GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנסור עבאס: על מנת לא להצביע נגד, המשימה הראשונה שלי כחבר כנסת ערבי, צריכה להיות לנטרל את השיקול הפוליטי, ולהתרכז בעיקר בשיקול הערכי, המוסרי והאנושי.
מנסור עבאס: למען גילוי נאות, יש לי גם תקוות שחברי הכנסת אשר יבואו בעתיד לדון בנושאים שונים שקשורים לסוגיות שונות, פוליטיות, יפעילו את השיקול הערכי והמוסרי.
מנסור עבאס: יש לי תקווה, ולא להתבצר בעמדות.
מנסור עבאס: אני כמובן מכבד את היועץ המשפטי לממשלה, ואת המוסד עצמו.
מנסור עבאס: אמרתי כבר בשנה שעברה, שאני חייב את החברות שלי בכנסת, אמנם לציבור שבחר בי, אבל בזכות מערכת המשפט צלחנו את הפסילה של ועדת הבחירות.
מנסור עבאס: ולכן, אין ספק, שלמערכת המשפט יש לה את הכבוד, ויש לה את המעמד המיוחד אצלנו.
מנסור עבאס: אני גם מאמין לכוונותיו של חבר הכנסת חיים כץ.
מנסור עבאס: אני חושב שהדברים שהוא אמר בצורה רגשית וגם אנושית, ראויים להיות שיקול חשוב וכבד משקל בהחלטה הסופית.
מנסור עבאס: אני חושב שהפגם האתי שנפל בזה שחבר הכנסת חיים כץ לא הודיע לוועדה ולכנסת שיש קשר מסוים, את העונש הוא כבר קיבל - קיבל גם במשפט הציבורי וגם בסבל של שלוש שנים ומשהו, אבל גם בעיקר קיבל בכתב האישום של היועץ המשפטי לממשלה.
מנסור עבאס: אני חושב שמעבר לזה, אנחנו לא צריכים להמשיך ולהוסיף סבל על סבלו של חבר הכנסת חיים כץ.
מנסור עבאס: לכן ההתלבטות היא לא בין כן ולא, אלא בין הימנעות, וכן לתמוך בבקשת החסינות.
מנסור עבאס: הנטייה שלי כן להימנע, כי יש גם היבטים אחרים שאנחנו צריכים לקחת בחשבון ולתת את האפשרות לחברי כנסת ותיקים, וגם מערכת המשפט והשיקולים שלה, כי בסופו של דבר, זה יגיע לבית-המשפט העליון.
מנסור עבאס: אני מודה, אני חבר כנסת חדש, וכמה שניסיתי להתעמק בחומר, וללמוד אותו, וגם ההשכלה שלי לא משפטית.
מנסור עבאס: ולכן, מבחינה מוסרית וערכית אני לא יכול לקחת על עצמי אחריות כזאת לא להצביע נגד הבקשה, אבל גם לצאת בגלוי נגד מערכת המשפט ודעתו של היועץ המשפטי לממשלה, במקרה זה גם קשה לי.
מנסור עבאס: ולכן העמדה שלי היא להימנע בהצבעה, במיוחד על הסעיף הראשון, על החסינות המהותית, אבל כמובן הסעיפים האחרים אנחנו לא נתנגד להם.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בבקשה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.
איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב ראש, אני חושב שעברנו דיון מאוד חשוב, רציני והגון.
איתן גינזבורג: אני חייב לומר שלי הוא מאוד קשה, הוא ממש קשה.
איתן גינזבורג: חברים שלי יודעים שהייתה לי התלבטות לאורך כל הדרך, אפילו עד עכשיו, עד לרגע זה.
איתן גינזבורג: אני מבין לחלוטין את התפקיד שלנו כוועדה שדנה בעניין החסינות, הכובד של העניין, ואת החשיבות של החסינות כלפי חברי הכנסת, וכלפי הכנסת בכלל כמוסד.
איתן גינזבורג: התחברי מאוד לדברים שנאמרו פה על-ידי חבר הכנסת גדעון סער ואני לומד.
איתן גינזבורג: אני חבר כנסת חדש, אני לומד כל יום גם מהוותיקים.
איתן גינזבורג: הדין הקיים מחייב אותנו להתייחס לעובדות בכתב האישום כאילו שהם הוכחו כראוי, וזו בעיה, זו בעיה בעיקר, זה קשה כאשר לי יש ספק רב ביחס לכתב האישום.
איתן גינזבורג: אני ממש בספק לגביו.
איתן גינזבורג: יש לי גם ספק מסוים כלפי הפעולה שנעשתה על ידי חבר הכנסת כץ, אם היא נעשתה באמת במסגרת תפקידו של חבר כנסת, וכשיש ספק כזה, נטל הראייה מוטלת פה על חברי הכנסת כדי לבדוק טוענים את הטענה.
איתן גינזבורג: הדין הקיים, אני אומר שבאמת, אנחנו כחברי כנסת נצטרך לשקול אותו.
