GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
באתי לבנק אמרתי: מאות אלפי גמלאים שהולכים לבנק עם שקית הניילון ואין להם מושג והם חוסכים לפנסיה וכשהם באים למשוך את הכסף אמרו להם לשלם 35% מס במקור, הם קיבלו מכתב הביתה וקיבלו את הכסף שלהם.
באתי לבנק אמרתי: יוטיוב, "נאום הגומיות" – תראה את זה.
באתי לבנק אמרתי: החקיקה שאנחנו מדברים עליה.
באתי לבנק אמרתי: בשנת 2008, משבר הסאב-בפריים - - -
נוית נגב: תחזור לקרוא.
חיים כץ: אחזור לקרוא.
חיים כץ: ב-2008, משבר הסאב-פריים, חבל שלא בדקתם לי את שוק ההון, ירדתי במיליוני שקלים.
חיים כץ: עם מנצח על התזמורת מוטי, מיליוני שקלים הפסדתי.
חיים כץ: תספורות: לבייב, תשובה – אבל הם הגיעו להסדרי חוב.
הם אמרו: זה שיגע אותי.
הם אמרו: אמרתי שזה לא יכול להיות.
הם אמרו: ידעתי שאני לא אתקן את ההפסדים בשפיר.
הם אמרו: לא הייתה לי שום כוונה כזו, שום כוונה.
הם אמרו: אבל הייתי רחוב שכל יום יש בו תאונות דרכים והייתי צריך לשים רמזור או תמרור.
הם אמרו: באתי למוטי ואמרתי לו: בוא תסביר, אני חייב לפתור את הבעיה הזאת.
אמרתי לו: אבל גם ב"נאום הגומיות" יש הרבה שמייחסים לעצמם דברים שלא מגיע להם.
אמרתי לו: ב"נאום הגומיות" מישהו התפאר – אם תפתח את הטלוויזיה תראה אותי אומר – שהוא שלח מייל והוא אמר ש"נאום הגומיות" נולד בעקבות מייל שהוא שלח אליי.
אמרתי לו: לא.
אמרתי לו: "נאום הגומיות" נולד בגלל החשבון של אבא שלי והיוזמה של חוק היא שלי.
אמרתי לו: יוסי כהן טוען שזה שלו.
אמרתי לו: מוטי לא טוען שזה שלו.
אמרתי לו: אני אומר לך שזה שלי.
אמרתי לו: זה הילד שאני יצרתי.
אמרתי לו: תיקון 44 זה תמרור אזהרה.
אמרתי לו: לא הייתה שום כוונה שזה יהיה רטרואקטיבית.
אמרתי לו: שום כוונה.
אמרתי לו: אני הלכתי לחקירות האלה.
אמרתי לו: הלכתי לחקירה, קודם כל, על מידע פנים.
אמרתי לו: לא לקחתי עורך דין ולא התייעצתי עם עורך דין כי לא חשבתי שעברתי עבירה.
אמרתי לו: שאלו אותי, ועניתי לכל השאלות.
אמרתי לו: אמרו לי: למה קנית?
אמרתי לו: אמרתי: כי קניתי את זה חמש פעמים בשלוש השנים האחרונות באותו גובה ובלימיטים.
אמרתי לו: אבל מישהו התחייב בחקירה, תשמע, מביאים שר.
אמרתי לו: אתה יודע איזה קידום זה למי שחוקר?
אמרתי לו: אתה יודע איזה קידום.
אמרתי לו: אתה יודע כמה הוא יכול לספר בשבת בערב לחבר'ה "תפרתי שר"?
אמרתי לו: אתה יודע כמה?
אמרתי לו: אתה יודע כמה שזה חשוב לאגו שלו?
אמרתי לו: וואלה, תפרתי שר.
נוית נגב: חוק הריכוזיות.
חיים כץ: ב-2019 ירידה מ-3 ל-2.
חיים כץ: אנחנו יושבים היום עם ריבית אפס בעולם.
חיים כץ: אם תקנה "אקויטל" – ואני כבר שר, עכשיו אני שר ואני לא מתעסק בשוק ההון.
חיים כץ: עצרתי את כל הפעילות שלי ביולי 2015 במסגרת שהייתה לי, חודשיים, כדי שאני לא אעשה עבירה טכנית.
חיים כץ: עצרתי את כל הפעילות.
אמרתי לו: בדצמבר או בנובמבר 2016 ירדו מהקטע של מידע פנים.
אמרתי לו: הם הבינו שאין בזה בסיס.
אמרתי לו: השאלה הראשונה שהוא שאל אותי בחקירה – שאלתי אותו: קנית "אקויטל"?
אמרתי לו: כי "אקויטל" הכפילה את עצמה.
אמרתי לו: אני לא קניתי.
אמרתי לו: הוא אמר: אסור לי לקנות.
אמרתי לו: התחילו איתי בחקירה ושאלו אותי שאלות ושאלו אותי על תיקון 44.
אמרתי לו: בהתחלה לא זכרתי מה זה.
אמרתי לו: אני אומר לך את האמת, 180 חוקים.
אמרתי לו: וגם אז לא לקחתי עורך דין.
אמרתי לו: הוא אמר לי - - - בתיקון הזה?
אמרתי לו: התיקון הזה בא להגיד לבעלי שליטה: לקחת כסף מהציבור – תדע שאתה צריך להחזיר.
