GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גור בליי:
לכן במובן הזה היתרון הזה, בפסיקת בית המשפט העליון, כאשר נתנו הטבה כספית למפלגות מיוצגות בכנסת אל מול מפלגות שאינן מיוצגות זה נחשב כפגיעה בשוויון שמעוגן בסעיף 4 לחוק-יסוד: הכנסת.
גור בליי:
לכן זה מחייב רוב של 61 חברי כנסת בשלוש קריאות.
גור בליי:
שימו לב, כי חוק הפיזור עצמו מחייב 61 רק בקריאה השלישית.
גור בליי:
ברגע שיש פה הוראות מן הסוג הזה, שמאפשרות להמשיך להשתמש בכספי ההלוואה לא כמו בהסדר הרגיל, שאתה מחזיר את הכול מן המקדמה ואתה מגיע נקי מן ההלוואה, אלא אתה ממשיך עם זה לקמפיין הבחירות, זה נותן יתרון למפלגות קיימות ולכן צריך רוב של 61 בשלוש הקריאות, לפי עמדתנו, בהקשר הזה, וכך נעשה גם בסוף הכנסת העשרים ואחת ובסוף הכנסת העשרים ושתיים.
גור בליי:
דבר נוסף שאני רוצה להדגיש בהקשר הזה, שברגע שמאריכים את ההסדר יש פה גם חשש לאובדן כספי ציבור, וזה קרה לנו.
יצחק פינדרוס:
עם 80% יהיה לך לא רק חשש אלא בטוח עוד כספי ציבור לא יוחזרו בעקבות ההצעה המדהימה של רם שפע.
גור בליי:
זאת אומרת, הסדר ההלוואות המקורי אולי מבוסס על זה שאתה מקזז בסוף ובסופו של דבר המפלגות מגיעות לבחירות כשהן לא חייבות שום דבר על ההלוואה.
גור בליי:
ברגע שפה אתה מאפשר גרירה לכנסת הבאה ואתה לא מחייב אותם להחזיר את הכול עד הסוף – אני מבין שיכול להיות שאין ברירה אלא לעשות את זה כי באמת, כפי שאנחנו מבינים, המפלגות לא מסוגלות כרגע להחזיר את הכול, או זה יאכל להם את כל המקדמה, במובן הזה כנראה אנחנו באותו מצב גם עכשיו כי בהנחה שהכנסת מתפזרת גם פה זה כנסת מאוד מאוד קצרה.
גור בליי:
אבל צריך להבין שהמשמעות היא שמפלגות שלא ייבחרו לכנסת הבאה לא יהיה להן בעצם מאיפה להחזיר את ההלוואה.
גור בליי:
בבחירות האחרונות זה קרה לנו עם שתי מפלגות, שלקחו הלוואות ולא היו יכולות להחזיר אותן כי הן לא התמודדו לכנסת העשרים ושלוש.
גור בליי:
יש את החשש הזה גם אם מאריכים את ההסדר הזה כאן.
יצחק פינדרוס:
איתן, הוא דיבר בשמך יפה, הציג את ההצעה שלך יפה מאוד.
איתן גינזבורג:
זה דבר מקובל, שיושב-ראש ועדה מביא דברים.
איתן גינזבורג:
גם כשאתה ניהלת את ועדת הכספים הבאת הצעות משלך, זה בסדר גמור.
יצחק פינדרוס:
דברים כאלה הבאתי בהסכמה.
איתן גינזבורג:
אנחנו עוד לא מצביעים על שום דבר.
איתן גינזבורג:
אנחנו באים לדון.
איתן גינזבורג:
זה מצע לדיון.
איתן גינזבורג:
מה שמוצע כאן הוא מצע לדיון.
איתן גינזבורג:
זה גם בתשובה לדבריו של חמד עמאר.
איתן גינזבורג:
מכיוון שאנחנו עוסקים עכשיו בחוק התפזרות הכנסת, וגם בפעם שעברה בדיוק באותו מקום דנו בדיוק באותם דברים, חשבתי שנכון לדון לא רק בתאריך אלא גם בכל המנגנונים הקשורים לכך.
איתן גינזבורג:
לכן מה שמוצע כאן הוא מצע לדיון.
איתן גינזבורג:
לא מטעם הוועדה אלא מטעם חברי כנסת שונים.
איתן גינזבורג:
גם אתה העלית קודם הצעה, להעלות את זה ב-5%.
איתן גינזבורג:
השופטת שמעה את עמדתך.
איתן גינזבורג:
אני חושב שבסדר גמור שדנים פה בהצעות שונות.
איתן גינזבורג:
זה הזמן לדון.
איתן גינזבורג:
ברגע שיעבור החוק כבר אי אפשר יהיה לדון ויהיה יותר קשה ומסובך.
איתן גינזבורג:
לכן טוב שמתקיים הדיון הזה.
איתן גינזבורג:
אנחנו נמשיך לקיים אותו.
איתן גינזבורג:
אנחנו ננסה להגיע לכמה שיותר הסכמות.
איתן גינזבורג:
אני לא בא לעשות מחטפים לאף אחד.
איתן גינזבורג:
כולכם מכירים אותי.
איתן גינזבורג:
אבל כן צריך לדון על הדברים האלה.
איתן גינזבורג:
נשמע תיכף את חשב הכנסת ונצא להפסקה, נדבר עם כל הסיעות, ננסה להגיע להסכמות.
איתן גינזבורג:
אני לא בטוח שנגיע, יכול להיות שיהיה פה עניין של רוב ומיעוט.
