GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב קיש: תסביר.
<אלי גרונר: לקחת את כל הדברים האלו.
<קריאה: הבירוקרטיה היא מבחינת הנטל.
<אלי גרונר: אני אסביר.
<אלי גרונר: יש אין סוף דוגמאות אבל ניקח דוגמה אחת.
<אלי גרונר: בישראל יש תקן ייחודי למקררים שמביאים מגרמניה.
<אלי גרונר: זאת אומרת, למרות שהמקרר בגרמניה עבר את כל הבדיקות החשמליות וכולי, אותו מקרר היה מגיע לישראל, היו צריכים לעשות בדיקות במעבדה ולבדוק שהוא מתאים לחשמל בישראל.
<אלי גרונר: מצד אחד אנחנו מבינים שזה חשוב כי אנחנו לא רוצים שאנשים יתקינו מקררים אצלם בבית שיפוצצו את כל הבית, אפשר להפחיד אנשים, ומצד שני, אם זה עובד בגרמניה - דווקא מוצרי חשמל זה יותר אירופה – למה שזה לא יעבוד אצלנו?
<אלי גרונר: כל הבדיקות האלו מוסיפות עלויות למערכת והעלויות האלו למערכת בסופו של דבר מחלחלות לצרכן.
<אלי גרונר: זה לא נשמע דבר גדול כמה עולה הבודק הזה וכל פעם זה מקרה קטן של עלות קטנה, תוספת כביכול שולית, אבל הדברים האלו בסופו של דבר מצטברים למחירי מוצר של עשרות אחוזים יותר במחיר לצרכן הישראלי מאשר במקומות מקבילים.
קארין אלהרר: זאת דוגמה של רפורמה קטנה שדרושה במכון התקנים.
קארין אלהרר: למה זאת רגולציה ממשלתית?
<אלי גרונר: בסדר, אני אתן דוגמה אחרת.
<אלי גרונר: משרד הבריאות קבע שבשר טרי, חיי מדף - - -
יואב קיש: רגע, בואו תבינו את המשמעות.
יואב קיש: עזבו את המצגת.
יואב קיש: זה ממילא השקף האחרון.
<אלי גרונר: זה לא השקף האחרון אבל בסדר.
<אלי גרונר: חיי מדף של בקר מצונן הם 45 ימים.
<אלי גרונר: כי משרד הבריאות מאוד שמרני ורוצה לוודא שאף אחד לא יחלה חלילה.
<אלי גרונר: אם אפשר לשווק אותו רק 45 ימים, מה קורה?
<אלי גרונר: הבקר הכי טעים בעולם – כמובן זה אובייקטיבי – בדרום אמריקה, עד שמשנעים את הבקר משם, אי אפשר לשווק אותו לצרכן הישראלי.
יואב קיש: השוק הזה לא נמצא בתרבות הישראלית.
<אלי גרונר: לכן האזרח הישראלי לא יכול ליהנות מבקר ארגנטינאי.
<אלי גרונר: אגב, אני לא אוכל אבל יש אזרחים שכן רוצים לאכול סטייקים ארגנטינאים ודרום אמריקאים, וגם מנברסקה בארצות הברית, והם פשוט לא יכולים כי הרגולציה של משרד הבריאות לא מאפשרת במציאות לייבא את הבקר הזה.
<אלי גרונר: אני רוצה לכם שבביקור של ראש הממשלה בדרום אמריקה הוא ישב עם ראש ממשלת ארגנטינה והוא שאל אותנו מה קורה עם הדבר הזה.
<אלי גרונר: תחשבו, זה נוגע באזרחים מכמה כיוונים.
<אלי גרונר: מהכיוון הראשון שהוא מוגבל לבקר אירופאי.
<אלי גרונר: קודם כל, האזרח הישראלי לא יקבל את המוצר הטוב יותר.
איילת נחמיאס ורבין: אבל יש עניין בריאותי.
<אלי גרונר: אבל בכל העולם מקובל 130 ימים.
<אלי גרונר: משרד הבריאות החליט 45 ימים.
<אלי גרונר: כי אנחנו לא רוצים לקחת סיכון.
עליזה לביא: יש כאן המון דברים שהם ארכאיים.
<אלי גרונר: שנות ה-80.
עליזה לביא: יש דברים שלא מתכתבים עם המציאות.
יואב קיש: מי שרוצה להוביל חקיקה פרטית לשנות את זה, מוזמן.
<קריאה: כך גם לגבי מוצרי הקוסמטיקה.
<אלי גרונר: קוסמטיקה, אותו הדבר.