איתן גינזבורג: הוא בעייתי כשהוא קובע - מצד אחד, כשהיועץ המשפטי מחליט על הגשת כתב אישום אחרי שהוא כבר שקל את העניין המהותי, ואת החסינות המהותית.
איתן גינזבורג: ובעצם, אני מרגיש לאורך כל הדרך, שיוצא מהעמדה של יועמ"ש הממשלה, שכמעט אין אפשרות לוועדה להעניק חסינות מהותית בעילה הראשונה עם נסמכים על העובדות שהוא קבע אותן.
איתן גינזבורג: בסופו של יום, מתן חסינות תהיה אמירה כאילו שאנחנו אומרים שעבירות של מרמה והפרת אמונים כפי שקובע אותו היועמ"ש, כפי שטוען היועמ"ש, ושוב, למרות שיש לי ספק רב לגבי הטענה שלו, זה חלק מהתפקיד של חברי הכנסת, וכמובן, שזה לא כך.
איתן גינזבורג: מרמה והפרת אמונים הם לא חלק מתפקידיהם של חברי הכנסת.
איתן גינזבורג: אני בספק רב אם היועמ"ש יצליח להוכיח את זה בבית-משפט.
איתן גינזבורג: אני בעיקר מאחל לחיים כץ שבית-משפט יזכה אותך, ויאמר בריש גלי - שלא עברת עבירה.
איתן גינזבורג: אני מאמין באמת שמי שטוען לחפות, הכי טוב שבית-משפט יגיד את זה, כי אז באמת לא יהיה ספק בבית-משפט כלפי שום דבר מהמעשים שמיוחסים כלפי אדם.
אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך לסיים.
איתן גינזבורג: אני מסיים.
איתן גינזבורג: הייתי פה מצטרף גם לקריאה כלפי יועמ"ש הממשלה, ששמע פה את דברי חברי הכנסת ואת ההתלבטויות הקשות, לשקול שוב גם ביחס לכתב האישום, האם הכול עומד?
איתן גינזבורג: האם הכול נכון?
איתן גינזבורג: האם אין פה באמת התערבות חדשה בפעילות חברי הכנסת או קביעת נורמות מסויות?
איתן גינזבורג: כי הדבר הזה רובץ פה בחלל הזה כדבר שלא הוכח אחרת.
איתן גינזבורג: ולכן הייתי מציע לכם - -
איתן גינזבורג: - - כשאתם יוצאים מהדיון הזה, שתהיה התוצאה אשר תהיה, שתשקלו אצלכם שוב ותחשבו על מה שהיה פה בוועדה הזאת.
שלמה קרעי: ממה ששמעתי מחלק מהחברים, אני חושב שמי שרוחץ בניקיון כפיו ובצניעות מתחסדת כזו טוען שזה לא תפקידו כאן להחליט בוועדה הזאת, הוא פשוט חוטא לתפקידו ולאמון שהציבור נתן בו.
שלמה קרעי: החוק בצורה מפורשת מאפשר לנו לתת חסינות מהותית, למרות נכונות כל העובדות בכתב האישום.
שלמה קרעי: ונניח שכל העובדות נכונות ונעברו עבירות כאן, ברגע שהדבר נעשה במסגרת מילוי תפקידו, החוק אומר: אפשר לתת חסינות, וזה תפקידנו.
שלמה קרעי: הציבור נותן בכנסת אמון רב, גם זה לדעתי בניגוד למה שנאמר כאן קודם.
שלמה קרעי: הוא סומך עלינו, ומצפה מאיתנו לפעול לטובתו בלי לשקול שיקולים זרים.
שלמה קרעי: השיקול הזר היחיד שהיה יכול להיות כאן זה אם חיים כץ היה טומן את הראש בחול ואומר: יכול להיות לי פה ניגוד עניינים, ולכן אני לא אקדם את החוק הזה ועוד עשרות חוקים אחרים שהוא קידם.
שלמה קרעי: זה בדיוק השיקול הזר שהיה יכול להיות כאן.
שלמה קרעי: מה שחיים כץ עשה כאן זה להתמודד עם השיקול הזה וראה את טובת הציבור לנגד עיניו, וזו בדיוק החסינות המהותית שצריכה להיות לנגד עינינו, גם לחיים כץ וגם לכבוד בית המחוקקים הזה והציבור שנתן בנו את האמון הזה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: קארין.
אברהם (אבי) ניסנקורן: דקה, אמרתי.
קארין אלהרר: אז גם אני, כמו חברי הכנסת האחרונים, מכירה את חבר הכנסת חיים כץ מהרגע שהגעתי למשכן, מכירה את פועלו, מעריכה אותו מאוד.
קארין אלהרר: היינו שותפים לדברי חקיקה.
קארין אלהרר: אין מחלוקת, אני חושבת, בשולחן הזה, שחיים דאג לאורך כל השנים שאני מכירה ואני יודעת, ובוודאי גם קודם, לאוכלוסיות מוחלשות.