אמרתי לו: זה התיקון.
אמרתי לו: תדע שאתה צריך להחזיר.
אמרתי לו: התיקון הזה הוא תיקון רחב, הוא חל על אזרחי מדינת ישראל, היום גם על תינוקות, כי תינוק שנולד – אז זה לא היה – מקבל מהביטוח הלאומי 50 שקל שמושקעים.
אמרתי לו: זה חל גם על תינוקות.
אמרתי לו: אף אחד במדינה לא יודע להגיד מה הוא הרוויח מהתיקון הזה כי מאז ינואר 2011 עד שהגישו נגדי כתב אישום לא השתמשו בחוק הזה: התמרור הזה מנע תאונות דרכים.
אמרתי לו: אני לא הרווחתי שקל, מוטי לא הרוויח שקל.
אמרתי לו: כשמישהו אמר בתקשורת שמוטי הרוויח, הבן שלי אמר לו: מוטי, אבל הרווחת כסף.
אמרתי לו: זה היה ביום שישי.
אמרתי לו: הוא הלך למכונת אמת אצל מי שהקים את יחידת החקירות של רשות ניירות ערך והוא נשאל אם הוא הרוויח שקל.
אמרתי לו: הוא אמר "לא" ויצא דובר אמת.
אמרתי לו: שקל הוא לא הרוויח.
אמרתי לו: לך, יוליה, שקל לא הרווחתי.
אמרתי לו: שקל הוא לא נתן לי, שקל אני לא צריך ממנו.
אמרתי לו: הוא חבר אמת.
אמרתי לו: אני לא צריך ממנו כסף, יש לי מספיק.
אמרתי לו: לא צריך ממנו כסף ובטח הוא לא צריך ממני והוא לא צריך את החקיקה.
אמרתי לו: הוא לא צריך את החקיקה כי החקיקה הזו לא חלה על "אקויטל" ולא על "ליטו" ולא על שום דבר שאתה מדבר עליו.
אמרתי לו: כלום.
אמרתי לו: אני אומר לך, אני בן אדם ישר.
אמרתי לו: לא הייתה לי כוונה שזה יהיה רטרואקטיבית.
אמרתי לו: זה נאמר בפרוטוקול של הוועדה.
אמרתי לו: נאמר: החוק לא רטרואקטיבי.
אמרתי לו: כתבת והמשכת וכתבת ש"הייתה חקירה ממצא ויסודית".
אמרתי לו: תקשיב, זו הייתה חקירה חפיפית.
אמרתי לו: אני נחקרתי על תיקון 44 בערך שעה ברוטו: מ-14:08 עד 15:07.
אמרתי לו: נחקרה נועה בן שבת, שאם אתה קורא את החקירה שלה, אין שום סיבה שאני אשב פה.
אמרתי לו: שום סיבה.
אמרתי לו: נכון, לא אמרתי שמוטי חבר שלי.
אמרתי לו: נכון.
אמרתי לו: נחקרה דנה נויפלד ונחקר מוטי.
אמרתי לו: אם הייתם רוצים להגיע לחקר האמת, היית חוקר את וילמה מאור, מנהלת הוועדה, איך היא הזמינה את האנשים.
אמרתי לו: מי נתן לה את השם של מוטי?
אמרתי לו: אני.
אמרתי לו: אני נתתי לה.
אמרתי לו: אני נתתי לה את הטלפון.
אמרתי לו: לא הסתרתי אותו.
אמרתי לו: לא חקרת את העובדות בוועדה, לא חקרתם את חברי הכנסת שהיו בהצבעה.
אמרתי לו: ואני לא צריך להשפיע עליהם.
אמרתי לו: אני העברתי 180 חוקים.
אמרתי לו: זה לפחות קריאה ראשונה – טרומית זה הכנה לראשונה – והכנה לשנייה ושלישית, זה בערך 360 הצבעות לפחות בוועדה.
אמרתי לו: כל חוק פעמיים.
אמרתי לו: הכנה בוועדה.
אמרתי לו: ומאות תקנות.
אמרתי לו: ב-95% קיבלתי פה אחד הצבעה בוועדה.
אמרתי לו: לא צריך לשקר ולא לשכנע ולא שום דבר.
אמרתי לו: באתי נקי כפיים, ביושר ובהגינות וחוקקתי חוק שחשבתי שהוא נכון ועמדתי בלחצים – תקשיב, אני לא יודע כמה אנשים עומדים בלחצים כיו"ר ועדה.
אמרתי לו: הובלתי את תוכנית "ויסקונסין" מול ביבי נתניהו.
אמרתי לו: אני הורדתי אותו.
אמרתי לו: ישבתי איתו והוא אמר לי: תשמע, זה הדגל שלי.
אמרתי לו: אמרתי לו: אז תוריד אותו לחצי התורן.
אמרתי לו: כי חשבתי שזה לא נכון, שזה פוגע באוכלוסיות המוחלשות, שזה מנצל אנשים ושזה חוק רע.
אמרתי לו: במתווה גז ישבתי מול ביב נתניהו ב-2015 ואמרתי לו: תקשיב, בעיתונות כתוב שאני מחזיק מניות של "ישראמקו" – אייל ינון ישב בחדר, ביבי, אייל ינון ואני – אמרתי לביבי: לא יעזור לך כלום, גם אם תגיד שמותר לי להצביע, אני לא אצביע.