יואב קיש: מנכ"ל משרד ראש הממשלה רגיל בדיונים בהם לא מתפרצים, ואם כן, כשחברי הכנסת מדברים, הוא עוצר.
יואב קיש: אנחנו כך לא נסיים את הדיון.
יואב קיש: אני מציע, מי שרוצה להתייחס, ניתן זמן לכל חברי הכנסת וכמובן גם לנציגים נוספים, אבל בואו נמשיך עם הדוגמה ומכאן נא לא להפריע.
<אלי גרונר: אם אנחנו משנים את זה לא ל-130 ימים חלילה כפי שמקובל בעולם אבל ל-85 ימים, גם אזרחים ישראלים יכולים ליהנות מבקר איכותי יותר, נוסיף עוד היצע לשוק ובסופו של דבר זה לא רק מוריד את המחיר אלא גם נותן מוצרים יותר טובים.
<אלי גרונר: אני אתן עוד דוגמה אחת ואז אני אמשיך.
<אלי גרונר: תמיד אני שואל אנשים - אנחנו לא חושבים על זה אלא מקבלים את זה כגזירת גורל – למה אננס כל כך יקר בישראל.
<אלי גרונר: כולנו, או שטיילנו או שיש לנו ילדים או חברים שטיילו, יודעים שבארצות הברית ובמזרח הרחוק, במדינות הכי מערביות ובמדינות הכי מזרחיות, אננס נחשב למוצר הכי בסיסי שיש ועולה דולר, עולה שקל, עולה כלום.
<אלי גרונר: אנשים שחוזרים מהמזרח, מהטיולים, נמאס להם מהאננס והם לא רוצים לראות את הדבר הזה יותר.
<אלי גרונר: למה בישראל אננס הוא מוצר פרמיה?
<אלי גרונר: למה בישראל אננס הוא רק לעשירון העליון וגם זה לא?
<אלי גרונר: דבר מאוד מאוד פשוט.
<אלי גרונר: האננס גדל בקרקע ויש שם את העלים הירוקים שבארצות הברית כבר לא רואים אותם אלא אם כן אתה קונה את כל האננס.
<אלי גרונר: פקיד משרד החקלאות החליט שהעלים האלו עלולים להזיק לצומח הישראלי ולכן מה שמספיק טוב במזרח ומה שמספיק טוב לאמריקאים, לא מספיק טוב כאן.
<אלי גרונר: אגב, גם כך בישראל, מי שכן קונה את האננס בארבעים שקלים בסופר, מקבל את העלים הירוקים האלו שלא שמים בעולם.
<אלי גרונר: רגולציה.
<אלי גרונר: אפשר לזלזל באננס ואפשר לזלזל בבקר ובמוצרי החשמל, בתמרוקים ובמוצרי הדברה ובפקחים, אבל בסופו של דבר הדברים הקטנים האלה מצטברים ל-PMR כמו שראינו בשקף הראשון.
<אלי גרונר: בסופו של דבר כל ההורדה של עודף הרגולציה הקיימת, זה מה שאנחנו עושים בממשלה וזאת עבודה קשה אבל לא לשם כך אני כאן.
<אלי גרונר: אדוני היושב ראש, מכובדיי.
<אלי גרונר: אחד הדברים שאנחנו עושים, שהתחלנו בממשלה, בכל חקיקה ממשלתית חדשה ובכל תקנה ממשלתית חדשה, הוא RIA ותסלחו לי שאין לנו מונח טוב מזה.
יואב קיש: בוא נסגור מונח ישראלי ל-RIA.
<אלי גרונר: אני בעד לסגור מונח ישראלי, מונח עברי.
<אלי גרונר: טובים ממני עשו את זה.
<אלי גרונר: ה-RIA הוא ראשי תיבות של רגיולר אימפקט אססמנט.
<אלי גרונר: הערכת השפעת הרגולציה.
<אלי גרונר: מה אנחנו בעצם עושים.
<אלי גרונר: אין כאן מדע בדיוני, אין כאן משהו מטורף שאי אפשר לחשוב עליו.
<אלי גרונר: אנחנו עושים כמה מהלכים מאוד מאוד בסיסיים לפני שאנחנו מאשרים להעביר חקיקה ממשלתית.
<אלי גרונר: אגב, גם חקיקה ממשלתית שמגיעה מהקבינט הביטחוני.
<אלי גרונר: חבל לי מאוד שאני מנוע מלחשוף מה שהיה אתמול בקבינט אבל אתם תצטרכו לסמוך עלי שגם שם ניסו להעביר חקיקה ביטחונית ואני אמרתי שהדבר הזה לא יקרה בלי RIA.