קארין אלהרר: באתי לדיון הזה באמת בנפש חפצה, כי קודם כול זה דיון שהופך את הבטן, כי בסוף צריך לקבל החלטה שהיא הרת גורל לגבי קולגה, בן אדם שיושבים איתו ודנים איתו בחקיקה משותפת.
קארין אלהרר: זו סיטואציה מאוד לא נעימה ומאוד בעייתית.
קארין אלהרר: ובסופו של דבר המחויבות שלנו היא לחוק.
קארין אלהרר: אפשר לאהוב את זה, אפשר לא לאהוב את זה, ואולי לשנות, לתקן.
קארין אלהרר: כרגע החוק מחייב אותי לראות בכתב האישום כראה וקדש.
קארין אלהרר: ושמענו פה דברים בגלישה שהייתה לתוך כתב האישום, ואני כן סבורה שיש לעשות חישוב מסלול מחדש, וכן להידבר וכן לראות.
קארין אלהרר: אנחנו לא דנו בראיות, אין לנו את הכלים, אבל נשמעו כאן דברים שמעמידים סימני שאלה.
קארין אלהרר: ואני כן מקווה שיהיה דין ודברים, כן מקווה שאנשים ישקלו מחדש את העמדה.
קארין אלהרר: באמת בצער, אני אומרת, באמת מתהפכת לי הבטן, כי אני באמת גם מחבבת אותו ברמה האישית וגם חושבת שהוא באמת עשה דברים טובים.
קארין אלהרר: אבל בעניין הזה אני חושבת שידיי היו כבולות, כמו של הרבה אחרים.
אברהם (אבי) ניסנקורן: קרן ברק.
קרן ברק: אני מודה שזה עצוב לי, כל הדיון הזה עצוב לי ממש.
קרן ברק: אני חייבת להגיד שאני מחזיקה עצמי אדם מאוד ישר ומאוד הגון, שפיו וליבו שווים תמיד, והמקום הזה שנקרא כנסת ישראל, נאבקתי הרבה כדי להגיע אליו ואני מתייחסת אליו בחרדת קודש.
קרן ברק: ולהיות שליחת ציבור בעיניי זה הדבר הכי חשוב, ולעשות את זה ביושרה.
קרן ברק: ולכן אני חושבת שפה כולנו מאוחדים בהקשר הזה, שאנחנו רוצים לשמור על המקום הזה כהגון וישר.
קרן ברק: אין פה צדדים, ושזה לא ישתמע שיש צדדים.
קרן ברק: הקטע שלי זה שאני חושבת שכל המהות של החסינות, כל החוק הזה – אפשר להחליט שזה באמת דיון עמוק ולהגיד: לא צריך חסינות, ישר לבתי המשפט.
קרן ברק: אבל ברגע שהכנסת קיבלה החלטה, שחשוב לעבודת הכנסת החסינות, זאת אומרת שהיכולת לקיים את השליחות הציבורית שלנו היא דרך החסינות, זאת אומרת כדי שנוכל לקיים את השליחות הציבורית, שאנחנו זקוקים גם להגנה הזאת, לחגורה של החסינות, אז הדיון הזה הוא לב ליבה של החסינות.
קרן ברק: כך אני מתייחסת לזה.
קרן ברק: זאת אומרת, אין הבדל מבחינתי בין כניסה של ח"כים למקומות אסורים או לא אסורים, או התבטאויות שהן בגדר לשון הרע.
קרן ברק: כל הדברים הפשוטים האלה, שהם כלי עבודתו של חבר הכנסת, אותו דבר כלי עבודתו של חבר הכנסת הוא העבודה הפרלמנטרית.
קרן ברק: זה לב ליבו של עבודת חבר הכנסת, ותהליך עבודת הכנסת הוא אותו דבר.
קרן ברק: פשוט אין הבדל ביניהם.
קרן ברק: ואם הליך חקיקה למען הציבור – ההליך עצמו יכול להיחשב עבירה פלילית, בעיניי זה תקדים הכי מסוכן שיכול לצאת מכאן, לנו כחברי כנסת, ולנו כפרלמנט שצריך להמשיך את עבודתו ללא מורא למען הציבור.
קרן ברק: אני חושבת שאי הגילוי של חיים היה טעות, זאת אומרת הוא שגה.
קרן ברק: אבל לא בסדר ושגיאה איננה עבירה פלילית, עם כל הכרוך בזה, שזה הליך ניהול משפט פלילי על כל המשמעות של זה.
קרן ברק: זה לא צריך להיות ככה.
קרן ברק: וכבוד היועץ המשפטי, הנרטיב של התביעה היה שכל ההתחלה מלכתחילה הייתה עניין פסול.
קרן ברק: מכאן זה מתחיל, שכל ההתחלה מקורה בעניין פסול.
קרן ברק: אבל אני חושבת בדיוק הפוך.