אמרתי לו: והוא היה צריך את הקול שלי, אתה לא מבין.
אמרתי לו: אמרתי לו: אני לא אצביע.
אמרתי לו: כשיצאנו, אייל ינון, חי וקיים, אמר לי: יש לך ביצים של שור.
אמרתי לו: ב"ויסקונסין" זה אותו דבר כי אני הולך ומאמין במה שאני עושה, כי אני לא צריך פה כלום.
אמרתי לו: אני באתי לתת, וככה אני חושב שאני עושה, ביושר ובהגינות.
אמרתי לו: כשהייתי בוועדת האתיקה שהתכנסה בעקבות כתבה של שרון שפורר – גם כתב האישום זה שרון שפורר, העתק-הדבר – מעולם לא דיברתי איתה.
אמרתי לו: ואם דיברתי, אני לא זוכר.
אמרתי לו: ועדת האתיקה דנה בכתבה של שרון שפורר שהמעריץ מפעם, אמיר חרמוני, הגיש תלונה.
אמרתי לו: ביום שנבחרתי לכנסת הוא הגיש תלונה אם אני יכול להיות בוועד ובכנסת.
אמרתי לו: דן בזה צבי ענבר, זכרונו לברכה, היועץ המשפטי של הכנסת.
אמרתי לו: אחר כך, כשהייתי בוועדה, הוא הגיש תלונה אם ני יכול להיות בוועדה.
אמרתי לו: אנה שניידר דנה בזה.
אמרתי לו: ככה הגיע מצב שג'ומס, חיים אורון, אמר: אני לא דן יותר בתלונות שלו.
אמרתי לו: לא דן.
אמרתי לו: אני עניתי בוועדת האתיקה לכל שאלה שנשאלה לפי הכתבה, כי בכתבה דיברו על אחזקות של "ישראמקו" ב"ליטו".
אמרתי לו: ואמרתי בכתבה ש"ישראמקו" מחזיקה ב"ליטו" 1,502 שקל והבאתי מסמך כי זה מה שהיא החזיקה, ואמרתי ש"ישראמקו" מחזיקה בא"גחים של 300 מיליון שקל.
אמרתי לו: ולא שיקרתי לאף אחד.
אמרתי לו: אני דיברתי אמת.
אמרתי לו: הם אמרו לי: בכלל אל תבוא, תשלח מכתב.
אמרתי לו: אמרתי: לא, אני אבוא.
אמרתי לו: אבל חברי ועדת האתיקה לא נחקרו.
אמרתי לו: לא ארבל סטרחן ולא אייל ינון ולא וקנין ולא אריה אלדד ולא ציפי חוטובלי ורחל אדטו.
אמרתי לו: הם לא נחקרו.
אמרתי לו: כי אם אתה עושה חקירה ממצא, תחקור את האנשים.
אמרתי לו: כי אתה שופך את דמי.
אמרתי לו: תחקור את האנשים, תעשה חקירה.
אמרתי לו: למה זה מגיע לי? על מה?
אמרתי לו: עבדתי ביושר ובהגינות.
אמרתי לו: על מה החקירה?
אמרתי לו: לא בדקת.
אמרתי לו: יש שם מישהו, התאהב בחקירה.
אמרתי לו: אולי הוא רוצה לגדול.
אמרתי לו: תבדוק את הקוריקולום של שמוליק האוזר: חקרתי את חיים כץ.
אמרתי לו: למה הוא כותב את זה בקוריקולום?
אמרתי לו: על אף כל מה שאמרתי פה, אף פעם לא שקלתי בעבודה שלי מה יגיד עיתונאי כזה ועיתונאי אחר.
אמרתי לו: אף פעם לא עניין אותי.
אמרתי לו: כשסגרתי את תוכנית "ויסקונסין", לא עניין אותי.
אמרתי לו: כשהצבעתי נגד הלאמת קרנות הפנסיה, האופוזיציה החרימה את הדיון.
אמרתי לו: בשעה 02:00 בלילה כולם יצאו, רק הקואליציה נשארה.
אמרתי לו: ביקשתי הצבעה אלקטרונית כדי שייראו שאני מצביע נגד.
אמרתי לו: שייראו שאני מצביע נגד.
אמרתי לו: גם בתיקון 44 אני שלם עם עצמי לחלוטין.
אמרתי לו: ידיי נקיות.
אמרתי לו: אני לא חושב שהייתי צריך לעבור את מה שעברתי כי התהליך זה העונש.
אמרתי לו: התהליך זה העונש: לא לישון, הפגיעה בבריאות, הגבלות על הבנק, לקיחת הוויזה לארצות הברית בתהליך הזה.
אמרתי לו: זה העונש.
אמרתי לו: שלוש וחצי שנים אני משלם עונש על מה שלא עשיתי.
אמרתי לו: עונש שאני לא ראוי לקבל אותו.
אמרתי לו: לא ראוי לקבל אותו.
אמרתי לו: אני חושב שקמה לי חסינות מהותית.
אמרתי לו: אני מקבל שטעיתי כשלא אמרתי שמוטי חבר שלי, כפי שקבעה ועדת האתיקה.
אמרתי לו: אולי היה טעם לפגם, אולי לא הייתי בסדר.
אמרתי לו: אני מצטער על כך.