<אלי גרונר: הדבר הזה לא יקרה בלי RIA, גם בביטחון וגם אם שמים על זה הילה ביטחונית.
<אלי גרונר: מה אנחנו בעצם עושים ב-RIA.
<אלי גרונר: אנחנו קודם כל מוודאים שיש צורך בהתערבות ממשלתית.
<אלי גרונר: אנחנו כן מאמינים שממשלה צריכה לעשות וצריכה להתערב בהרבה מאוד תחומים.
<אלי גרונר: אני לא שופט עכשיו.
<אלי גרונר: יש אנשים שלפי השקפתם עולמם הממשלה צריכה להיות כמה שיותר קטנה, יש אנשים שעל פי השקפת עולמם הממשלה צריכה להיות כמה שיותר גדולה, את הפער ההשקפתי הזה אנחנו לא נפתור בדיון הזה ואני גם לא מתכוון לפתור אבל קודם כל אנחנו מנסים לבדוק בדרג המקצועי שאני אומר לכם שהוא די מתון.
<אלי גרונר: האם אנחנו צריכים התערבות ממשלתית כדי להגדיר, וכל הזמן אנחנו צריכים להגדיר את הבעיה שאנחנו רוצים לפתור.
<אלי גרונר: כשבאים אלי ואומרים שאנחנו צריכים לפתור את הבעיה, אנחנו צריכים שכל מי שרוצה רחפן, צריך לרשום אותו במשרד התחבורה.
<אלי גרונר: בעיני זאת לא הגדרת בעיה.
<אלי גרונר: הגדרת בעיה זה מה הבעיה שאנחנו באמת רוצים לפתור ואחר כך, השלב השני, לבדוק מה מקובל בעולם.
<אלי גרונר: זה נכון שיש מקומות שאנחנו הכי חדשנים ואם אנחנו לא הכי חדשנים, אנחנו צריכים להיות הכי חדשנים ושם אנחנו באמת די קובעים מה הרגולציה צריכה להיות.
<אלי גרונר: אבל יש מקומות בעולם, מקומות מתקדמים, מקומות טובים עם יוקר מחיה נמוך יותר וגם מצליחים עם רגולציה קטנה יותר.
<אלי גרונר: הם מסתמכים על בדיקות מדגמיות, הם מסתמכים על בני אדם שייקחו אחריות, הם לפעמים אפילו אומרים שלא צריכים מציל בבריכה.
אמיר אוחנה: אלה מדינות שכבר הכירו בירושלים כבירת ישראל?
איילת נחמיאס ורבין: גם הורים מלמדים נהיגה.
<אלי גרונר: גם הורים מלמדים נהיגה ואני אגלה לכם סוד.
<אלי גרונר: אני שירתי אתכם עת הייתי ציר כלכלי בוושינגטון ובאותה תקופה הבן שלי היה בתיכון ואני לימדתי אותו נהיגה.
<אלי גרונר: אני אומר לכם שהוא נהג יותר טוב מכפי שאני הייתי עת קיבלתי את רישיון הנהיגה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה פשוט לא לגמרי, לגמרי, לגמרי ישראלי אבל בוא נאמר שרוב ההורים הישראלים לא רוצים.
איילת נחמיאס ורבין: בקושי מורה לנהיגה ישראלי אני רוצה שילמד.
<אלי גרונר: אני מוחה על כך שקראת למנכ"ל משרד ראש הממשלה לא ישראלי אבל את זה אני שם בצד.
איילת נחמיאס ורבין: אני מקבלת את ההערה.
<אלי גרונר: אני היחידי בחדר שוויתר על אזרחות זרה.
יואב קיש: אתה לא היחידי.
אלעזר שטרן: אלי, אתה נותן דוגמה של מציל אבל אתה צריך לראות מדריך כושר בחדרי ספורט במלון.
אלעזר שטרן: ביטלו את זה.
<אלי גרונר: אנחנו ביטלנו את זה.
אלעזר שטרן: הנה, זאת אותה דוגמה בדיוק.
<אלי גרונר: בכל העולם אתה הולך למלון ונכנס לחדר כושר עם המפתח של החדר גם בשעה 2:00 לפנות בוקר.
איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, בעולם מלמדים ילדים שחייה בבית הספר.
איילת נחמיאס ורבין: זה למשל בכל בתי הספר בעולם.
יואב קיש: לא, לא בכל בתי הספר בעולם.
איילת נחמיאס ורבין: באירופה ובארצות הברית מלמדים ילדים שחייה בבית הספר.
