: אני אומרת שני דברים, בואו נזכור שמדובר בחברות עם סוללה של אנשים שמטפלים בהם והם לא בדיוק הקוזק הנגזל.
נירה שפק: ואני אחזור, אין כאן קוזקים ואין כאן נגזלים, נמנע את הערת הביניים.
נירה שפק: בסוף זה גוף שיודע להתנהל עם הדברים ולעמוד על שלו ומחזיק סוללות, אנחנו לא בדיוק מדברים על העסק הקטן.
נירה שפק: שתיים, בואו נסתכל על המצב הקיים, מדברים על 100%, 75%, בוא נראה מה היה עד עכשיו.
נירה שפק: בגלל פרצה בחוק או בתהליך, 100% מהם היו צריכים להכניס כספים מ-2010 ולא הכניסו, למה?
נירה שפק: כי הם יכלו להגיד שעד שלא מגיע לפסק בית משפט אני לא צריך להפקיד את הכסף, עכשיו מה אכפת לי?
נירה שפק: הכסף עומד, עושים איתו, משקיעים איתו, לא מגיע לאזרח כמו שהבטחנו, ואני מזכירה לכם שזה מדרג שלישי, לא ראשון ולא שני, ורק כשהיחס בין מונה למכנה, הסבירו לנו עשר פעמים, זה אחת וחצי, יש חלק שגם הגיעו לשתיים, זאת אומרת אנחנו לא מדברים על הבן אדם המסכן בתוך זה ולא על החברה המסכנה.
נירה שפק: לכן אני אומרת בואו נראה, הייתה לנו תמונת ראי מקודם שבה הקופה נשארה ריקה שנים כי ניצלו את הסעיף הזה ואמרו אוקיי, עד שלא יהיה בית משפט לא ניכנס.
נירה שפק: כדי להקדים וכדי לזרז וכדי ש הם יבינו שכל דקה שעוברת יש לה משמעות כשהכסף אצלנו, אצלנו זה אצל האזרחים, לא אצלם, לכל השקעה שהם ירצו, אז זה תפקידנו.
אורי מקלב: את בעד חוק שאדם שהחזיר צ'ק בעקבות תלונה, שהוא אומר שהספה לא הייתה באותו צבע - -
נירה שפק: זה לא המקרה.
אורי מקלב: - - יצטרך להפקיד את הכסף ושהוא לא ירוויח מהדבר הזה?
נירה שפק: שאלנו, התדיינו בנושא, החזרנו אותם.
נירה שפק: כי כל הטענות האלה כבר עלו בדיונים במהלך השבועיים האלה והצגנו ואני רוצה להגיד שגם היושב ראש פיזר - - -
ינון אזולאי: את מדברת על שבועיים של דיונים, כאילו שבועיים לא עזבנו את הכיסא.
ינון אזולאי: לא, זה היה יום אחד של דיונים ועוד יום - - -
נירה שפק: אני הרגשתי שלא עזבתי את הכיסא.
נירה שפק: אתה יודע מה?
נירה שפק: יש גם דיונים של אחרי ולפני ולמידה, וינון, שנינו לומדים את הדברים.
ינון אזולאי: אז זה העניין, שאני לא הייתי בדיונים האלה שדיברתם שם, אולי היינו מצליחים להשיג עוד איזה משהו.
נירה שפק: ינון, אני גם לא הייתי שותפה למשא ומתן הזה, בסוף לא כולנו יכולים, אתה יודע, אנחנו לא ביוון, לא יודעת, גם מזה אפשר ללמוד, בסדר?
נירה שפק: בסוף אני באה ואומרת, כולל זה שלא רצו לחשוף נתונים, קושניר עצר דיון ואמר: עד שאין שקיפות, ואתה היית בזה ואנחנו פיזרנו ולא נתנו לדבר ואנחנו נסביר שמספיק להעלים מאיתנו מידע, שהתפקיד שלנו זה לעשות בקרה ואנחנו נעמוד על זה, וואלק, בואו תנו צ'אנס, בואו תסתכלו, בסוף כולנו, כמו שאמרת מראש, ינון, אמרת שבסוף אתה תצביע בעד, כולנו הולכים לאותו חוק.