אמרתי לו: למען האמת, אני מצטער על כך.
אמרתי לו: אני רואה מה אנחנו עושים למוטי.
אמרתי לו: אני רואה את הלילות שהוא לא ישן.
אמרתי לו: לא מעניין אותו הכסף.
אמרתי לו: הלילות, המתח.
אמרתי לו: כסף לא במשחק הזה בכלל.
אמרתי לו: הוא לא שם.
אמרתי לו: אתה אמרת שיש לו מאות מיליונים.
אמרתי לו: הוא בא מבית עני, הוא נותן בסתר.
אמרתי לו: לא מעניין אותו כסף.
אמרתי לו: אני לא חושב שעברתי על עבירה כלשהי בתקנון הכנסת.
אמרתי לו: אני חושב שעבדתי לפי תקנון הכנסת, ונועה בן שבת אמרה את זה: גם אם היו עסקאות, הוא לא היה צריך להגיד.
אמרתי לו: אחרי שחקרו אותה ודשו ודשו, אז הוציאו שורה שהיא אמרה שהיא לא מבינה באתיקה.
אמרתי לו: אז למה לא חקרו את ארבל?
אמרתי לו: אם היא לא מבחנה, למה לא חקרו את ארבל?
אמרתי לו: היו צריכים לחקור את ארבל ולהגיד: נו, נו, נו.
אמרתי לו: כי היא האוטוריטה שלי.
אמרתי לו: נועה בן שבת, יועצת משפטית מוערכת ברמה גבוהה פה בכנסת, היא האוטוריטה שלי.
אמרתי לו: 180 חוקים ותקנות – לא חרגתי, לא זזתי סנטימטר אחד.
אמרתי לו: לא חרגתי מתקנות הכנסת, ואני אומר לך את זה בתום לב.
אמרתי לו: ואם עשיתי – ואללה, בשגגה, בטעות, לא מתוך כוונה.
אמרתי לו: לא הייתה לי שום כוונה.
אמרתי לו: שום כוונה לחרוג מתקנון הכנסת.
אמרתי לו: לא הייתה לי שום כוונה ומוטי לא הייתה שום כוונה – לא יודע לגבי מוטי – לי לא הייתה שום כוונה שמוטי ירוויח שקל אחד מתיקון 44, כי לא הייתי עושה את זה ואני לא צריך לשלם לו.
אמרתי לו: כשאני עברתי מעקפים, הוא ישב בתורנות משפחתית.
אמרתי לו: אשתי, שלושת הילדים ומוטי עשו עליי תורנות.
אמרתי לו: אני הייתי עד בגירושים שלו.
אמרתי לו: ניסיתי לעשות שלום בית.
אמרתי לו: הוא לא המנטור שלי בשוק ההון.
אמרתי לו: כשהוא אמר לי: תשמע, אני אקנה "אל-על".
אמרתי לו: אמרתי לו: אני לא סומך עליך.
אמרתי לו: קניתי ב-500 שקל והוא קנה 4% מהחברה.
אמרתי לו: מכאן ועד כתב אישום בעבירה פלילית - - -
מכלוף מיקי זוהר: הוא ישר.
מכלוף מיקי זוהר: פשוט ישר.
חיים כץ: שנים כל כך רבות אחרי האירוע - - -
חיים כץ: - - - חוק שחוקק ב-2011 ובשנת 2019 כתב אישום ואומרים לי: היית עשוי להרוויח.
חיים כץ: רשות ניירות ערך זו יחידה סייבריסטית מעולה – בקלות, בלחיצת כפתור היא יודעת להגיד אם הרווחתי או אם הפסדתי.
חיים כץ: כשאתה מדבר על עסקאות מתואמות, תבדוק מה הרווחתי שם: 3,000 שקל אחרי חודש.
חיים כץ: כששאלתי אם עסקה מתומת זה עבירה, אמרו לי שלא.
חיים כץ: אז אמרתי: למה אני צריך לעשות עבירה?
חיים כץ: אמרו: אולי רצית שהוא יחלץ אותך.
חיים כץ: לחלץ אותי זה כשהוא קונה ממני, אבל אני קניתי.
חיים כץ: תשמעו, אני אמרתי את מה שאני חושב, אני באתי לפה לבקש חסינות, כי התהליך הוא העונש.
חיים כץ: אני בן 72, רוצה להמשיך לתרום למערכת.
חיים כץ: משפט זה שלוש שנים, אין שום סיבה בעולם, אין שום סיבה בעולם שימשיכו לתת לי את העונש הזה, כי כשאני אזוכה – כתבו, אני לא יודע כמה: וואלה, לא מחזיק מים.
חיים כץ: האמת שהתחלתי לחשוב ככה שכתב לי האח של אסף כספי: הנושא לא מחזיק מים, לא יחזיק בשום בית משפט הוגן.
נוית נגב: זו פגיעה בעצמך - - -
חיים כץ: טוב, משפט אחרון.
נוית נגב: לא.
נוית נגב: אני פה בשביל לעזור לך.
חיים כץ: ולכן - - -
חיים כץ: הקשבתי.
אחמד טיבי: חיים, תעשה מה שהיא אומרת לך.
חיים כץ: אני עושה.
חיים כץ: ולכן אני באתי לבקש מכם – לא מעניין מה כתבו בעיתון, לא מעניין.