יואב קיש: בואו לא ניכנס לנושאים הספציפיים.
<אלי גרונר: כאשר מגיעים למלון של דיסני, שם יש לא מעט ילדים, הם לא שואלים כל הורה והורה שעושה צ'קינג האם הילד שלו למד שחייה או לא למד שחייה.
עליזה לביא: אין שם מפעילים?
קארין אלהרר: הם מחתימים אותך.
יואב קיש: לא ניכנס לעניין.
<אלי גרונר: אני יודע שמצילים חיי אדם.
<אלי גרונר: בסופו של דבר, כל דבר - - -
יואב קיש: אלי, תתמקד בעשייה הממשלתית ואיך הצוות שלך עובד בנושא RIA.
<אלי גרונר: מה אנחנו עושים.
<אלי גרונר: קודם כל, אנחנו בודקים אם יש צורך בהתערבות ממשלתית.
<אלי גרונר: דבר שני, אנחנו בודקים מה מקובל בעולם.
<אלי גרונר: זאת ה-RIA.
<אלי גרונר: הדבר השלישי שאנחנו עושים, אנחנו מעריכים את העלויות ומה התועלות.
<אלי גרונר: מה הדבר הזה שאנחנו רוצים להביא, האם החקיקה הזאת מוסיפה עלויות ואז מה התועלות.
<אלי גרונר: אגב, יש מקרים שהתועלות עולות על העלויות ואז אנחנו מאשרים את הדבר הזה.
<אלי גרונר: אם אנחנו רוצים, כדי למנוע באופן תיאורטי תאונות דרכים ולכן אנחנו מכריחים שבכל רכב חדש יהיה מותקן בו מכשיר מובילאיי או דמוי מובילאיי, אני לא רוצה לתת העדפה לחברה כזו או אחרת, זה עולה, זה מוסיף לעלות של הרכב אבל הדרג המקצועי חושב שהדבר הזה מצדיק את העלות.
<אלי גרונר: לכן, קודם כל אנחנו בודקים את העלויות, בודקים את התועלות ואז מגיעים להחלטה מושכלת ולא בשליפות.
<אלי גרונר: הדבר הרביעי שאנחנו עושים, אנחנו מדברים עם בעלי העניין.
<אלי גרונר: אנחנו משתפים את הציבור ואנחנו שואלים את האנשים שצריכים לשאת בנטל הזה מה הם חושבים.
<אלי גרונר: הרבה פעמים הם לא אוהבים את זה.
<אלי גרונר: בחלק מהזמן אנחנו מחליטים בכל זאת ללכת על הראש ובחלק מהזמן אנחנו מקבלים את מה שהם אומרים.
<אלי גרונר: אנחנו באים להשמיע ואנחנו באים לשמוע.
<אלי גרונר: זה חלק משיח, העשרה ולמידה מקצועית.
<אלי גרונר: לא תמיד אוריאל לין או התאחדות התעשיינים חושבים שאנחנו עושים מספיק, אבל לפעמים גם הם מפרגנים.
<אלי גרונר: הדבר האחרון שאנחנו עושים זה ניהול סיכונים.
<אלי גרונר: המטרה של החיים היא לא להוריד את הסיכונים לאפס כי אם אנחנו מורידים את הסיכונים לאפס, עשינו טעות, אז אנחנו מגבילים את כולם ואנחנו מוסיפים רגולציה על רגולציה ואנחנו מגיעים למקומות אליהם כבר הגענו.
<אלי גרונר: אתם כולכם ראיתם בשקף הראשון לאן הגענו.
<אלי גרונר: אני אומר לכם, תסתכלו על הדבר הזה.
<אלי גרונר: אני לא בא בטענות לאף אחד אישית.
<אלי גרונר: כל אחד מקדם רגולציה היכן שהוא חושב שהיא חשובה לו אבל אם אנחנו לוקחים אחריות כוללת, אנחנו צריכים להבין שאנחנו במקום רע.
<אלי גרונר: אנחנו במקום רע מבחינת עודף רגולציה והדבר הזה משליך גם על יוקר המחיה וגם על הצמיחה של המשק.
<אלי גרונר: כמו כל דבר בחיים, אנחנו צריכים להביא את המטוטלת למקום המאוזן והנכון שאנחנו רוצים להיות בו כי יש לנו עוד שיקולים בניהול המדינה.
<אלי גרונר: אתם נבחרתם לא רק להוריד את הסיכונים לאפס, אתם נבחרתם גם להביא צמיחה, להוריד את יוקר המחיה ויש שתי דרכים לעשות את המהלך הזה להורדת יוקר המחיה.