איתן גינזבורג:
גם בפעם שעברה, אגב, היה רוב ומיעוט, אבל ננסה להגיע להסכמות.
יצחק פינדרוס:
א', אני חושב שההיגיון אומר, במקום לכתוב תאריך: שלוש שנים וארבעה חודשים, או חמש שנים ושלושה חודשים, או שנתיים וארבעה חודשים, לכתוב: "התאריך הקבוע בחוק לכנסת העשרים וחמש".
יצחק פינדרוס:
זה ההיגיון, זה הדבר הנכון לעשות, זה מה שצריך לעשות.
יצחק פינדרוס:
ברור שצריך להפסיק את הגבייה בתקופת הבחירות.
יצחק פינדרוס:
אני אומר כל הזמן ואני חוזר על מה שאמרתי קודם.
יצחק פינדרוס:
אני רוצה גם להגיד אולי – השופטת כבר לא פה אבל, איתן, אני רוצה שאתה אולי, אני יודע שבכנסת קשה לשכנע עם היגיון, אבל אולי אצליח להסביר.
יצחק פינדרוס:
אני בוגר השלטון המקומי.
יצחק פינדרוס:
לטעמי השחיתויות בשלטון המקומי נובעות מן הבירוקרטיה.
יצחק פינדרוס:
זאת אומרת, השחיתות לא באה בגלל שיש ראש עיר מושחת או בגלל שיש יושב-ראש ועדה מקומית מושחת.
יצחק פינדרוס:
התוצאה היא בסוף שהופך להיות ראש עיר מושחת ויושב-ראש ועדה מקומית מושחת.
יצחק פינדרוס:
אבל אם בא יזם והוא לא יכול לקבל היתר בנייה בדרך המלך והוא נאלץ לשלם שוחד, בסוף הוא מוצא את ראש העיר, שהוא מצליח למצוא אותו בנקודת חולשה והוא נותן לו שוחד.
יצחק פינדרוס:
שחיתות באה ממערכת שעושה בשביל פופוליזם – זה נראה טוב, אתה קובע כללים, ובסוף אתה משלם מחיר.
יצחק פינדרוס:
בסוף מערכת בחירות עולה כסף.
יצחק פינדרוס:
אנשים להוטים להצליח בבחירות ומוציאים כסף.
יצחק פינדרוס:
אתה צריך להיות בסופו של דבר הגיוני.
יצחק פינדרוס:
למפלגות יש הוצאות.
יצחק פינדרוס:
המערכת צריכה להיות הגיונית.
יצחק פינדרוס:
מפלגות נמצאות אחרי שלוש מערכות בחירות, בדרך לרביעית, בתוך תקופה מאוד מאוד קצרה, כפי שאמר עו"ד גור בליי.
יצחק פינדרוס:
עברו 12 חודשים.
יצחק פינדרוס:
הם עוד גוררים הלוואה מן הכנסת העשרים ואחת, רוב המפלגות גוררות עוד את ההלוואות משם.
יצחק פינדרוס:
לכן אנחנו כן צריכים לראות, אם לא מעלים ל-1.3 מיחידת המימון, זאת אומרת בעצם בבחירות עכשיו בפועל יצטרכו למצוא דרך איך להוריד 30% מן ההוצאות, לא יעזור כלום, אם נישאר על 1 יחידת מימון.
יצחק פינדרוס:
אני כבר לא מדבר אם תתקבל ההצעה של רם שפע, אז יצטרכו להוריד 50%, אבל אם לא אז ירד 30% מן המימון.
יצחק פינדרוס:
בסופו של דבר אם לא ניתן להם אפשרות לקחת הלוואה עד התאריך הקובע לכנסת העשרים וחמש ונפסיק את הגבייה בתקופת הבחירות, אנחנו יוצרים לעצמנו מצב שהיה בעבר, אני מזכיר לכולם, ש-90% מן המפלגות עברו על חוקי הבחירות.
יצחק פינדרוס:
מי שרוצה יכול לקרוא בדוח מבקר המדינה – 90% מן המפלגות.
יצחק פינדרוס:
אני גאה להיות במפלגה היחידה שלא עברה על החוקים.
יצחק פינדרוס:
אני אומר לך בכנות, המפלגה היחידה שבכל דוחות מבקר המדינה נכתב שהיא לא עברה על חוקי הבחירות הייתה אנחנו, במשך שנים רבות, לא פעם, לא פעמיים ולא שלוש פעמים.
בועז טופורובסקי:
גם אנחנו.
בועז טופורובסקי:
גם יש עתיד לא.
יצחק פינדרוס:
אני אומר לך גם עכשיו: אל תביאו למצב שבשביל כותרת נחמדה אנחנו נהיה שם.
יצחק פינדרוס:
לכן אני אומר שוב: צריך לעשות את זה עד התאריך הקובע לכנסת העשרים וחמש, כי זה ההיגיון.
יצחק פינדרוס:
צריך לקבוע שבתקופת הבחירות לא גובים.
יצחק פינדרוס:
12 חודשים יורדים אבל מה שקובע זה תחילת כהונתה של הכנסת העשרים וחמש.
איתן גינזבורג:
המנגנון שהיה בכנסת האחרונה, שגם היה מנגנון חריג.
איתן גינזבורג:
נכון, גור?
יצחק פינדרוס:
ל-52 חודשים, שזה היה משהו מטורף.
איתן גינזבורג:
המנגנון שהיה בכנסת האחרונה דיבר על 52 חודשים.