חיים כץ: לא מעניין אם כתבו על זאת או כתבו על זאת.
חיים כץ: לא מעניין כתבה בעיתון, אני עבדתי ביושר – אני מבקש מכם לעצור את הסבל הזה שאני סובל ולתת לי חסינות מהותית.
חיים כץ: זה מה שאני מבקש מכם.
חיים כץ: ככה אבא שלי אמר לי: אל תבקש ממישהו שקל.
חיים כץ: אם אתה יודע שהוא היה במקומך ואתה מאמין ביושרו, ככה היית מתנהג.
חיים כץ: וזה מה שאני מבקש מכם, לקבל חסינות מהותית.
חיים כץ: תודה רבה לכם על ההקשבה.
איילת שקד: לא, אבי.
איילת שקד: בוא נגמור עם זה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו פותחים את הישיבה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שלא ישב, בבקשה לשבת.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מבחינת סדר הדברים כרגע, היועץ המשפטי לממשלה ביקש להגיב בקצרה, או לתת הערה, או הבהרה, או התייחסות בקצרה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: כמובן הוא כבר יעשה זאת.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אם עו"ד נגב גם תבקש התייחסות קצרה, גם לה תינתן, ואחר כך נאפשר לכל אחד מחברי הכנסת שירצה בכך להביע את עמדתו בדיון.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא לא חייב להביע את עמדתו על ההחלטה עצמה, כל מה שהוא רוצה, אבל אני מדגיש, בנושא עילות החסינות, מה שעומד לפנינו.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רק אגביל את זה עד שלוש דקות לחבר הכנסת שירצה לדבר.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שרוצה לדבר, שכבר יבקש ממנהלת הוועדה.
יואב סגלוביץ': ניסן, ההצבעה היום?
אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו נעשה היום הצבעה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ההצבעה תהיה על כל עילה בנפרד.
אברהם (אבי) ניסנקורן: כל אחד מחברי הכנסת יכול להצביע בעד, נגד או נמנע.
קריאה: איך זה הולך?
אברהם (אבי) ניסנקורן: הצבעה כרגיל, אלא אם כן יש רצון רב למשהו אחר.
אברהם (אבי) ניסנקורן: בבקשה, היועץ המשפטי לממשלה.
אביחי מנדלבליט: ממש במשפט.
אביחי מנדלבליט: הדברים של חבר הכנסת כץ כמובן הם קשים, הם גם נוגעים ללב.
אביחי מנדלבליט: הייתי סנגור הרבה שנים, אני גם מכיר את חבר הכנסת כץ הרבה שנים ואת מעלותיו, התחלתי להגיד את זה, וזה בהחלט דברים לא פשוטים, קשים ונוגעים ללב, אי-אפשר שלא.
אביחי מנדלבליט: בצד זה אני חייב להגיד שגם אם יש ביקורת – ויש ביקורת לא מעטה, אני שמעתי – בסוף אנחנו עושים את מה שאנחנו מאמינים, את העבודה שלנו.
אביחי מנדלבליט: הייתה חקירה, הדברים הגיעו אליי, היה חשד סביר, היה שימוע, השימוע – אני חושב שבאופן יחסי היה גם מוצלח, ודברים גם השפיעו ושכנעו, בזכות העבודה של עו"ד נגב שעשתה עבודה מצוינת כהרגלה.
אביחי מנדלבליט: בסוף, הדברים האלה, הקשים מאוד שנאמרו, עד כמה שהם נוגעים ללב, אני חושב שבסוף זה דברים שאם נגיע לבית משפט, שם יהיה המקום להכריע בהם.
אביחי מנדלבליט: הדיון הוא עדיין על עילות החסינות.
אביחי מנדלבליט: זה הדברים שאמרתי, ואני עדיין חושב שיש בעיה עם עילות החסינות.
אביחי מנדלבליט: וככל שהדברים יתפתחו יותר מאוחר לשלבים אחרים, כמובן הדברים יצטרכו להתברר במקום המתאים, ובאת כוחו של חבר הכנסת כץ יודעת איך ליצור קשר אם צריך.
אברהם (אבי) ניסנקורן: יואב סגלוביץ'.
יעל גרמן: יש לי בקשה, אבי.
יעל גרמן: לפני שסיימנו הייתה כאן הערה של חברתי, של קרן, שאני נמצאת בניגוד עניינים, היא גם אמרה על תמי – אני לא יודעת מה לגבי תמי – אני דורשת שכרגע היא תאמר באיזה ניגוד עניינים אני נמצאת, כיוון שלאחר מכן, כשאני אביע את דעתי, אולי אם זה לא ימצא חן בעיניה, היא תטען שאני בניגוד עניינים.
יעל גרמן: אני דורשת עכשיו לדעת.
יעל גרמן: מקרן.
קריאה: או לחזור בה מהאמירה הזאת.
יעל גרמן: או לחזור בה - - -
קרן ברק: כשהיית שרת הבריאות, האם את בכל דיון ודיון סיפרת שאחד המייסדים של יש עתיד הוא סמנכ"ל בחברת התרופות הכי גדולה, בכל דיון שנכחת?
קרן ברק: בדיונים כשרת בריאות, האם דאגת שכולם ידעו על זה או לא?
יעל גרמן: לא יודעת על מה את מדברת.