קרן ברק: זאת אומרת, אני ממש חושבת הפוך לחלוטין: אני חושבת שכל ההליך התחיל מטובת הציבור, מאותה תקופה שבאותו זמן היו כל התספורות, והציבור הוא זה שנדפק, ודווקא בעלי השליטה בחברות הם אלה שהרוויחו.
קרן ברק: העוול הזה - - - הציבורי הם היו הליבה, פה זה התחיל.
קרן ברק: ובגלל שהנרטיב – כאן זה התחיל בדיוק הפוך ואנחנו חושבים בדיוק הפוך, לכן אני חושבת שזה מהות העבודה, ואני כמובן מצביעה - - -
מיכל שיר סגמן: אני אהיה קצרה.
מיכל שיר סגמן: אני חברת כנסת חדשה, ועם זאת אני מכירה את המשכן הזה 20 שנה.
מיכל שיר סגמן: הייתי כאן גם בהסרות חסינות כשעבדתי בוועדת הכנסת בשנת 2003.
מיכל שיר סגמן: אני זוכרת את ההליך, אני זוכרת את ארבל ונועה, באמת את כובד המשקל וגם את אי הנעימות שמלווה בתוך הדיונים האלה.
מיכל שיר סגמן: קראתי את כתב האישום, קראתי באמת לעומק את כל הטענות, שום דבר פה לא נעשה אוטומטית, ובאמת אני חושבת שגם הדיון כאן נעשה בצורה מאוד מכובדת.
מיכל שיר סגמן: חופש הפעולה של חברי הכנסת הוא קריטי, הוא קריטי בעיניי.
מיכל שיר סגמן: הטענות שהיועץ המשפטי, שאותו אני באמת מכבדת וגם את המוסד, בעיניי לא נתנו מענה מעבר לפרשנויות נטו.
מיכל שיר סגמן: אין כאן משהו שאני יכולה להיאחז בו, מאחר שכמו שחזרו כאן ואמרו: אני לא בית משפט, אני בסופו של יום ועדת כנסת, שצריכה להכריע האם מגיעה חסינות או לא מגיעה חסינות?
מיכל שיר סגמן: ואם אני מתייחסת לטענת החסינות, ואנחנו אומרים שחבר כנסת אינו חייב לומר מנין הוא קיבל את הצעת החוק.
מיכל שיר סגמן: אפילו בחלק מהמקרים המחלקה המשפטית מבקשת לא לכתוב, גם אם קיבלנו אותה מלוביסט או מאיזשהו מקום, לא לציין מאיפה קיבלנו את הצעת החוק.
מיכל שיר סגמן: והליכי החקיקה עוברים מנגנונים קשים וסבוכים.
מיכל שיר סגמן: וזה הליך שהוא ארוך, והוא עובר הרבה מאוד ידיים, ואנשים חכמים שיודעים את החוק ומכירים את הכנסת מלפני ומלפנים, והם החליטו שהצעת חוק כזו או אחרת תעבור, לא נותר לי אלא לסמוך עליהם.
מיכל שיר סגמן: כן, אנחנו צריכים כחברי כנסת לבדוק את עצמנו 20, 30 ו-100 פעם.
מיכל שיר סגמן: אין ספק בזה.
מיכל שיר סגמן: אבל כשאין שום ראיה לקבלת תמורה כלשהי, ואין כאן איזשהו משהו שחורג מן הכללים, ואין לנו את גבולות הגזרה המאוד-מאוד ברורים, כי גם היועץ המשפטי לא יוכל לתת לנו כאן את התשובות, הרי לכל מענה שאנחנו העלינו בעצם לא הייתה תשובה ברורה, אלא אם כן פספסתי משהו, אני יושבת כאן יומיים.
מיכל שיר סגמן: לא קיבלתי תשובה ברורה על איפה גבולות הגזרה שלנו עוברים.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שאי מתן חסינות היום יהווה תקדים מסוכן לכנסת.
מיכל שיר סגמן: ואני חברת כנסת חדשה אמורה לפתוח את תפקידי הציבורי כאן, וכן לבדוק את עצמי מצד אחד, אבל מהצד השני להגיד: רגע, בעוד עשר שנים, אני לא יודעת.
מיכל שיר סגמן: זה מהווה תקדים מסוכן מאוד לחברי הכנסת, לעבודת חברי הכנסת.
מיכל שיר סגמן: וגם אם אנחנו מדברים כאן בסוף על תדמית חברי הכנסת, מחובתנו הציבורית לפעול כן עם בקרה עצמית, אבל כן עם חופש פעולה, כי זו החובה הראשונה שלנו כלפי הציבור.
מיכל שיר סגמן: ואני בטוחה שזה גם מה שאנחנו נדע מחר בבוקר להסביר בחזרה לציבור.