איתן גינזבורג:
אני מבין שגם חשב הכנסת – עכשיו אולי נפנה אליך, בוא תאמר מה עמדתך בנושא הזה.
חיים אבידור:
המנגנון של הכנסת הקודמת דיבר על 52 חודשים.
חיים אבידור:
זה מנגנון שהגדיל את הזכאות של המפלגות להלוואות, כי המקור היה 36 חודשים.
חיים אבידור:
הרי המנגנון אומר שכל מפלגה זכאית לקבל 50% מן המימון השוטף שלה כפול 36 חודשים.
ארבל אסטרחן:
זה החוק הקבוע היום.
איתן גינזבורג:
זה ההסדר הרגיל.
חיים אבידור:
בהוראת השעה הקודמת הגדילו את זה לכפול 52 מיליון שקל.
חיים אבידור:
מה שקורה פה, כאן אנחנו ממשיכים מ-52 חודשים, רק רואים כמה נשאר בלוח הסילוקים על ה-52 חודשים.
חיים אבידור:
אם שוב נגדיל אז עוד פעם, תתחיל הכנסת העשרים וארבע ועוד פעם כל מפלגה תוכל להגדיל את המסגרת שלה ואנחנו לא נגמור עם זה בחיים.
חיים אבידור:
המנגנון שאנחנו מדברים עליו לא מחזיר ל-36 חודשים אבל הוא יוצר איזו מערכת גמילה מן ההלוואות האלה על ידי שהוא קובע מסלול פירעון, לוח סילוקים שייגמר בתום הקדנציה הבאה, בהנחה שהקדנציה הבאה תשלים את ימיה.
יצחק פינדרוס:
אז בואו נקבע, נכתוב: עד הקדנציה הבאה.
יצחק פינדרוס:
אני מוכן לקבל את זה.
יצחק פינדרוס:
לא למשוך את זה מעבר.
יצחק פינדרוס:
להגיד: עד לבחירות הבאות אלינו כקבוע בחוק.
בועז טופורובסקי:
עד תום הקדנציה הבאה זה יותר משלוש שנים, זה יותר מ-40 חודשים.
חיים אבידור:
בגלל זה כתוב שם: ארבע שנים, 36 חודשים פלוס ארבעה חודשים.
בועז טופורובסקי:
זה 40 חודשים, זה לא ארבע שנים.
בועז טופורובסקי:
הקדנציה הבאה היא הרי ארבע שנים ועשרה חודשים.
יצחק פינדרוס:
אני מדבר על 48 חודשים, אבל יש כאן היגיון מקובל.
אלעזר שטרן:
אם זה יהיה 40 חודשים, דיינו.
חיים אבידור:
החוק גם מדבר על זה שצריך לקבוע איזשהו מנגנון.
חיים אבידור:
אני לא רוצה להגיע למצב שאנחנו נעשה את זה יותר ואז בתחילת הקדנציה, בהנחה שהמפלגה היא סטטית, ואתה אמרת שהמפלגה שלך סטטית מבחינת מספר חברי הכנסת, בהנחה שהמפלגה היא סטטית אם אנחנו נגדיל את זה ליותר אז עוד פעם תתחיל הקדנציה הבאה, אתה תבוא ותגיד: אוקיי, אני רוצה להגדיל את ההלוואה, כי מדובר על תוספת של חודשים.
חיים אבידור:
אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.
חיים אבידור:
כך לא נגמול את המפלגות לעולם מן ההלוואות.
בועז טופורובסקי:
אני מבין את עניין 40 החודשים אבל, איתן, לדעתי אי אפשר להמשיך בגבייה במהלך הבחירות.
איתן גינזבורג:
בטח שלא.
בועז טופורובסקי:
צריך להפסיק את הגבייה של פירעון ההלוואה במהלך אותם 90 ימים, או כמה ימים שיהיו, של הבחירות, כי אז זה בעצם מוריד את המימון.
בועז טופורובסקי:
אני כן מתחבר למה שהיה לפני כן, שמפסיקים את פירעון ההלוואה הקודמת בתקופת הבחירות, שזה שונה ממה שכתוב כאן.
בועז טופורובסקי:
כאן אתה ממשיך בגבייה.
חיים אבידור:
עוד פעם אני רוצה להדגיש, בתקופת הבחירות המקור היה בכלל לקזז את כל ההלוואה ממימון הבחירות.
איתן גינזבורג:
אבל אנחנו שוב במצב חריג ואי אפשר ליצור מצב שבו יקזזו את ההלוואה מן המקדמות כי פשוט לא יהיו בחירות, אנשים לא יוכלו להתמודד.
אלעזר שטרן:
בבחירות אנחנו מקבלים תוספת.
איתן גינזבורג:
לא, לא.
בועז טופורובסקי:
לא מקזזים – זה נמצא בהצעה.
בועז טופורובסקי:
אבל ממשיכים בגבייה – את זה צריך לבטל.
חמד עמאר:
איך המצב עכשיו מבחינת המפלגות?
חמד עמאר:
בגלל שהיו שלוש מערכות בחירות האחת אחרי השנייה.
חמד עמאר:
בדרך כלל המפלגות לקחו הלוואות.
חמד עמאר:
איך היה ההחזר?
חמד עמאר:
איך הסידור עכשיו?
חמד עמאר:
כי אנחנו לא במצב רגיל, אנחנו נכנסים למערכת בחירות רביעית.
חמד עמאר:
מה המצב?