קרן ברק: לא ידעת - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: בבקשה, יואב סגלוביץ'.
תמר זנדברג: אני גם רוצה לשמוע על ניגוד העניינים שלי.
קרן ברק: - - - אני לא ממשיכה עם זה - - - היא ביקשה - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: יואב - - -
קרן ברק: אני - - -
תמר זנדברג: למה לא? תגידי.
קרן ברק: כי אני לא, אני לא - - -
תמר זנדברג: - - - בדיון הקודם פה אמרתי - - -
קרן ברק: - - - אבל היא כל כך התעקשה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: היא לא חייבת.
קרן ברק: אני לא מעוניינת.
תמר זנדברג: מה זה "לא מעוניינת"?
קריאה: - - - אבל הוא המנהל.
תמר זנדברג: היא לא יכולה לזרוק משהו לאוויר, ואז להשאיר אותו - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: אז היא השאירה אותו - - -
תמר זנדברג: לא, היא לא תשאיר אותו.
יואב קיש: זו פעם ראשונה שזה קורה בכנסת שזורקים משהו לאוויר?
עודד פורר: קודם כול, היא יכולה, יש לה חסינות.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד פה משהו.
עודד פורר: תמי, היא יכולה, יש לה חסינות.
תמר זנדברג: אל תגיד לי "תמי" – היא יכולה, כל דבר היא יכולה - - -
תמר זנדברג: עם כל הכבוד, אני פעם אחת בשבע שנים - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: סליחה.
תמר זנדברג: אי-אפשר סתם להגיד דברים.
תמר זנדברג: חברת הכנסת קרן ברק, את זרקת משהו, ואת לא יכולה אחרי זה להפסיק ולברוח.
קרן ברק: אני יכולה הכול.
עודד פורר: יש לה חסינות לא לענות על זה.
תמר זנדברג: את יכולה, אבל אני יכולה לענות.
קרן ברק: אני יכולה לעשות מה שאני רוצה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עוצר את הדיון.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אין דבר כזה "לא.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא".
חיים כץ: הנה, הוא עצר את הדיון.
אברהם (אבי) ניסנקורן: למה אתה עוזר לי?
אברהם (אבי) ניסנקורן: רק שנייה, אני מבקש לא.
תמר זנדברג: לא, אדוני היושב-ראש, אני פעם אחת בשבע שנים חשדתי שאני עומדת בניגוד עניינים פוטנציאלי - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרת את זה.
תמר זנדברג: - - ופניתי לייעוץ ונמנעתי מההתנהגות הזאת - -
תמר זנדברג: - - לא בשביל שהיא תשב פה ותאשים אותי בדברים, עם כל הכבוד.
תמר זנדברג: אמרתי את זה עוד פעם, וזה לפרוטוקול, ואם למישהו יש איזה ערעור - -
יעל גרמן: יקום ויאמר.
תמר זנדברג: - - על ניגוד עניינים כלשהו, פוטנציאלי, שאני נמצאת בו, יקום ויגיד, אחרת לא יזרוק סתם.
אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר אחד אני מסכים, שמילים, יש להן הרבה משמעות.
אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך לחשוב לפני שאומרים אותן.
מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד מה אני חושב על ניגוד העניינים?
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא. לא.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אומר לך, אני רוצה להגיד משהו: אתם גם לא מכבדים את חבר הכנסת חיים כץ באמירות האלה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא משנה מה אנשים מחליטים, צריך לכבד בן אדם שכרגע עניינו מובא באופן מהותי בפני כולם.
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא מכובד.
יואב סגלוביץ': קודם כול לא הכרתי, או לא מכיר אישית, את חיים כץ, והפעם הראשונה שדיברנו אי-פעם אחד על אחד זה היה ביום חמישי האחרון.
חיים כץ: זה לא דיבור, אני צעקתי.
יואב סגלוביץ': זה היה ביום חמישי האחרון.
עודד פורר: בדרך כלל זו ההיכרות הראשונה איתך.
חיים כץ: אבל אחר כך יש רומן.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש לא להפריע לו.
אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לו שלוש דקות, אז לא להפריע.
יואב סגלוביץ': פעם ראשונה דיברנו ביום חמישי האחרון, וגם אז, כשהוא אמר את דבריו אליי, כנראה בתור מייצג של מישהו גם מהעבר של כל מיני דברים, ליבי יצא אליו.
יואב סגלוביץ': וגם היום, כשחיים כץ דיבר כאן, ללא ספק הוא דיבר מדם ליבו.
יואב סגלוביץ': אבל כל הטענות, לפחות להבנתי, שעלו כאן היום, המקום שלהן – בטח הן נטענו בצורה כזאת או אחרת גם בשימוע, אני מניח שגם במהלך החקירה הם נאמרו לחוקרים – והן ייאמרו אם וכאשר בבית המשפט.
יואב סגלוביץ': אנחנו לא בית משפט.
יואב סגלוביץ': אני רוצה לחזור למושכלות יסוד של הדיון הזה מתחילתו, שהיה בשבוע שעבר.
יואב סגלוביץ': אנחנו דנים בחסינות ולא בתיק הפלילי אם הוא יוגש.
יואב סגלוביץ': בהקשר הזה אני רוצה כמה מילים קצרות.