<אלי גרונר: מהלך אחד הוא לחלק כספים פה ושם, ואני לא נכנס עכשיו לביקורת.
<אלי גרונר: כל ממשלה, כל כנסת וכל קואליציה תמיד ייקחו את מקסימום הכסף שהם יכולים לחלק ויעשו את החלוקה לפי השקפת עולמם וכל קואליציה תעשה את זה באופן אחר, אבל תסמכו עלי שכל קואליציה וכל ממשלה תחלק את המקסימום של המשאבים שהיא יכולה לציבור, כל אחת באופן שהיא חושבת שהוא נכון.
<אלי גרונר: אבל טיפול השורש, הוצאות ה-ווסט מהמערכת, הוצאות הבזבוזים מהמערכת, הטיפול התשתיתי ביוקר המחיה, דברים שאחרי שאתה מוציא אותם ואתה מוחק את הרגולציה, הם נשארים לדורות.
<אלי גרונר: הדברים האלה הם הדברים שהם באמת קשים, אבל הם הדברים שנשארים לנצח ולא מתחלפים עם כל קואליציה כאשר זה רוצה לחלק הטבות לאלו ואחר כך מתחלפים ואלו נותנים הטבות לאחרים.
<אלי גרונר: בסופו של דבר אנחנו צריכים טיפול שורש שנוגע בתשתיות של יוקר המחיה וזה מה שאנחנו מנסים לעשות עם ה-RIA.
<אלי גרונר: אני אומר על קצה המזלג משהו על השקף האחרון שרציתי להראות לכם מבחינת התוצאות.
<אלי גרונר: יש מדד שיש לממשלת ישראל, לקואליציה, לתקשורת ולמדד הזה קוראים דוינג ביזנס.
<אלי גרונר: אני שם אותו בצד.
<אלי גרונר: זה מדד של הבנק העולמי עם עשרה מדדים ואם מישהו רוצה, אני אפרט.
<אלי גרונר: אבל יש מדד הרבה יותר רחב, הרבה יותר מקיף של ה-וורלד אקונומיק פורום, ה-WEF, שהם אלו שעושים את הכנס של דבוס כל שנה והם מובילי עולם בכל מה שקשור לממשק בין ממשלות למגזר העסקי.
<אלי גרונר: יש להם את מדד התחרותיות והייתי שמח אם הייתי יכול להראות את זה כאן אבל אם לא, אני אומר לכם משהו.
<אלי גרונר: יש להם את מדד התחרותיות של הפורום הכלכלי העולמי.
<אלי גרונר: בפורום הזה יש מאה ומשהו תתי סעיפים.
<אלי גרונר: עומס הרגולציה הממשלתית – ב-2015 היינו במקום 98 בעולם.
<אלי גרונר: מה שראיתם לפני כן, זה רק ה-OECD.
<אלי גרונר: היינו מקום 98 בעולם.
<אלי גרונר: במדד האחרון שיצא בדיוק לפני או אחרי סוכות, אני לא זוכר בדיוק, היינו במקום 41.
<אלי גרונר: ביעילות ההוצאה הממשלתית, ואגב, זה שילוב של הנומרטור וה-RIA.
ישראל אייכלר: מה אתם עושים עם כל הפקידים שפיטרתם?
<אלי גרונר: רגע.
<אלי גרונר: יעילות ההוצאה הממשלתית, שזאת עוד השלכה של ה-RIA ושל הנומרטור, ירדנו ממקום 79 למקום 40.
יואב קיש: השתפרנו.
<אלי גרונר: השתפרנו.
יואב קיש: כל ירידה, זה אומר שאתה יותר יעיל.
<אלי גרונר: השתתפות בקביעות המדיניות הממשלתית, תכניות עבודה, מדדים שקופים וכולי, ירדנו או עלינו ממקום שישים למקום 29.
<אלי גרונר: בענייניות בקבלת החלטות של פקידי ממשלה עלינו ממקום 81 בעולם למקום 41 בעולם.
<אלי גרונר: בסך המדד, אתם רואים את זה לנגד עיניכם, היינו במקום 27 בעולם מבחינת תחרותיות, שזה מקום טוב וסביר, למרות שאנחנו שואפים ליותר, ועכשיו במדד האחרון שיצא לפני חודשיים אנחנו במקום 16 בעולם.
<קריאה: השינוי הזה קרה בשנה אחת?
<אלי גרונר: בשנתיים.
עליזה לביא: איך זה מתכתב עם זה שהצגת אותנו לפני תורכיה?