ינון אזולאי: אז אני אתקן פה, החוק הזה טוב, יש בו - - -
ניר אורבך: שנייה אחת, חבר הכנסת ינון אזולאי.
ניר אורבך: סיימת?
נירה שפק: כן, תודה.
ניר אורבך: מאה אחוז, תודה רבה.
ינון אזולאי: בגלל שהיא אמרה את זה אז אני רוצה לתקן את העניין הזה.
ינון אזולאי: אמרתי שאני אצביע בעד, אני התכוונתי להגיד יותר שבחוק יש דברים שהם טובים ואם היו הולכים לפי מה שאנחנו מבקשים באמת שהיה ראוי להצביע בעד.
ינון אזולאי: יש תיקון אחד שעשו שהוא טוב, אני חושב ששאר התיקונים היו צריכים להגיע ליותר, ואמרתי את זה, ולצערי לא הגענו למצב הזה.
ינון אזולאי: אני אתן לך דוגמה, שלא נוגעים למשל, כשהביאו את ששינסקי 2 אמרו שיהיה את קרן הנגב.
ינון אזולאי: אגב, קרן הנגב, ייקחו ממנה כסף ויחזירו לקרן הנגב, אנחנו לא רואים שום אזכור בחוק הזה על קרן הנגב, מה שהיה הבטחות בכל הדיונים שהיו בששינסקי 2, שום הבטחה לחזרה לדבר הזה של קרן הנגב לא נמצאת בכלל.
ינון אזולאי: ודיברתי קודם גם עם הרב גפני, שהרב גפני, אני חושב, יודע טוב ממני ומהרבה אחרים פה והוא מכיר את זה טוב מאוד, ואני יודע ואני אמרתי שיש פה דברים שהם לא מוצאים חן בעיניי והם רעים בחוק הזה והוא אמר לי: ינון, אני לא חושב שצריך להצביע בעד החוק הזה, צריך להתנגד לחוק הזה, כי זה מביא לנו גם מצב תקדימי.
ינון אזולאי: וזה העיקר אצלי, תקדים לחוק ההסדרים עם כל ההסברים שהיו, ואלכס הסביר לי את זה בצורה, אני לא מסכים איתו, הכול בסדר, אבל הוא הסביר לי את זה בצורה שהוא יודע ומכיר את זה ואני מבין את זה בצורה שאני יודע ואני מכיר את זה ולכן אני אומר, הדבר הזה לא נכון ולא ראוי.
ינון אזולאי: לכן אני אומר, אם הובן, לא הובן, גם אמרתי, אבל זה לא נכון מה שאמרתי בעצמי, אני אומר שאני אצביע בעניין הזה, בסופו של דבר אני אתנגד לחוק כי אם לא יהיו השינויים שביקשנו אותם, שהם מהותיים מבחינתי, אז אני אצטרך להתנגד לחוק הזה.
נירה שפק: זכותך.
ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת ינון אזולאי.
אורי מקלב: אני רק רוצה להעיר שבהודעה של ועדת הכספים עצמה, שאני קורא אותה, כתוב שבמהלך הדיון עלה כי כוונת הרשות לקדם בחוק ההסדרים הקרוב חוק דומה בשיעורים מצומצמים יותר לעניין חברות גדולות במשק.
אלכס קושניר: זה לא בוועדת הכספים, זה בהסדרים.
אורי מקלב: אז זה לא הולך להיגמר בטייקונים, זה הולך להיגמר בעוד חברות, אני חושב שאתה גם אמרת את זה מקודם.
נירה שפק: לא, זה לא מה שהוא אמר.
אלכס קושניר: בואו נסכם את העניין הזה, יש שני חוקים נפרדים, החוק הזה מטפל בחברות הגז, הנפט ומשאבי הטבע ומטפל אך ורק ברווחי היתר, הוא לא מדבר על מס החברות ולא מדבר על כל שאר המסים.
אלכס קושניר: מה שנמצא בחוק ההסדרים כהצעה זה משהו שהולך לטפל במס הכנסה באחוזים נמוכים יותר ובמחזורים גבוהים מאוד.