יואב סגלוביץ': התכלית של חוק החסינות היא לאפשר לחברי הכנסת לעבוד בצורה חופשית, ללא מורא של השלטון, של אף אחד אחר, אבל דבר אחד הוא גם כן מושכלות יסוד, ואני חושב שצריך לומר אותו פה גם היום, שחברי הכנסת כפופים לחוק.
יואב סגלוביץ': החוק הפלילי חל על כל המרחב – חבר הכנסת, לא חבר הכנסת, עובד ציבור, נבחר ציבור.
יואב סגלוביץ': במקרה הזה של מרמה והפרת אמונים זה על נבחרי ציבור ועל עובדי ציבור.
יואב סגלוביץ': זה המתחם של העבירה הזאת, ושם אנחנו נמצאים עכשיו.
יואב סגלוביץ': ומה שהוגש פה אלינו, בפנינו נמצא – ואני לא יכול לשפוט ולדעת אם נכון או לא נכון, נכון לדון בו במקום אחר – כתב אישום חמור ביותר, מן החמורים ביותר שיש בקצה, לגבי מרמה והפרת אמונים.
יואב סגלוביץ': לפחות במה שמוצג לנו בכתב האישום עצמו.
יואב סגלוביץ': והשאלה היחידה שאני צריך לשאול את עצמי, ואני גם אומר רגע לחבריי, שצריכים לשאול את עצמם, לא האם תהיה הרשעה או לא תהיה הרשעה, לא האם נגרם עוול או לא נגרם עוול, אלא האם הדבר הזה עולה במבחן החסינות כפי שמצוין בפסיקה ובחוק.
יואב סגלוביץ': ובעניין הזה רק כמה משפטים קצרים שנאמרו היום וחלקם אמרתי.
יואב סגלוביץ': דיברנו פה על החגורה, או נוית ציינה את המבחן שעלה גם בפסיקה לגבי החגורה שצריכה להגן על חבר הכנסת.
יואב סגלוביץ': בחגורה הזאת לא נמצאים, לפחות לפי מה שמיוחס פה בכתב האישום, תהליכים של רמייה של עבודת הכנסת כולה.
יואב סגלוביץ': זה מה שהיה פה, בכתב האישום.
יואב סגלוביץ': זה מה שיש.
יואב סגלוביץ': וזה לא איזה משהו אזוטרי אי-פה אי-שם.
יואב סגלוביץ': זה הדיון, האם אנחנו נותנים מחסה לדבר הזה, וזאת המשמעות של חסינות, האם אנחנו גילדה או שאנחנו דוגמה וסמל.
יואב סגלוביץ': ואנחנו דוגמה וסמל.
יואב סגלוביץ': וכל ניסיון להפוך את האירוע הזה למשהו אחר, זה בסדר, אפשר לעשות את זה, וחבריי בטח ידברו אחרת ממני, אבל - - - התיק הזה הוא תיק חמור, הוא צריך להיות נידון בבית המשפט.
יואב סגלוביץ': ואם דיברנו פה על המבחן של הגלישה, אין פה גלישה.
יואב סגלוביץ': אם יש פה משהו אחד בחלק מהטיעונים זה גלישה למחוזות שהבית הזה לא צריך להגיע אליהם, זה גלישה ויציאה מכל מתחם כלשהו.
יואב סגלוביץ': ואני מזהיר את כולנו, בלי כל קשר, בהנחה שכן יוגש כתב אישום – אני אומר את זה כאן – אני לא חושב שמישהו בבית הזה מאוד ישמח אם לא תהיה פה הרשעה בתיק הזה, אבל זה צריך להתברר בבית המשפט, אנחנו לא טריבונל שיפוטי פה.
יואב סגלוביץ': אנחנו קוראים למהלך הזה "מעין שיפוטי" מסיבה אחת בלבד, זכות הטיעון של מי שעומד בפניו העניין, וההליך הראוי שאנחנו פה כחברי כנסת, שננסה לשקול את השיקולים הענייניים לגבי קבלת ההחלטות.
יואב סגלוביץ': תודה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: מרב מיכאלי.
מרב מיכאלי: אני לא צריכה להרחיב פה במעלותיו של חבר הכנסת חיים כץ, שמו הולך לפניו, מעשיו, הישגיו הרבים הולכים לפניו, הוא באמת אחד מחברי הכנסת הכי אפקטיביים כנראה בכל הזמנים, עם עשייה באמת באמת מדהימה.
מרב מיכאלי: הייתה לי זכות להשתתף בחוקים רבים.
מרב מיכאלי: הזכרת את חלוקת חיסכון פנסיוני, הצעת החוק שלי גם האריכה אחר כך את הפתרון שהבאנו, ואכן אתה הפנית אותי לעמוס ברנולד, אבל לא בשביל להתעסק בפנסיה, בשביל לנסות לקדם את החוק שלי למניעת התעמרות בעבודה, דבר שכשל, לא צלח.
חיים כץ: לא צלח.
מרב מיכאלי: שמעתי אותך, וכאב לי הלב נורא, משום שיש פער פשוט עצום, פער מטורף בין הסיפור שאתה סיפרת לבין הסיפור שהיועץ המשפטי לממשלה סיפר.
מרב מיכאלי: שני סיפורים.
מרב מיכאלי: יום ולילה.
מרב מיכאלי: שמיים וארץ.