מיכל שיר סגמן: ולכן גם חברי הכנסת שחוששים קצת מתקשורת או מתקשורת קשה – תתגברו על עצמכם, כי חובת
מיכל שיר סגמן: כם לציבור היא גם לעשות את עבודתכם נאמנה, מבלי להרגיש שיש לכם אקדח באיזשהו מקום על הרקה, שאולי תגלשו, אולי יבואו אליכם באיזשהם טענות על משהו שאתם עושים ופועלים למען הציבור.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני גם אגזור על עצמי אותן שלוש דקות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל דבר אחד: אני לא חושב שיש פה חברי כנסת שחוששים מתקשורת ולא חוששים מתקשורת.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא הפרעתי לך.
אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך לכבד כל אחד מחברי הכנסת.
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא אומר שמי שמצביע אחרת ממך, פתאום יש לו שיקולים אחרים.
להגיד ככה: אני מאוד מקווה גם שהתיק הפלילי, היה וזה יתברר בבית המשפט, אני מאוד מקווה שחפותו תתברר.
להגיד ככה: ומאוד מפריע לי גם פער הזמן, שאנחנו דנים ב-2020 על משהו שקרה ב-2010.
להגיד ככה: זה נשמע לי פשוט קצת הזוי, אבל זה המצב.
להגיד ככה: אבל כשאני מסתכל כרגע באמת על הדיון עכשיו, על עילות החסינות, ועל מה שעומד לפתחנו, ועל מה שאמרה רויטל סויד, על ארגז הכלים שעומד לפתחנו, אז אנחנו מחויבים להחליט לפי העובדות שמופיעות בכתב האישום, ולפי העילות 1–3 שאותן טען חיים כץ, והפרשנות גם לעילה של החסינות המהותית.
להגיד ככה: ואם אני מסתכל על ארגז הכלים הזה, אני לא יכול להצביע בעד החסינות, כי זה פשוט לא מתיישב עם כתב האישום ועם העובדות שנמצאות בו.
עוד משהו: טוב, עכשיו כמה דברים לחברי הכנסת רגע לפני ההצבעה.
עוד משהו: קודם כול, אני רוצה להודות לכל עובדי המשכן.
עוד משהו: סדרי הדיון המיוחדים בדיוני החסינות חייבו היערכות מצד עובדים רבים, אשר ליוו מאחורי הקלעים.
עוד משהו: אני רוצה להודות לאנשי יחידת המחשוב על שפיתחו תוך זמן קצר מערכת יעילה הממחשבת את זמנה הנוכחות של חברי הוועדה; לעובדי הוועדות שנרתמו לתפעול המערכת הממוחשבת במסירות רבה; לאנשי משמר הכנסת ויחידת הסדרנים שעמדו על הסדר במהלך הישיבות; לרשמים הפרלמנטרים שהתחלפו כל חצי שעה, כדי שהפרוטוקול יעמוד לעיונכם כבר בסיום יום הדיונים; לוועד העובדים, שהעמיד לכם פיצוחים בחוץ.
עוד משהו: אני רוצה להודות לנועה מנהלת הוועדה, לנטלי שעזרה לה, לנטע, כמובן ליועצת המשפטית לוועדה, ליועץ המשפטי לממשלה, לבאת כוחו של חיים כץ – נוית נגב.
עוד משהו: אני מכבד כל אחד מחברי הכנסת שהיו בדיון הזה.
עוד משהו: אני רוצה לציין שכל חברי הכנסת נכחו הרבה מעבר למה שהתקנון מחייב, ואני חושב שהדיון התנהל בהרבה מאוד הוגנות ורצינות.
עוד משהו: נושא לא פשוט, נושא סבוך.
עוד משהו: וזה נושא שגם קשה, אני חושב, לכל אחד מחברי הכנסת.
עוד משהו: אני חוזר על כך שהדיון הוא לא סיעתי.
עוד משהו: אנחנו לפחות בסיעת כחול לבן, כפי שאתם ראיתם גם במהלך הדיונים, גזרנו את זה על עצמנו.
עוד משהו: ואני חושב שיש פה באמת אחריות אישית והחלטה אישית של כל אחד מחברי הכנסת, וזה מה שאני מאמין שיקרה.
מכלוף מיקי זוהר: בשונה מהמקרה של נתניהו, שם גזרתם על עצמכם - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: אי אפשר - - -
יעל גרמן: יהיה מישהו שיצביע אחרת מהליכוד?
אברהם (אבי) ניסנקורן: ותמיד אפשר לסמוך על מיקי זוהר, שיכניס - - -
מכלוף מיקי זוהר: שיזכיר לכם כל הזמן את הצביעות שלכם.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל עם כל הכבוד, אנחנו מדברים עכשיו על חיים ולא על מישהו אחר.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו נעבור להצבעה.
יעל גרמן: תודה לך, אבי.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו נצביע על כל עילה, מי בעד, מי נגד, מי נמנע.
אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לנו שלוש עילות, אנחנו נצביע על כל אחת משלוש העילות.
משה ארבל: רק שטיבי יסביר, בעד ונגד.