אלכס קושניר: גם לי, ואני אומר את זה פה ואמרתי את זה גם לינון, יש הרבה מאוד שאלות על ההצעה הזאת ואנחנו נדון בה במהלך חוק ההסדרים.
אלכס קושניר: בכנסת לפני שבועות עברו שני חוקים שהגיעו לוועדת כספים שקיבלו דין רציפות, אחד היה אמור לטפל בנושא של הבנקים והשני היה אמור לטפל בנושא הזה.
אלכס קושניר: אני בחרתי בין שני החוקים, בגלל קוצר הזמן שהיה עד הפגרה, הייתי צריך לבחור אחד, בחרתי בחוק הזה מתוקף ההבנה שיש בו עניין מאוד מאוד גדולה לציבור כי מדובר כאן במשאבי טבע לא רק שלנו, אלא בעיקר בעיקר של הדורות הבאים.
אלכס קושניר: לכן נכון אמר ינון, שככל הנראה אנחנו נוכל להקים את קרן העושר עד סוף השנה או בתחילת שנת 22', אבל אני לא מסתפק במיליארד, היו צריכים להיות שם הרבה יותר כספים.
ינון אזולאי: נכון.
אלכס קושניר: החוק הזה, אחת המטרות שלו זה לשנות את התנהגות הנישום, כדי להגיע לשני הצדדים, להגיע לפשרות מהר יותר ולא להחזיק את הכסף אצלם, כי כולנו מבינים שמדובר פה בשומות של מאות מיליונים של שקלים שכמובן לכל נישום, וזה בסדר, זו זכותו, לכל נישום יש אינטרס כלכלי לנהל על זה דיון ארוך ככל שניתן כי בזמן הזה הכסף נשאר בחברה ועובד עבור החברה.
אלכס קושניר: אז אני מעדיף שהכסף הזה יהיה אצל הציבור ויעבוד אצל הציבור כי אותה קרן זמנית שמקימים גם היא הולכת להשקיע ולצבור ריבית וברגע שהכסף יהפוך חלוט הוא יעבור יחד עם הרווחים לתוך קרן העושר.
אורי מקלב: אבל אין איזון בפגיעה.
אורי מקלב: אם היית אומר שאם זה מתברר כלא נכון - -
אלכס קושניר: יש איזון בפגיעה מצוין.
אורי מקלב: - - הממשלה הייתה צריכה לתת לא רק את הריבית אלא הרבה יותר מזה, אז היה נקרא שיש איזון שגם שני הצדדים יכולים להפסיד - - -
ניר אורבך: חבר הכנסת קושניר, תודה רבה.
ניר אורבך: תהיו חזקים, אנחנו כעת עוברים לארבע הצבעות כי הוגשה רביזיה למעשה על כל הנושאים, אז אנחנו נעשה עוד פעם סעיף סעיף, רביזיה רביזיה, הצבעה הצבעה.
ניר אורבך: נעבור לסעיף הראשון, רביזיה על הסעיף הראשון.
ניר אורבך: מי בעד הרביזיה?
- דדון: שישה מתנגדים.
אורי מקלב: על חודו של קול.
ניר אורבך: הרביזיה נדחתה.
ניר אורבך: לגבי הסעיף השני.
ינון אזולאי: אלכס, רק תדע שיצאתי לקראתך ואתה לא יוצא לקראתי.
ינון אזולאי: תצביע יחד איתי.
אלכס קושניר: את סופרת אותי?
ינון אזולאי: נראה לך מישהו פה לא סופר אותך?
ינון אזולאי: אתה יושב ראש ועדת הכספים.
ניר אורבך: סעיף 3, מי בעד הרביזיה?
ניר אורבך: אם אלכס יאשר לי להימנע פעם אחת אני אעשה לך מחווה.
ינון אזולאי: לא, אני לא רוצה, אני לא רוצה שתעבור על הכללים של הקואליציה.
ינון אזולאי: אני אגיד לך במה, עזוב, יש לי דברים יותר חשובים.