חיים אבידור:
המצב הוא שהמפלגות עומדות היום על יתרה של 173 מיליוני שקלים, אבל אם נממש את מה שכתוב, שניתן יהיה לקחת בימים הקרובים 80% מסכום ההלוואה שמגיע, אז יכולים לקבל עוד 70 ומשהו מיליוני שקלים, 80% ממה שמגיע, אלה שלא לקחו הלוואה מלאה או לא לקחו בכלל.
איתן גינזבורג:
בכמה סיעות מדובר?
יצחק פינדרוס:
הצעת פשרה: לא לקחת יותר אבל אלה שלקחו - - -.
יצחק פינדרוס:
צריך להתחשב במצב הקורונה.
חיים אבידור:
12 מפלגות לא לקחו את מלוא מכסת ההלוואות.
חיים אבידור:
יש עוד שתי מפלגות שלא לקחו בכלל.
איתן גינזבורג:
אז הן גם יכולות להשתמש בזה.
איתן גינזבורג:
ויש מפלגות שלקחו הלוואות במלוא הסכום שיכלו?
חיים אבידור:
יש מפלגות שלקחו את מלוא סכום ההלוואות.
חמד עמאר:
ואז הן לא יכולות לקחת הלוואה עכשיו?
חיים אבידור:
לא.
חיים אבידור:
הן ניצלו את מלוא המכסה.
מיכאל מלכיאלי:
ככל שאלה בחירות חדשות, למה לקשר את זה לאירוע הקודם?
חיים אבידור:
אני חייב לשתף אתכם בחששות שיש לי.
חיים אבידור:
חווינו פעם ראשונה מצב ששתי מפלגות לא החזירו הלוואות, בגלל המנגנון שקבעו בבחירות לכנסת העשרים ושלוש, שלא מחזירים את תקרת ההלוואה ממימון הבחירות.
חיים אבידור:
היו שתי מפלגות שלקחו הלוואות, השתמשו בהן ובכלל לא התמודדו, והכסף הלך.
חמד עמאר:
אין שום מנגנון שיחזיר את הכסף אפילו אם לא התמודדו?
חיים אבידור:
רק לעשות איזשהם הליכי גבייה.
איתן גינזבורג:
הוצאה לפועל.
איתן גינזבורג:
אבל אין להם כלום, אין להם סניפים ואין כלום.
איתן גינזבורג:
מה תעשה?
ארבל אסטרחן:
לפעמים יש כי הם קיבלו את הכסף.
חמד עמאר:
אבל איפה הכסף נוצל?
חמד עמאר:
לא בודקים?
מיכאל מלכיאלי:
אין ערבויות אישיות?
ארבל אסטרחן:
אין ערבויות אישיות.
גור בליי:
הכנסת פועלת מול שתי המפלגות הללו אבל באופן אמיתי, רוב הכסף נוצל והשתמשו בו.
גור בליי:
אם אין להם נכסים ואת הכסף הוציאו אז גם אין מאיפה לגבות.
חיים אבידור:
אם מסתכלים על המצב של המפלגות נכון להיום, יש מפלגות שלקחו הלוואות לפי המצב שלהן היום אבל הן הולכות להתכווץ מאוד.
חיים אבידור:
אנחנו יודעים שהן הולכות להתכווץ מאוד.
חיים אבידור:
זאת אומרת, קודם כול בואו נקווה שהן יעברו את אחוז החסימה כי אם לא יעברו את אחוז החסימה אז הכסף ילך.
בועז טופורובסקי:
מי למשל?
בועז טופורובסקי:
אילו מפלגות?
חיים אבידור:
אני לא יודע.
חיים אבידור:
אתם יודעים טוב יותר ממני.
חיים אבידור:
הסיכון גדול.
חיים אבידור:
אני מבקש להמשיך לפרוע גם במהלך תקופת הבחירות על מנת להקטין את הסיכון.
חמד עמאר:
איתן, אני מבקש שלא נצביע על שום דבר היום ונמשיך לדון בזה.
חמד עמאר:
אחרי שנקיים התייעצויות בסיעות ובמפלגות נקיים הצבעות מחר.
גור בליי:
שלא נשכח, במידה והוועדה מחליטה להפסיק את הגבייה אז במינימום צריך שמספר התשלומים יעלה מ-40 ל-43 כי יש שלושה חודשים פחות שבהם מחזירים, כלומר שמפלגות לא ייפגעו מזה.
חמד עמאר:
בכנסת הבאה, אם הבחירות אמורות להתקיים ב-23 במרץ, אז יהיו ארבע שנים?
איתן גינזבורג:
ארבע שנים פלוס, כמו עכשיו.
בועז טופורובסקי:
אני נוטה להיות בעד הפסקת הגבייה והעלאה ל-43 חודשים, אבל אני מקבל את דבריו של חשב הכנסת.
בועז טופורובסקי:
צריך בכל מקרה התייעצות.
איתן גינזבורג:
ברור שהנושאים האלה מגיעים בהסכמות.
איתן גינזבורג:
יצטרכו לדון בזה עם גזברי המפלגות וכולי.
איתן גינזבורג:
חשוב לקיים את הדיון הזה כי בסוף נצטרך להכריע, נצטרך לקיים דיון, אבל לא נצביע כל עוד לא יהיו הסכמות.
בועז טופורובסקי:
מה גובה החוב שעומד בסיכון?
בועז טופורובסקי:
יש הערכה?
חיים אבידור:
הסיכון גדל באותם תשלומים שלא פורעים.
בועז טופורובסקי:
האם יש הערכה לסך התשלומים?