<אלי גרונר: השקף הראשון, מדד ה-PMR הוא כל כך מורכב ומורכב מכל כך הרבה תתי סעיפים שה-OECD מוציא את זה רק פעם בחמש שנים.
<אלי גרונר: ציר האיקס ההוא היה של 2013.
<אלי גרונר: זה העדכון האחרון שלנו.
<אלי גרונר: אני לא יודע עד כמה אנחנו נשת
<אלי גרונר: פר כי היו עוד שנתיים – צריך להגיד את האמת – של דרדור עד 2015, עד שהממשלה הזאת לקחה את הנושא הזה לידיה ומשנת 2015 ועד עכשיו אני בטוח שהמצב ישתפר ואני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך בכך.
<אלי גרונר: אסור לנו להפסיק.
<אלי גרונר: אנחנו עברנו את המחצית הראשונה של המחצית הראשונה אבל עוד לא הגענו למחצית.
<אלי גרונר: יש לנו עוד הרבה עבודה שהיא תימשך הרבה לפחות עד 2020, אם לא יותר.
<אלי גרונר: אני רוצה לרתום גם את הכנסת לעבודה החשובה הזאת שמשפיעה באופן ישיר על הדברים לשמם נבחרתם.
יואב קיש: כמה מלים.
יואב קיש: קודם כל, אנקדוטה לגבי המדד הזה.
יואב קיש: אני הייתי בכנסת לפני כמה חודשים, זה היה בכנס הנוכחי, עת הגיעה משלחת מגאורגיה.
יואב קיש: בשיחה אתם, אני לא זוכר מי עוד היה שם מחברי הכנסת, הם פשוט נקבו בשיפור שלהם במדדים והוא יותר טוב מישראל.
יואב קיש: זאת אומרת, מה שבגאורגיה עשו במהלך השנים האחרונות, הלוואי והיינו יכולים להדביק גם אותם.
יואב קיש: בסופו של דבר, כשאתה שואל בזירה העולמית היום דויינג ביזנס בגיאורגיה, זה עולם אחר ממה שהיה לפני כמה שנים וזה חלק מהמהלך שאני חושב שבסופו של דבר מראה תוצאות.
ישראל אייכלר: השאלה מהיכן הם התחילו.
יואב קיש: הם התחילו מאוד נמוך והיום הם יותר טובים מאתנו.
יואב קיש: זה אומר שגם לנו יש עוד מה לעשות ועושים יפה מאוד ורואים את השיפור.
יואב קיש: כמו שאמר המנכ"ל, אפשר עוד לעשות בהמשך.
יואב קיש: אני רוצה להקריא את התקנון - שינוי תקנון.
יואב קיש: הוא קצר – כדי שאחרי כן נוכל במהלך הדיון להתייחס, מי שירצה להתייחס אליו.
יואב קיש: אני גם מבקש שנצביע עליו לקראת סוף הדיון.
יואב קיש: הצעה לתיקון תקנון הכנסת תיקון סעיף 84 בסעיף 84 לתקנון הכנסת, אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: "(ו) הכינה הממשלה דוח להערכת השפעות רגולציה (RIA – Regulatory Impact Assessment) בקשר להצעת חוק שהועברה לוועדה, תציג את הדוח בפני הוועדה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית".
יואב קיש: הכוונה היא שהצוות של משרד ראש הממשלה שמכין דוחות מסודרים יגיע לוועדה כאן ויציג.
יואב קיש: היה לי חשוב שזה לא יגביל את הוועדה מלחוקק, זה לא יעצור, אבל אם העבודה הזו קיימת במשרד ראש הממשלה, מן הראוי שתוצג כאן.
ישראל אייכלר: אם אני עושה חוק פרטי על רגולציה.
יואב קיש: פרטי לא קשור.
יואב קיש: אני מדבר על חקיקה ממשלתית.
ישראל אייכלר: אבל הממשלה לא תאשר.
יואב קיש: גם אם הממשלה מכינה RIA להצעת חוק פרטית שלך, היא תבוא ותציג בוועדה.
יואב קיש: זה לא נותן לה שום סמכות בעצירת חוק, במניעת חוק.
יואב קיש: תסתכל, זה כתוב על הצגה בלבד.
יואב קיש: הלכתי הכי זהיר שאני יכול.
יואב קיש: לא היית כאן בפתיחת הדיון אבל אמרתי שאין כוונה שה-RIA עכשיו תמנע, בטח לא כמכה ראשונה, חקיקה בכנסת.