ינון אזולאי: בעד – 2
ינון אזולאי: נמנעים - אין
ניר אורבך: אנחנו עוברים לרביזיה על הנושא של חבר הכנסת אזולאי, מי בעד הרביזיה?
ניר אורבך: הרביזיות נדחו וחוזרים לדיון בוועדת הכספים.
ניר אורבך: אני נועל את ישיבת ועדת הכנסת, תודה רבה.
מיקי לוי: האמת, בהמשך למה שאמר חבר-הכנסת בן-צור וקרעי, לפחות מהצד שלי – חודש ימים אני עושה מאמצים יחד עם היועצת המשפטית, המזכירה, כל מי שמעורב בעניין הזה, לנסות ולגשר בין אופוזיציה לקואליציה.
מיקי לוי: לעתים אמרתי שזה לא תפקידי בכלל.
מיקי לוי: יתרה מכך, במוצאי שבת, אחרי שיחות עם כל המעורבים משני הצדדים, קיבלתי החלטה להזמין אותם אל משרדי.
מיקי לוי: המעורבים, או שני הצדדים, חברי הכנסת הוזמנו למשרדי, יחד עם הנוגעים בדבר.
מיקי לוי: היה דיון ארוך מאוד של שעתיים.
מיקי לוי: אני אומר בצער רב, הרגשתי אכזבה ענקית כשהלכתי הביתה באותו ערב, שלא הצלחתי לגשר - זה לא קורה לי הרבה בחיים, כי מוותרים פה, לוחצים שם, נותנים שם.
מיקי לוי: לא הצלחנו לגשר.
מיקי לוי: באמת, עשינו מאמצים בלתי רגילים, אפילו ביקשתי מהקואליציה לבטל לאותו ערב את הוועדה המסדרת אם הדיונים שלנו יגלשו, נוכל להמשיך ולדון בעניין הזה.
מיקי לוי: לצערי, אני אומר לצערי, לא הצלחתי.
מיקי לוי: אין הרבה פעמים בחיים, אני לא מצליח בכל דבר, אבל בעניין הזה השקעתי כמעט חודש, למרות שלחלק אמרתי, שזה לא בדיוק התפקיד שלי.
מיקי לוי: אבל לקחתי עליי את נושא של האיזונים והגישור בין שני הצדדים.
מיקי לוי: לצערי, כשלתי בעניין.
מיקי לוי: עדיין, אני אומר עדיין, ודיברתי גם עם המעורבים מהצד השני - היד מושטת, אפשר למצוא פתרונות כאלה או אחרים.
מיקי לוי: אם הכול יהיה לא, לא, אז אני אמשיך להעלות חרס בידי.
מיקי לוי: יש לי ויכוחים גדולים עם הקואליציה, ואני שם את זה על השולחן.
מיקי לוי: אמרתי את זה גם בכל מיני שיחות סגורות, וגם בשיחות פתוחות.
מיקי לוי: אני לא אהוב את המצב – בלשון המעטה, לא היה כדבר הזה, וזה חבל.
מיקי לוי: מאוד הייתי רוצה שזה יהיה בהידברות.
מיקי לוי: אפשר להיות יריבים פוליטיים, ובסוף, כולנו הולכים מאחורי הפרסה – ומישהו אמר לי, מה אתה בא לשתות פה קפה?
מיקי לוי: אני בא לשתות קפה, אין שום שינוי באופי שלי בגלל התפקיד הזה.
מיקי לוי: עדיין אני חושב שאני יכול לגשר.
מיקי לוי: עדיין אני חושב שאם תבואנה בקשות, אני יכול לקחת אותן ולהציע לצד השני.
מיקי לוי: עדיין אני מנסה להשיג ועדה נוספת.
מיקי לוי: זה לא פשוט בשבילי, אני אומר לכם את זה חד-וחלק, למרות שזה לא תפקידי, מצאתי לנכון לעשות מין טיים אאוט, ולנסות ולגשר.
מיקי לוי: חבל שהעליתי חרס בידי.
מיקי לוי: אני אישית מרגיש לא נוח בלשון המעטה, מה שנקרא.
מיקי לוי: ועדיין אם יהיו משני הצדדים נכונות, כי אני מנסה לאזן.