בועז טופורובסקי:
לא מאיפה המפלגות.
חיים אבידור:
אני לא מתחיל לחסל מפלגות, אני לא רוצה לעשות את זה.
חמד עמאר:
זה גם לא התפקיד שלך.
איתן גינזבורג:
נראה לי שיש פה הבנה והסכמה שבתקופת המקדמות אי אפשר לגבות.
איתן גינזבורג:
מאוד מאוד קשה לכולם להתנהל בצורה כזאת, בטח למפלגות הקטנות.
איתן גינזבורג:
זה דבר שצריך לקחת בחשבון.
איתן גינזבורג:
צריך לחשוב על משך התקופה על ידי כל המפלגות, לראות מה נכון לעשות.
איתן גינזבורג:
מצד אחד, לאפשר את הקיום, מצד שני, לא להגזים.
איתן גינזבורג:
יש לך עוד משהו מעבר לזה?
אופיר סופר:
איתן, אתה מתכוון להצביע על זה?
איתן גינזבורג:
עכשיו אנחנו רק דנים בנושאים הללו.
איתן גינזבורג:
אני אודיע על הצבעה.
חמד עמאר:
בואו נעשה הצבעות מחר ב-9 בבוקר, אחרי שנקיים את כל הדיונים.
אופיר סופר:
אנחנו רוצים לדעת להיערך.
איתן גינזבורג:
אני מבין.
איתן גינזבורג:
כרגע אנחנו רק דנים.
איתן גינזבורג:
יש עוד נושאים.
איתן גינזבורג:
תיכף נדבר על תעמולת בחירות, אחרי כן נדבר על תאריך הבחירות.
איתן גינזבורג:
זה חלק מן הדיון.
איתן גינזבורג:
כרגע אנחנו עורכים דיון.
איתן גינזבורג:
לא נצביע.
אופיר סופר:
מתי יהיה דיון על תאריך הבחירות?
איתן גינזבורג:
בהמשך.
איתן גינזבורג:
אנחנו ממשיכים, אנחנו בישיבה נמשכת.
מיכאל מלכיאלי:
לא תהיה הצבעה היום?
איתן גינזבורג:
אני מעריך שלא נגיע להחלטה כי יש עוד דברים, אנחנו צריכים לשמוע את הוועדה הציבורית.
חמד עמאר:
ב-9 בבוקר נגיע מוכנים, אחרי שנשב עם הסיעות ונדע את העמדות שלנו ואז מחר בבוקר אנחנו נצביע.
חמד עמאר:
צריכים לבוא מוכנים.
חמד עמאר:
אפילו ב-8 בבוקר נתחיל מחר את הדיון.
חיים אבידור:
הייתי מבקש אם אפשר היה אולי, ככל שתהיה הקטנה ביחידת המימון, להקטין את ההקטנה ולא לעצור את הגבייה.
חיים אבידור:
אגיד לך מה מסתתר מאחורי זה.
חיים אבידור:
כי ככל שלא יהיו מפלגות שירוצו בבחירות הבאות אז ממילא הן לא מקבלות את מימון הבחירות, אבל אני בינתיים פורע להן הלוואות וכך אני מקטין את החוב שלהן.
ארבל אסטרחן:
אפשר להגיד שמפלגה שלא הגישה רשימת מועמדים הגבייה ממנה תימשך.
גור בליי:
זה נעשה, זה בכל מקרה.
חמד עמאר:
אבל אין לנו מפלגות כאלה שלא ירוצו וקיימות בינתיים.
חמד עמאר:
בתוך עמנו אנחנו חיים, אז אין לנו כאלה.
ארבל אסטרחן:
בפעם שעברה היו שתיים.
חמד עמאר:
אבל בכנסת הנוכחית מי שנמצאים היום, אני לא רואה מפלגה אחת שלא תרוץ בבחירות הבאות.
חמד עמאר:
כולן ירוצו.
חמד עמאר:
בואו ניקח את המצב הקיים.
גור בליי:
מה שעשינו בשתי הוראות השעה הקודמות – שוב, אפשר לשנות את זה – שמרגע שהחוק עבר הגבייה נפסקה, אבל אחרי הגשת רשימות המועמדים היא התחדשה לגבי מי שלא הגיש רשימות מועמדים.
חיים אבידור:
אבל עדיין יש איזה פער של תשלום או שני תשלומים, תלוי מתי זה היה.
גור בליי:
כן, יש פער של תשלום או שני תשלומים שלא ירדו בתקופה הזאת.
איתן גינזבורג:
זה עוד לא אומר שממשיכים לגבות.
איתן גינזבורג:
זה אומר שנוצר איזה זנב קטן.
בועז טופורובסקי:
שאלה קטנה: מפלגה קיימת שלא מיוצגת בכנסת זכאית להלוואה באיזה גובה של סכום?
בועז טופורובסקי:
או שהיא לא זכאית?
ארבל אסטרחן:
היא לא זכאית.
ארבל אסטרחן:
זה מה שאמר גור על עניין הפגיעה בשוויון.
גור בליי:
זה רק מפלגות קיימות.
איתן גינזבורג:
אבל זה המנגנון תמיד, מאז ומעולם, זו השיטה, כך היא בנויה.
ארבל אסטרחן:
אבל השיטה נועדה גם להבטיח את ההבדל.
איתן גינזבורג:
עד כאן בנושא הזה.
איתן גינזבורג:
בואו נדבר על תאריך הבחירות.
בועז טופורובסקי:
31 בדצמבר.