קארין אלהרר: אבל בפועל היא תמנע.
יואב קיש: קודם כל, רוב הסיכויים שזה יהיה בחקיקה ממשלתית כי הם עוסקים בזה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא יכול לתת לנו שבועיים לדון בתקנון?
יואב קיש: זה נשלח לפני שבוע למייל.
יואב קיש: אחרי כן זה יונח למליאה, אם נאשר את זה.
יואב קיש: אם לא תהיה כאן הסכמה סביב הסעיף הזה, אני לא אעלה אותו עכשיו להצבעה.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא בטוחה שזה רע, אבל אני רוצה לבדוק.
יואב קיש: הנוהל בשינוי תקנון הוא שמציגים כאן, מצביעים ואז זה עולה למליאה, המליאה מאשרת.
יואב קיש: יש שבועיים לפני אישור מליאה.
יואב קיש: אם אין השגות, זה בסדר.
יואב קיש: זה היה קצר.
יואב קיש: אני אומר שוב שזה בא להציג ולהכניס את החשיבה על RIA.
יואב קיש: אין כאן שום מכשול בפני החקיקה.
יואב קיש: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.
יואב קיש: סדר הדוברים יהיה חברי כנסת ולאחר מכן נציגי ציבור למיניהם.
יואב קיש: בקצרה, כי יש כאן הרבה חברי כנסת שרוצים להתייחס.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתכוונת להיות קצרה.
איילת נחמיאס ורבין: קודם כל, ברמה העקרונית, אני חושבת שהתהליך של RIA הוא תהליך מאוד מאוד חשוב.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד משתדלת להגיש חקיקה בצורה מתונה ומדודה.
איילת נחמיאס ורבין: לדעתי בכל הכנסת הנוכחית, בכל הקדנציה, הנחתי שלושים הצעות חוק שהן שלי ולא מועתקות.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד משתדלת לבחון האם יש רגולציה בתחום בו אני מתעסקת.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא בטוחה שהן אפילו רגולטיביות.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד משהו על הנושא של ה-RIA.
איילת נחמיאס ורבין: ברגולציה ובהפחתה שלה, בעיני יש כמה דברים שהם מאוד קריטיים.
איילת נחמיאס ורבין: הבחינה של האם רגולציה היא אפקטיבית, זאת אומרת, הבנצ'מרק של הרגולציה ביחס למדינות אחרות הוא חשוב אבל האם רגולציה מצליחה או לא מצליחה, זה דבר שראוי לבחון אותו בתוך התהליך הזה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, האם היא משפיעה לטובה על מה שהצרכנים מקבלים, על מידת הביטחון שיש לנו במוצר שמגיע לשוק וכולי.
איילת נחמיאס ורבין: ניטור של רגולציה, זאת אומרת, לראות איך מתוך הרגולציה הבעייתית, נקרא לזה כך, איך מנטרים מתוכה את מה שהוא בעייתי.
איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה להגיד לך למשל שאני מתמודדת עם הרבה סוגיות של רגולציה על חברות ציבוריות ואני חושבת שהרבה פעמים מוציאים דווקא את הרגולציה הלא נכונה ותוקעים במקומה רגולציה שהיא פחות אפקטיבית.
איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים החשובים בעיני זה לייצר למגזר העסקי תמריצים לרגולציה עצמית.
איילת נחמיאס ורבין: יושבים כאן איגוד חברות המזון ואני חושבת שחברות המזון בישראל הן חברות מעולות והן היו עכשיו צריכות להתמודד עם הנושא של סימון מוצרי מזון שהוא דבר מאוד מאוד חשוב.
איילת נחמיאס ורבין: אבל באה המדינה והחליטה שמכל המודלים בעולם, המודל הצ'יליאני הוא המודל הכי טוב.
איילת נחמיאס ורבין: אני עד עכשיו לא באמת מבינה.
איילת נחמיאס ורבין: אני בחרתי משיקולים כאלה ואחרים לא להיות מעורבת.
יואב קיש: זה חוק ממשלתי?
איילת נחמיאס ורבין: תקנות.
יואב קיש: עשו לו RIA?
<אלי גרונר: בוודאי.
<אלי גרונר: אלה תקנות.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שאני לא מבינה למה בחרו את המודל הצ'יליאני אבל נשים את זה בצד.
<אלי גרונר: אגב, זאת דוגמה.
<אלי גרונר: עשינו RIA ואמרנו במודע סימון מוצרים ייקר את אותם מוצרים לאזרח.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה עושה זאת למרות זאת.
<אלי גרונר: נכון אבל זה אחרי RIA.