מיקי לוי: אבל אני אומר, עדיין אפשר למצוא פתרון ולפשר.
מיקי לוי: ולעצם העניין כיושב-ראש, לא יכולתי שהבניין הזה ימשיך להתקיים ללא ועדות.
מיקי לוי: יש כאן ותיקים ממני שמבינים היטב שהבניין הזה אינו יכול לתפקד כשאין ועדות כנסת - זה הלב הפועם של הפרלמנט הישראלי.
מיקי לוי: לכן, אני אומר לכם, למרות שאתמול ניסיתי לעשות עוד איזשהו סיבוב - לא צלחה דרכי.
מיקי לוי: אני לא התנגדתי להקמת הוועדות כדי לנסות ולקיים את עבודת הכנסת.
מיקי לוי: הוועדה הזו, זה לא גן של שושנים.
מיקי לוי: מהמסדרונות האלה רצים פתאום באמצע היום לפה, דופקים, מה, מו, צעקות, עניינים – כן שינוי חוק, כן שינוי נושא – לא נגמר.
מיקי לוי: אנחנו סומכים עליך באמת שתנתב את הוועדה הזו בשום שכל.
מיקי לוי: זו אחת הוועדות בכנסת.
מיקי לוי: כי פה אתה חורץ גורלות של ועדות אחרות.
מיקי לוי: אולי שם מאשרים תקציבים, ובכלכלה מאשרים דברים נוספים, ובחינוך – מאשרים תשלומי הורים, אני לא יודע.
מיקי לוי: אבל כאן, כאן, זה המשך הדרך.
מיקי לוי: אנחנו מאחלים לך הצלחה מכל הלב בהמשך הדרך.
מיקי לוי: סומכים על היכולות שלך.
ניר אורבך: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
ניר אורבך: בבקשה, איתן גינזבורג.
איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח את הדברים בברכות, לברך אותך.
איתן גינזבורג: כמי שהיה האחרון שהרגיש, ומהמעט שהצלחנו להכיר בתקופת הכהונה של הכנסת הזאת, הכרתי אדם נעים הליכות, שקול, שקט, אבל חכם מאוד.
איתן גינזבורג: אין לי ספק שהתבונה הזאת תבוא לידי ביטוי בניהול הוועדה בשום שכל, וברגישות כלפי כל הצדדים בבית הזה.
איתן גינזבורג: כפי שאמר יושב-ראש הכנסת, בניגוד לוועדות אחרות, זוהי ועדה מקצועית, יש בה מין המקצועיות, אבל במהות שלה היא יותר ועדה תפעולית - היא ועדת הוועדות.
איתן גינזבורג: היא ראשית הצירים של הבית הזה.
איתן גינזבורג: בלי הוועדה הזאת, הבית הזה, משכן הכנסת לא פועל.
איתן גינזבורג: יושב-ראש הכנסת לא יכול כמעט לפעול ללא שיתוף פעולה של יושב-ראש הוועדה.
איתן גינזבורג: ושוחחנו רבות על תפקידך ועל היעדים שיש לוועדה הזאת.
איתן גינזבורג: מעבר לתפעול השוטף, יש גם כל מיני דברים שהיא צריכה להשיג, ודברים שלא הצלחנו להשיג בכנסת הקודמת.
איתן גינזבורג: אני בטוח שדרכך תצלח.
איתן גינזבורג: מאחל לך שכל מעשי ידיך יהיו להצלחה.
איתן גינזבורג: שתדע, אולי דווקא בוועדה הפוליטית הזאת מאוד, דווקא מפה יבוא אותו חיבור ואיזון שדיבר עליו יושב-ראש הכנסת, ואולי מפה תצא הבשורה לאיזון הראוי ולהסכמות.
איתן גינזבורג: המילה החשובה ביותר בכנסת היא הסמכות, היא הבנות.
איתן גינזבורג: על אף כל הפלוגתא שיש בין הצדדים, ועל אף חילוקי הדעות, הבית הזה עובד ואמור לעבוד על סמך הסכמות רחבות ככל הניתן – ראינו את זה רק אתמול בלילה, ואפשר לראות את זה לאורך השנים.