איתן גינזבורג:
הגיעו לכאן גם מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית היעילה והפעילה וגם היועץ המשפטי המוכשר והטוב של הוועדה.
איתן גינזבורג:
נדון בתאריכי הבחירות.
מיכאל מלכיאלי:
אפשר להיצמד לתאריכים עבריים?
איתן גינזבורג:
אתה תעשה את התרגום בגוף הסרט.
מיכאל מלכיאלי:
אני לא מצליח, אין לי פה בטלפון הלא כשר הזה לוח שנה.
איתן גינזבורג:
אני אעזור לך בזה.
איתן גינזבורג:
אני רוצה לומר את הדברים הבאים: אנחנו מדברים על מצב פוליטי קיים.
איתן גינזבורג:
ככל שלא יעבור תקציב, וכך נראה שיקרה, הכנסת עתידה להתפזר ב-23 בדצמבר והבחירות אמורות להתקיים ב-23 במרץ, י' בניסן.
איתן גינזבורג:
זה אומר שלושה ימים לפני חג הפסח.
איתן גינזבורג:
לדעתי זה יהיה אתגר גדול לוועדת הבחירות המרכזית לספור את הקולות במעטפות הכפולות.
איתן גינזבורג:
אני מזכיר לכם שעל פי חוק, הכנסת החדשה צריכה להתכנס שבועיים לאחר יום הבחירות.
ארבל אסטרחן:
ביום ה-14 אחרי יום הבחירות.
חמד עמאר:
אבל לא חייב.
חמד עמאר:
אנחנו כבר עשינו את זה חודש אחרי יום הבחירות.
איתן גינזבורג:
לא, אף פעם לא, אין דבר כזה.
ארבל אסטרחן:
זה נדחה רק אם יום הכינוס נופל על חג, ואז זה נדחה ביום אחד.
בועז טופורובסקי:
מתי ליל הסדר?
איתן גינזבורג:
ליל הסדר ב-27 במרץ.
ארבל אסטרחן:
אגב, גם אז זו בעיה כי אם יש דחייה של הכינוס בגלל חג לפי החוק הדחייה היא של יום.
איתן גינזבורג:
בסדר, ואחרי זה יש את יום השואה.
איתן גינזבורג:
אז: 23 בדצמבר – 23 במרץ.
איתן גינזבורג:
אני חוזר על זה: הבחירות יכולות להתקיים ב-23 במרץ.
איתן גינזבורג:
יש את הסיפור של פסח.
איתן גינזבורג:
כינוס הכנסת יהיה ב-6 באפריל.
איתן גינזבורג:
זה ערב לפני ערב יום השואה.
איתן גינזבורג:
הייתי מציע לבחון אפשרות להקדים את מועד הבחירות מ-23 במרץ, מכל הסיבות, גם כי צריך לקצר את תקופת הבחירות בגלל המצב שבו אנחנו נמצאים, קורונה וכולי, וגם בגלל הסמיכות לחג הפסח, ולאחר מכן מגיע גם חג הרמדאן, גם את זה צריך לזכור.
איתן גינזבורג:
הייתי מציע להתכנס למשהו הרבה יותר קרוב.
איתן גינזבורג:
אני פותח כאן את הדיון לחברים.
איתן גינזבורג:
היו הצעות שדיברו איתי חברים על 23 בפברואר, י"א אדר, כלומר חודש לפני המועד.
איתן גינזבורג:
היו הצעות על 2 במרץ, י"ח באדר, היו הצעות על 9 במרץ, כ"ה באדר, שזה הכול סביב התקופה של 90 ימים מן המועד שבו אנחנו נמצאים, פחות או יותר.
איתן גינזבורג:
אני פותח את הדיון.
חמד עמאר:
אני מציע, לפני שנפתח את הדיון לחברי הכנסת, לשמוע את אנשי ועדת הבחירות המרכזית כי אנחנו במצב חריג מאוד – גם קורונה, גם אנשים מבודדים, גם אנשים חולים.
חמד עמאר:
בואו נשמע קודם את אנשי ועדת הבחירות המרכזית ואז נוכל לגבש עמדה לפי התפיסה של ועדת הבחירות המרכזית.
איתן גינזבורג:
בסדר.
איתן גינזבורג:
בבקשה, אורלי עדס.
אורלי עדס:
צוהריים טובים.
אורלי עדס:
אני חושבת שכולם מבינים באילו אתגרים צפויה לעמוד ועדת הבחירות.
אורלי עדס:
קודם כול, ללא קורונה, זו מערכת בחירות רביעית בטווח של שנה וחצי ויש לזה משמעות.
איתן גינזבורג:
אתם לא מיומנים לעבוד יותר מהר?
אורלי עדס:
מיומנים מאוד, אבל עדיין זה להתחיל מאפס בכל פעם מחדש.
אורלי עדס:
אין נקודת הפסקה שממנה ממשיכים.
אורלי עדס:
זה בדיוק העניין.
אורלי עדס:
כבר אמרתי הבוקר ואני אומרת שוב: בחירות הן מגה פרויקט.
אורלי עדס:
זה פרויקט בסדר גודל אדיר שמקיף את כל מדינת ישראל, שמשתתפים בו בממוצע 70% מתושבי מדינת ישראל, נוטלים בו חלק כ-100,000 עובדים, וקרוב לוודאי שבבחירות בצל קורונה יהיו הרבה יותר עובדים.
קריאה:
בטח יהיו יותר קלפיות.
אורלי עדס:
הכול בהיקפים נורא גדולים וברחבי כל המדינה.