אחמד טיבי: מי שבעד הוא בעד, מי שנגד הוא נגד.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בעד זה בעד הבקשה של חיים כץ לחסינות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: נמנע ונגד זה כמובן נגזר מזה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שמצביע זה חברי הוועדה או מי שמחליף חבר ועדה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, אני אקרא את מי שרשאי להצביע פה, ואם יש פה איזשהו שינוי אז תודיעו לי, בסדר?
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא לא, איילת שקד למשל מחליפה את מתן.
אחמד טיבי: המהותית בסוף, נכון?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אבי ניסנקורן, מיכאל ביטון, יעל גרמן, צבי האוזר, אורית פרקש-הכהן, קארין אלהרר, יואב סגלוביץ', איתן גינזבורג, מכלוף מיקי זוהר, אופיר כץ, קרן ברק, שלמה קרעי, ניר ברקת, קטי שטרית, יואב קיש, מיכל שיר, מיכאל מלכיאלי, משה ארבל, עודד פורר, יוליה מלינובסקי, מרב מיכאלי, רויטל סויד, תמר זנדברג, עופר כסיף, יעקב טסלר, אופיר סופר, איילת שקד, אורי מקלב, מנסור עבאס ואחמד טיבי.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי, אנחנו מצביעים על העילה הראשונה.
אחמד טיבי: רק תסבירו לי, איך שני הח"כים הערבים, הסיעה השלישית, הם אחרונים?
קריאה: אחרון חביב.
ארבל אסטרחן: התפלגתם.
אחמד טיבי: אל תגלי.
תמר זנדברג: התפצלתם, אתם לא הסיעה השלישית.
- דדון: 16.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 16.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 9 – זה לא מתכנס.
קריאה: יש נמנעים.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 10.
- דדון: 4 נמנעים.
- דדון: בעד – 16
- דדון: נמנעים – 4
קריאה: העילה השנייה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 3?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מצביעים על העילה השנייה.
קריאה: תקריא אותה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, זה לא קשור.
אברהם (אבי) ניסנקורן: רק שנייה, עוד פעם, לבקשת ארבל אני פשוט מסביר.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ברגע שמתקבלת אחת מהעילות, זה אומר שהעילה תעבור להצבעה במליאה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מצביעים אבל על שלוש העילות, בסדר?
אברהם (אבי) ניסנקורן: עילה אחת כבר מביאה להצבעה במליאה, אנחנו מצביעים אבל על כל אחת מהעילות שנטענו.
אברהם (אבי) ניסנקורן: כל עילה שיהיה בה רוב תעלה למליאה.
יואב קיש: אפשר רגע מילה?
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אין מילה, עכשיו אנחנו בהצבעה.
שלמה קרעי: הפליה.
שלמה קרעי: או זה או זה.
קריאה: תצביעו.
- דדון: 4.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 4.
- דדון: מי נמנע?
- דדון: סליחה, שוב, אפשר להרים את הידיים?
אברהם (אבי) ניסנקורן: רק מי שנמנע, שירים את הידיים.
- דדון: 9.
אברהם (אבי) ניסנקורן: חסר לי מצביע אחד.
קריאה: אז הוא לא רצה להצביע.
אברהם (אבי) ניסנקורן: קטי שטרית.
קריאה: היא נמנעה.
- דדון: היא לא נמנעה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: את לא הצבעת?
אברהם (אבי) ניסנקורן: מה הצבעת?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני שואל.
קטי קטרין שטרית: הצבעתי.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי, אז 10 נמנעים.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן שאלתי.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בעד – 4
אברהם (אבי) ניסנקורן: נמנעים – 10
אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי, אנחנו מצביעים על העילה השלישית.
קריאה: רגע, לא אמרת מה התוצאה.
קריאה: כמה היה בראשון?
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה על העילה השנייה.
- דדון: 17.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 17.
- דדון: 12.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 12.
יעל גרמן: זה עולה למליאה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: 1.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בעד – 17
אברהם (אבי) ניסנקורן: נמנעים – 1
אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי, אז העילה הראשונה והעילה השלישית יעלו למליאה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: רק רגע לפני שמתפזרים, אני רוצה לציין - - -
עודד פורר: מה לגבי המשך סדר-היום, אבי?
קריאה: ראינו.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מי אמר ראינו?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה אמרת ראינו?
קריאה: ראינו מה?
יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו נישאר.
יואב קיש: יש הסכמות אבל?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אין עדיין הסכמות.
אורית פרקש הכהן: מחר, יוליה.
יואב קיש: מה עם המליאה?
קריאה: היום, היום.
קריאה: אין מחר, אבי.
צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.
חיים כץ: אבי, משפט אחד.
אברהם (אבי) ניסנקורן: חיים, לפני שאני נועל את הדיון, אני אתן לך משפט.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עדיין מציע שנעשה את זה מחר.
קריאה: לא, אין מחר.
אורית פרקש הכהן: ליוליה ולעודד לא מתאים.
עודד פורר: לא, זה לא ליוליה ולעודד לא מתאים.
עודד פורר: הדיון נקבע להיום.