מרב מיכאלי: "אָמָמָה", אנחנו לא השופטות והשופטים שצריכים להכריע איזה סיפור הוא הסיפור הנכון.
מרב מיכאלי: אין לי מנדט לעשות את זה, אין לי כלים לעשות את זה, זה לא המקום שלי.
מרב מיכאלי: אסור לנו בכלל להיכנס למרחב שעושה את הבירור הזה ומקבל החלטה כזאת.
מרב מיכאלי: זה פשוט לא אופציה.
מרב מיכאלי: למרבה – אני אפילו לא אגיד התסכול, כי באמת אין לי כלים - -
שלמה קרעי: זו בדיוק הסיבה שאנחנו יושבים כאן.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש לא להפריע.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ממש לא להפריע.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש כשחבר הכנסת מדבר לא להפריע לו.
מרב מיכאלי: - - לא לגבי הראיות שכן היו או לא היו, לא לגבי טיב הראיות או העובדות שכתובות בכתב האישום, לא לגבי הטענות שלך על רשלנות או על טעויות בחקירה ובמהלך העניינים – כל זה לא במתחם האחריות שלנו - - - של מה שאנחנו צריכות וצריכים לעשות כאן.
מרב מיכאלי: המנדט שלנו קובע שאנחנו חייבות וחייבים להתייחס לסיפור של היועץ המשפטי לממשלה, כפי שהוא מופיע בכתב האישום, כאל נכון.
מרב מיכאלי: ובהינתן הדבר הזה לבדוק האם בהינתן שאלה פני הדברים, האם אנחנו צריכות וצריכים לתת על הדבר הזה חסינות.
מרב מיכאלי: ועל זה, לצערי, התשובה היא על פניו – לא.
מרב מיכאלי: כי אם אנחנו מסתכלות ומסתכלים על העילות, אז הדבר הכי משמעותי, כמו שאתה באת ואמרת בצדק, זו העילה של המהות, האם יש פה עילה לחסינות מהותית.
מרב מיכאלי: וזה נכון, ואין בכלל ספק, שאנחנו מדברות ומדברים על ליבת העיסוק של חבר הכנסת, ליבת העיסוק, וצריך להגיד שדווקא בגלל שמדובר על ליבת העיסוק, ליבת העיסוק חייבת להיות נקייה לחלוטין.
מרב מיכאלי: לציבור חייב להיות אמון מלא שהעבודה שאנחנו עושות ועושים בליבת הדברים היא באמת ביושר, בניקיון כפיים, בתום לב.
מרב מיכאלי: וכתב האישום אומר שזה איננו, שליבת העיסוק מוכתמת במניעים זרים, בעניין אישי, בניגוד עניינים.
מרב מיכאלי: אם אנחנו היום נבוא וניתן חסינות מהותית על הדבר הזה, המשמעות היא שהכנסת אומרת: מרמה והפרת אמונים היא חלק מעבודת הכנסת, היא אינהרנטית לעבודת הח"כיות והח"כים.
מרב מיכאלי: ואין דרך בעולם שאנחנו יכולות ויכולים להגיד אמירה כזאת.
מרב מיכאלי: דיברנו פה על כל מיני דברים - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: רק במסגרת הזמן.
מרב מיכאלי: אני לא רוצה להיכנס לכל ענייני גודל הקבוצה ולא גודל הקבוצה, והרווח שיש לאדם, גם אם יש קבוצה גדולה, אם יש רווח גדול יותר.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שאין חסינות מהותית, זה מפורש.
מרב מיכאלי: באמת אין פה דרך להצדיק חסינות מהותית.
מרב מיכאלי: אין לנו שום זכות לתת לך מה שאזרח או אזרחית מהשורה לא יכולה לקבל, כי העונש של ההליך כמו שתיארת אותו - -
עודד פורר: מרב, צריך לבטל את החוק.
מרב מיכאלי: - - כל מי שנחשדת - - -
עודד פורר: תבטלי את החוק.
חיים כץ: תבטלי את החסינות.
מרב מיכאלי: אני אומרת שבאין - - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש, יש לך עוד 15-10 שניות, ולסיים.
מרב מיכאלי: אז אני מסיימת.
מרב מיכאלי: תן לי בבקשה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: כולנו נוגבל בשלוש דקות.
מרב מיכאלי: אבל מפריעים כל הזמן.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא הפריעו לך.
אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא נכון.
אברהם (אבי) ניסנקורן: כולם יוגבלו בשלוש דקות.
מכלוף מיקי זוהר: - - - זה צריך להיכנס למאמר של "הארץ".
מכלוף מיקי זוהר: חשוב שהכול ייכנס מדוד, מילה במילה.
מרב מיכאלי: גדעון סער חברי - - -
מכלוף מיקי זוהר: "הארץ" כתבו הכול.
אברהם (אבי) ניסנקורן: ואתה יודע מה, אני גם אפסיק את הדיון לכמה דקות עד שתירגע.
אברהם (אבי) ניסנקורן: באמת.
עודד פורר: מיקי, "הארץ" זה כבר ש"ס היום.
אברהם (אבי) ניסנקורן: משפט סיכום.
מרב מיכאלי: חברי גדעון סער ב-2003 בוועדת הכנסת הציע - - -
מרב מיכאלי: בקשה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אין בבקשה.
מרב מיכאלי: כמעט לא דיברתי פה במהלך הדיון.