אורלי עדס:
זה המבצע האזרחי הכי גדול במדינה.
אורלי עדס:
אין ספק שהאתגר שצפוי לנו – כל שלוש המערכות האחרונות הציבו בפנינו אתגרים, כל אחת אתגרים משלה, ותוך כדי תנועה התמודדנו איתם, עמדנו בהם, כולל זה שהיינו המדינה הראשונה בעולם שהתמודדה עם בחירות בקורונה.
אורלי עדס:
אני מזכירה לכם, אנחנו הראשונים שהיו אצלם בחירות בקורונה, עשינו את אוהלי ההצבעה וזה עבד.
תהלה פרידמן:
היה נעים לשמוע.
תהלה פרידמן:
הרבה התקשרו אלינו מן האוהלים.
אורלי עדס:
תתפלאי, במקרה הזה ממש.
חמד עמאר:
לא רק אל ראש הממשלה, גם אליכם מתקשרים.
אורלי עדס:
האתגרים עצומים.
אורלי עדס:
זה לעשות את מערכת הבחירות בהיקפים ובלוחות הזמנים שלא השתנו משנת 1969, כשהכול מאוד מאוד גדל.
אורלי עדס:
עדיין נותרנו ב-90 הימים.
אורלי עדס:
מבחינתנו אנחנו זקוקים ל-90 הימים.
אורלי עדס:
תבינו, אחד האתגרים הכי גדולים שאנחנו רואים במערכת הבחירות הזו הוא האתגר לאפשר את קיום תהליך ההצבעה, לאפשר את קיום יום הבחירות, תוך קיום כל ערכי היסוד של השיטה, ולנהל אותו באופן תקין, ולצד זה לשמור על בריאות הציבור ככל האפשר.
אורלי עדס:
כדי לשמור על בריאות הציבור אנחנו צריכים לנקוט בשורה של צעדים ופעולות אין-סופיות, שרק המקבץ שלהם כולם יחד, ולא כל אחד בפני עצמו, רק כשנצבור את כולם יחד יאפשרו הפחתת עומסים בקלפיות, יאפשרו סדר טוב יותר בקלפיות ויאפשרו את הסיטואציה שבה נוכל לקיים – השאיפה שלנו, וזו תהיה ההמלצה של הצוות המקצועי לדרג הפוליטי בוועדה.
אורלי עדס:
כל מה שאני אומרת הוא רק במסגרת הדיונים המקצועיים שאמורים להגיע כמצע לדיון בנשיאות הוועדה ובמליאה והיא תכריע, וחלק מן הדברים יוכרעו בחקיקה.
אורלי עדס:
בכל אופן, האתגר עצום.
אורלי עדס:
אנחנו צריכים להתמודד למשל עם הקמת קלפיות רבות נוספות.
אורלי עדס:
המשמעות היא לצמצם את מספר הבוחרים בקלפיות גדולות, וזה מחייב להקים עוד קלפיות ולהעביר מריכוזים גדולים, לפצל ריכוזים גדולים.
אורלי עדס:
השאיפה שלנו במתחם שיש בו 10 קלפיות לנסות לאתר מבנים קיימים שעדיין לא עשינו בהם שימוש והם סמוכים, להעביר חלק מן הקלפיות לשם.
אורלי עדס:
לכל זה יש תהליך מובנה.
אורלי עדס:
זה ללכת פיזית לשטח, לבדוק, לאסוף את הנתונים, לעבור בשטח, זה השלב הראשון.
אורלי עדס:
זה בשיתוף המשטרה גם.
אורלי עדס:
אחר כך יש את השלב של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שבודקת שזה אפשרי, ולאחר מכן משרד הפנים, ורק אחר כך זה מובא למליאת ועדת הבחירות.
אורלי עדס:
זה רק דוגמה לתהליך.
אורלי עדס:
אלה דברים שנעשים במערכות רגילות במהלך השני.
אורלי עדס:
לוקח שנים לייצר את כל המערך הזה.
אורלי עדס:
לכן מבחינתנו אנחנו מבקשים את 90 הימים שהחוק מקנה.
אורלי עדס:
אנחנו לא נבקש יותר ולא פחות.
אורלי עדס:
אולי, אמרתי הבוקר שנבקש לא להוריד לנו אפילו יום – אולי יום אחד כן, יום שני, וזה לאור הערת היושב-ראש לעניין אישור התוצאות, בשל מבצע הספירה שיחול גם במהלך חול המועד.
איתן גינזבורג:
זה רק בהינתן והפיזור יהיה ב-23 בדצמבר כי אם יצביעו על הפיזור לפני כן אז ה-90 ימים יתקצרו.
איתן גינזבורג:
לכן אני חושב שלא צריך לחשוב עכשיו שאנחנו מתפזרים ב-23 בדצמבר.
איתן גינזבורג:
אנחנו רוצים להקדים את ההתפזרות.
בועז טופורובסקי:
היא אומרת: 89 ימים.
אורלי עדס:
אנחנו מדברים על 90 ימים, ואם זה 23 במרץ אז יום אחד קודם, 22 במרץ, כי זה נותן לנו עוד יום אחד למבצע שממילא יהפוך למורכב מאוד וידרוש הסדרים מיוחדים.
איתן גינזבורג:
אני רוצה להבין משהו בכל הנוגע ל-90 הימים.
איתן גינזבורג:
הרי אנחנו מבינים שיש בחירות, כולם מבינים את זה כבר.
איתן גינזבורג:
ככל שעוברים הימים אנחנו מבינים שאנחנו מתקרבים לבחירות.