איתן גינזבורג: אני מאחל לך שתדע להגיע לאותם הבנות ואיזונים, ועבדה טובה שתצא מידיך.
ניר אורבך: איתן, תודה רבה.
ניר אורבך: חבר הכנסת פרוש.
מאיר פרוש: ראשית, ברכות על מינוי כיושב-ראש ועדת הכנסת.
מאיר פרוש: אני מאחל לך הרבה הצלחה.
מאיר פרוש: אבל אם תשאל אם אני מברך, אז מדוע לא הצבעתי בעד?
מאיר פרוש: – אני מאוד הייתי רוצה להצביע בעד יחד עם רוב החברים, אבל מאחר ואני הייתי במה שקרוי - הוועדה המסדרת במשך חודש ימים, ואם אתה בא בשליחות של מה שהתנהל פה עד עכשיו בחודש האחרון, אז ליבי מלא חששות.
מאיר פרוש: ראיתי אותך קצת בפעולה כאן, כי הרי היושב-ראש של ועדה מסדרת היה כמו שהממשלה עם שמונה ראשים, פה זה היה חמש ראשים – זה היה עידית סילמן, היה בועז, גינזבורג, מירב בן ארי, ואתה, לפעמים עזרת לה גם, אולי גם האוזר – כך זה היה נראה, והיה נראה לא טוב.
מאיר פרוש: היושב-ראש ביטא קצת את האכזבה שיש לנו מה שקורה בבית הזה, בבניין הזה.
מאיר פרוש: אני מאחל לך הצלחה כדי שתצליח לאחד את כל חברי הבית פה, כי אין סיבה שכל כך נריב.
מאיר פרוש: כשיש בחירות, בדמוקרטיה כשמצביעים, מצביעים, וכל אחד מקבל את חלקו.
מאיר פרוש: אני הייתי חבר בעירייה 13 שנים בירושלים, ואחר-כך, באתי לפה.
מאיר פרוש: אני יודע שאני מקבל כך מנדטים, על איקס מנדט מקבל כך חברים לפי האחוז, אף אחד לא יכול לגנוב לי את מה שיש לי.
מאיר פרוש: פה אני שומע תורה חדשה בדמוקרטיה.
מאיר פרוש: גם אם נניח מגיע לך לפי האחוז שלך את מספר החברים, אבל אני לוקח ממך, אבל עיגלת פינות בוועדה הזו בשביל ההצלחה – תן לי במקום אחר, אבל אתה לא יכול לקחת את הקול שלך.
מאיר פרוש: אז אני נמנעתי כדי לומר את מה שהיה על ליבי.
מאיר פרוש: אני רוצה לקוות שאתה תצליח ותשכיל לאחד את החברים פה.
ניר אורבך: חברת הכנסת אורית סטרוק.
אורית סטרוק: קודם כל, תרשה לי לקרוא לך בשמך הפרטי.
אורית סטרוק: אני מברכת אותך ברמה האישית.
אורית סטרוק: אני מאחלת לך הצלחה.
אורית סטרוק: בפעמים שנתנו לך לנהל את הוועדה המסדרת, אני חושבת שהיא התנהלה בצורה יותר נכונה ויותר ראויה.
אורית סטרוק: אני חושבת שיש לך את התכונות האישיות שמתאימות לכך.
אורית סטרוק: באמת, אני מאחלת לך מכל הלב הצלחה.
אורית סטרוק: זה ברמה האישית.
אורית סטרוק: עכשיו, אני רוצה להגיד ליושב-ראש הכנסת, אני שמחה שאתה כאן איתנו, כדי שסוף סוף תשמע את זה מכלי ראשון.
אורית סטרוק: אני רוצה להגיד את זה גם ליועמ"שית הראשית של הכנסת, שאני שמחה מאוד שסוף סוף היא גם כן איתנו.
אורית סטרוק: אני רוצה להגיד את זה לפרוטוקול.
אורית סטרוק: מה שקרה כאן עם החלוקה לוועדות – זה אחד האירועים הכי לא הוגנים שאני זוכרת אי פעם בחיי בכנסת.