עודד פורר: סוכם - - -
אורית פרקש הכהן: בסדר, אבל אם מסכימים על זה, אפשר לעשות את הדיון מחר.
עודד פורר: אם רוצים למסמס את עניין הקמת הוועדות, אז מתחילות דחיות.
עודד פורר: לא רוצים להקים ועדות, אז אל תקימו ועדות.
קריאה: היום, עודד.
אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, רק שנייה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: עודד, אף אחד לא אמר שדוחים את זה למחר, העליתי את זה לדיון.
עודד פורר: זה על סדר-היום.
עודד פורר: לא, יש פה חברי ועדה שכן אמרו, וגם אומרים למי כן מתאים או לא מתאים.
עודד פורר: הדיון נקבע להיום, פתח אותו להצבעה.
עודד פורר: אם אתם לא רוצים להצביע בעד - - -
שלמה קרעי: גם ככה זה סתם, הוועדות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: חבל, זה התקיים עד עכשיו בצורה מכובדת, צריך להשאיר את זה ככה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: די, יוליה, באמת, מספיק.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מה זה, מי צועק יותר חזק פה?
יואב קיש: אתה יכול רק להגיד אם יש מליאה ביום חמישי לגבי - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא יודע, אני לא קובע את המליאה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: חיים רוצה להגיד מספר מילים.
חיים כץ: מספר מילים קצרות.
חיים כץ: קודם כול, אני באמת מצטער שלא גיליתי, לא אמרתי שמוטי חבר שלי, כי היה נדמה לי שכולם יודעים.
חיים כץ: יחד עם זה, אני מתנצל בפניכם על זה שהייתם צריכים לבלות פה כל כך הרבה שעות בגללי.
חיים כץ: אז אתכם הסליחה.
חיים כץ: אני למדתי את הלקח.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הישיבה הזאת ננעלה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה רבה לכולם.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מתחילים את הישיבה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מי מהחברים נמצא?
אברהם (אבי) ניסנקורן: את יכולה לעשות רישום?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מעלים על סדר-היום את הנושא של מינוי ממלא-מקום ליו"ר הכנסת.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ירדנה תציג את זה.
ירדנה מלר-הורוביץ: ערב טוב.
ירדנה מלר-הורוביץ: בשבוע הבא עתיד יושב-ראש הכנסת לצאת לנסיעה בתפקיד לבונדסטאג בגרמניה, אורח של הבונדסטאג.
ירדנה מלר-הורוביץ: סעיף 20א לחוק-יסוד: הכנסת, קובע: "יצא יושב-ראש הכנסת את גבולות המדינה, ימלא סגן ליושב-ראש את מקומו עד שישוב היושב-ראש", והוועדה המכובדת אמורה להחליט.
ירדנה מלר-הורוביץ: יושב-ראש הכנסת ממליץ שחבר הכנסת יעקב מרגי סגן היושב-ראש ימלא את מקומו בעת היעדרו.
ירדנה מלר-הורוביץ: הנסיעה היא מיום שני 10 בפברואר עד יום חמישי 13 בפברואר.
משה ארבל: החשב הכללי אישר?
עודד פורר: הוא לא צריך.
ארבל אסטרחן: ועד שובו לארץ?
ירדנה מלר-הורוביץ: עד שובו לארץ, כן, אמרתי.
עודד פורר: הכנסת עדיין לא צריכה את החשב הכללי.
יואב קיש: חכה, אחרי הדיון שהיה פה עכשיו.
עודד פורר: הדיון שהיה פה עכשיו הסתיים כמו שהוא היה צריך להסתיים.
יואב קיש: לא, הוא היה צריך להסתיים הרבה יותר - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מעמיד את זה להצבעה.
איתן גינזבורג: אבי, מי קובע את השם?
ארבל אסטרחן: היו"ר ממליץ.
מיכאל מלכיאלי: הוא עצמו, ההמלצה שלו.
ירדנה מלר-הורוביץ: היו"ר ממליץ לאחר שהוא גם דיבר וקבע איתו.
אברהם (אבי) ניסנקורן: היו"ר ממליץ ונקבל את ההמלצה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו בדרך כלל מקבלים את המלצת היו"ר.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו לא בעד לעשות נגד עמדת היו"ר.
מיכאל מלכיאלי: בדרך כלל זה סגן מצטיין.
אחמד טיבי: אני מבקש הערה על זה.
איתן גינזבורג: גם אחמד הוא סגן.
אברהם (אבי) ניסנקורן: על זה?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה לציין שאחמד הוא סגן מצטיין.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אם זה היה לפי הסגן המצטיין יכול להיות שאחמד היה נבחר או מאיר כהן, אבל אנחנו הולכים לפי המלצת היושב-ראש.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, שקלתי בכובד ראש את האפשרות לרוץ למשרה הזאת.
עופר כסיף: קשה לו לרוץ.
אחמד טיבי: אבל חככתי בדעתי והחלטתי לוותר ליעקב מרגי חברי.