איתן גינזבורג:
90 הימים הם ימים פורמליים שנגזרים מחוק הבחירות לצורך פרסומים, לצורך הכנות וכולי.
איתן גינזבורג:
אבל יש דברים שאפשר לקיים לפני, שלא חייבים לקיים אותם רק בדיוק לפי מה שקבוע שם, או לחילופין לשנות את התאריכים שקבועים בתוך הטבלה הגדולה של המועדים.
איתן גינזבורג:
לכן אני רוצה להבין את עניין 90 הימים.
איתן גינזבורג:
הרי הבחירות האחרונות נעשו בתוך 82 ימים ועמדתם בזה בהצלחה, עם שני אתגרים שלא הכרתם קודם: אתגר המצלמות, שהיה חדש, ועניין הקורונה, שבאמת נפל כרעם ביום בהיר ואפילו לא יכולתם להיערך לו.
איתן גינזבורג:
ב-82 ימים עמדתם במשימה בגבורה ובהצלחה מרובה, יש לומר.
איתן גינזבורג:
אני תוהה, בגלל כל מה שאמרת עכשיו, שצריך להיערך ולבדוק וכולי - - -
יצחק פינדרוס:
שמונת הימים האלה קריטיים לדמוקרטיה.
איתן גינזבורג:
שום דבר לא קריטי, אדוני.
אורלי עדס:
לנו זה קריטי.
איתן גינזבורג:
אני רוצה להבין.
איתן גינזבורג:
תגיד לי, פינדרוס, זה שאני רוצה להבין זה פשע גדול?
תהלה פרידמן:
גם לא ערב ליל הסדר.
איתן גינזבורג:
אני רוצה להבין את הסיפור של 90 הימים האלה, שאי אפשר לא יותר ולא פחות אלא אולי 89 ימים.
איתן גינזבורג:
אם הצלחנו לקיים בחירות ב-82 ימים, למה עדיין עומדים על 90 ימים?
איתן גינזבורג:
ובכל מקרה, למה אי אפשר להתחיל את ההיערכות של 90 הימים כבר במועד הזה?
איתן גינזבורג:
כי יש דברים שלא קשורים.
איתן גינזבורג:
שאלה נוספת, שלא קשורה אולי לדיון הזה אבל זו מחשבה שאולי צריך להעלות אותה בוועדת הבחירות המרכזית – ראיתי במספר ארצות שבהן לאחרונה התקיימו בחירות, גם באירופה וגם בארצות הברית, קלפיות שהוצבו לאו דווקא בכיתות או בחדרים קטנים אלא באולמות גדולים, באולמות ספורט עם חללים גדולים, עם מספר עמדות הצבעה.
איתן גינזבורג:
האם הדבר הזה נשקל?
איתן גינזבורג:
זה יכול להקל מבחינה טכנית ומנהלית.
יצחק פינדרוס:
אולי גם הצבעה בדואר.
איתן גינזבורג:
לא, לא הגעתי לשם עדיין.
איתן גינזבורג:
אבל זו הצעה שאפשר לשקול אותה, גם לאור הקורונה, לקיים את ההצבעות באתרים, איפה שמתאפשר, לא בכל מקום יש, שהם גדולים יותר מאשר כיתת לימוד או גן ילדים.
אורלי עדס:
לעניין 90 הימים – נכון שבפעם הקודמת עשינו את זה ב-82 ימים.
אורלי עדס:
זה היה אתגר עצום.
אורלי עדס:
הרגשנו אותו בכל דקה ובכל רגע, את המחסור בימים הללו.
אורלי עדס:
היינו מאוד מאוד מאוד גבוליים.
אורלי עדס:
זה שהצלחנו לעשות את זה – נכון, שוב אני אומרת:
אורלי עדס:
אנחנו נעמוד בכל האתגרים.
אורלי עדס:
אבל שוב אני חוזרת ואומרת: האתגר של הקורונה הוא אתגר חריג.
איתן גינזבורג:
אחדד.
איתן גינזבורג:
אני לא מצליח להבין למה 90 הימים – הרי 90 הימים זזים לפי היום שהחוק עובר.
שלמה קרעי:
צריכים להתחיל לגייס אנשים, ואתם מטרללים את כל המערכת.
שלמה קרעי:
או שתצאו לבחירות או שלא.
שלמה קרעי:
אתם הולכים אחורה, קדימה, אחורה, קדימה.
איתן גינזבורג:
בוקר טוב, שלמה קרעי, באמת חסרת לנו כל הבוקר אבל טוב שעברו שלוש שעות וזכינו לראות את זיו פניך ולשמוע את קולך.
איתן גינזבורג:
אני לא מבין למה 90 הימים חשובים ביחס ליום שבו הכנסת מתפזרת.
איתן גינזבורג:
אני מבין את נושא גיוס האנשים אבל יש דברים שאפשר לבחון מראש.
אורלי עדס:
אתה אומר: בואו נתחיל מחר את ה-90 ימים.
איתן גינזבורג:
אין לי כרגע את הטבלה המסודרת והגדולה שלכם של התאריכים.
איתן גינזבורג:
היינו עוברים אולי נושא-נושא, לראות מה אפשר להקדים, על מה אפשר לוותר, מה אפשר לעשות לפני ומה לא.
איתן גינזבורג:
אבל כפי ששאל חבר הכנסת טופורובסקי: מה נדרש בתוך 90 הימים האלה שאי אפשר להתחיל אותו אם הכנסת לא התפזרה?