אחמד טיבי: בכל זאת, מדובר במיעוט נרדף.
קארין אלהרר: יאללה, מי בעד?
יואב קיש: עודד, בעד המחליף.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בעד – 18
אברהם (אבי) ניסנקורן: נמנעים – אין
אחמד טיבי: מי לא השתתף בהצבעה ונכח?
קרן ברק: נכח ולא השתתף.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו עוברים לסעיף של הקמת ועדות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לפני שאנחנו עוברים להצבעה אני רוצה - - -
מכלוף מיקי זוהר: יש רשות דיבור לאנשים?
אחמד טיבי: בטח.
אורית פרקש הכהן: אין דיון.
אורית פרקש הכהן: כשאתה נמצא תמיד יש לך רשות דיבור.
מיכאל מלכיאלי: לך יש דיבור בלי רשות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה שאתה מבקש רשות דיבור, אתה יודע, זה - - -
מיכאל מלכיאלי: זה המפתיע בסיפור.
יוליה מלינובסקי: הנה, אתה רואה, עניין של כנות.
מכלוף מיקי זוהר: אני מתנהג כמיעוט.
עודד פורר: מיעוט נרדף.
קארין אלהרר: סליחה, אנחנו פה מעשר בבוקר.
יוליה מלינובסקי: זה לא צריך להקל ראש בחינוך, אתה רואה מה החינוך עושה?
מכלוף מיקי זוהר: אל תשימו אותי על Mute למרות שאני מיעוט.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הבנתי שיש עוד חברי ועדה שבדרך לפה, נכבד את זה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חייב להגיד שלפני כמה חודשים ביקשתי להקים ועדות קבועות, כי חשבתי שאחרי תקופה של כמעט שנה שאין לנו כנסת מתפקדת אנחנו צריכים לפקח על עבודת הממשלה, בין היתר גם בגלל שיש שרים שממונים ולא מאושרים.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל בעיקרון פחות בגלל זה, יותר בשביל שנוכל להראות לאזרחים שהכנסת מתפקדת, ובתקופה הזאת לפחות מפקחת על עבודת הממשלה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא הסתייע בידי.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הייתה אליי פנייה כבר לפני כמה שבועות מחבר הכנסת פורר שביקש להקים את הוועדות הקבועות.
יוליה מלינובסקי: לפני חודש.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הייתה אליי פנייה גם מחבר הכנסת אחמד טיבי שביקש להקים ועדות קבועות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, ביום פיזור הכנסת הסכמנו שנושא קמיניץ יידון בוועדת הכספים, ובינתיים היה דיון אחד.
אחמד טיבי: יהיה עוד דיון לפני הבחירות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הייתה לנו גם הסכמה בנושא העובדים הסיעודיים, שהמטרה שלה להקל עליהם, זה עולה מחר.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעה של פורר שעולה מחר לוועדת הכספים להצבעה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ונותרנו עם הנושא של הבעיות השוטפות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בעקבות הפניות האלה, גם של פורר וגם של אחמד טיבי וגם המחשבה שלי לפני כמה חודשים, זה דבר נכון וראוי, אז ביקשנו את כינוס הוועדה הזאת בשביל להכריע בנושא הזה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו פה בסיטואציה שצריכים לאזן בין אינטרסים, ואני מנסה לעשות את האיזון הזה בצורה הכי נכונה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: האינטרס הראשון הוא כמובן האינטרס הפוליטי של כל סיעה לקבל נציגות או לקבל ראשות ועדה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה אינטרס טבעי וזה אינטרס שקיים תמיד.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ואנחנו גם קרובים ארבעה שבועות לפני הבחירות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: האינטרס השני הוא באמת לקיים את הנושא הזה של פיקוח על עבודת הממשלה או על דברים שחייבים לדעתנו – אני אומר לדעתנו, לדעת היושבים פה – שתהיה ועדה שתדון.
אברהם (אבי) ניסנקורן: וצריך לקחת בחשבון שאנחנו מדברים פה על תקופה קצרה, כי הוועדה הזאת תוכל בעצם להיות קיימת עד מועד השבעת הממשלה החדשה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע שארבל שאלה אם זה עד - -
ארבל אסטרחן: עד יום הבחירות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: - - יום הבחירות, עד מועד השבעת הממשלה החדשה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שאם כבר מקימים ועדה היא צריכה להיות עד מועד השבעת הממשלה החדשה.
ארבל אסטרחן: יש פשוט ח"כים שלא נבחרו.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, אבל לפי המצב הפוליטי כנראה שכל הסיעות עוברות, אז אני לא רואה פה איזושהי בעיה אמיתית.
יואב קיש: אי-אפשר לדעת.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו בונים על - - - שלא יעבור.
יואב קיש: זאת ספקולציה שאתה משער שבסבירות גבוהה היא נכונה.
ארבל אסטרחן: אי-אפשר לקבל החלטות בתקופה הזאת.
ארבל אסטרחן: גם לא יודעים עדיין את תוצאות הבחירות.