<אלי גרונר: אנחנו לא מתעלמים מזה שזה לא יגדיל את יוקר המחיה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת משהו אחר.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שזה בסדר גמור סימון מוצרים אבל האם המודל הוא המודל הנכון שנבחן.
איילת נחמיאס ורבין: בתוך העולמות האלה של ה-RIA זה אחד הדברים שצריך לבחון.
<אלי גרונר: לזה יש דרגים מקצועיים שמחליטים איזה מודל בוחרים.
איילת נחמיאס ורבין: עשר שר הכלכלה מהלך שבעיני הוא דווקא חשוב.
איילת נחמיאס ורבין: הוא אמר למשל בנושא של תקינה, תקנים בינלאומיים.
איילת נחמיאס ורבין: במקום שבמדינת ישראל אנחנו נראה את עצמנו מתמודדים עם תקנים שמתרגמים אותם, משנים אותם ומחליפים אותם – תקינה בינלאומית היא התקינה שצריכה להיקלט בעולמות של התקנים הישראלים.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מהלך נכון כי מה שאנחנו רואים כאן – וצריך להבין את זה בעולמות של ה-RIA – שהמדינה למשל, אתה התייחסת לזה, מוכנה לוותר על הכנסות מקניית רכבים?
איילת נחמיאס ורבין: התשובה היא לא.
איילת נחמיאס ורבין: אם היא הייתה מוכנה לעשות את זה והייתה משקיעה במקום זה בתחבורה ציבורית, וכבר אתה ואני השתתפנו בכמה דיונים בנושא הזה, יכול להיות שהמצב שלנו בנושא הזה היה אחר.
איילת נחמיאס ורבין: מה שאני מנסה להגיד זה שאני רואה מה הממשלה מנסה לעשות בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: רועי פולקמן ואני עשינו לפני שבוע כנס על מדד ה-דויינג ביזנס ובאמת ניסינו לראות איך מסירים חסמים, גם מהכנסת כי אנחנו כן רואים את עצמנו אחראיים לרגולציה לא אחראית ולא אפקטיבית.
איילת נחמיאס ורבין: כן, אני חושבת שמותר להגיד את זה, זה לא נורא.
איילת נחמיאס ורבין: אבל בצד השני צריך לראות שחוץ ממה שהכנסת עושה, חייבים לראות שבתוך הממשלה, מעבר לתהליכים שהם תהליכים – לא רוצה להגיד שטחיים כי זה לא נכון – אבל למשל הזכירו כאן תמרוקים, אבל אני אקח רישום תרופות ותכשירים.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע כמה זמן לוקח למפעלים קטנים במדינת ישראל שהם יכולים להתניע את התחרות ואת הצמיחה בצורה הכי משמעותית?
איילת נחמיאס ורבין: הם לא ימצאו כתובת ולא ימצאו סעד במשרד הבריאות.
איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה לומר שזה חייב לחלחל טופ דאון ברמות הרבה יותר גבוהות ממה שזה קורה כרגע כי אתה רואה את זה בחיבור מפעלים לגז, אתה רואה את זה למשל בסוגיה כמו אופניים חשמליים כאשר אנחנו כרגע מתמודדים עם השאלה מה עושים עם ריבוי התאונות בעניין הזה, ואני אומרת לך שנדרשת עבודה הרבה יותר משמעותית בעניין הזה שהיא מעבר לשאלת החקיקה שהכנסת מביאה.
יואב קיש: נמצא אתנו עורך דין אוריאל לין, נשיא איגוד לשכת המסחר.
<קריאה: חבר כנסת לשעבר ויושב ראש ועדת החוקה לשעבר.
אוריאל לין: אני חושב שהעיקרון המנחה והמפתח שאנחנו שמענו כאן היום שצריך להנחות את כל המחוקקים, זה מה שאמר מנכ"ל משרד ראש הממשלה, שבעצם עודף הרגולציה מעלה את יוקר המחיה.
אוריאל לין: מה קורה לנו, אנחנו עושים בדיוק ההפך.
אוריאל לין: אנחנו רוצים להיאבק ביוקר המחיה ביצירת עודף רגולציה וכל אחד מתאהב ביוזמה שהוא החליט עליה ואף אחד לא חושב שאולי צריך לראות את התמונה הכוללת שמראה את עודף הרגולציה.
אוריאל לין: אני אתן לכם דוגמאות כדי שנבין ואפילו דוגמאות קלאסיות של חקיקה שמתנהלת עכשיו בכנסת והיא דוגמה קלאסית לעודף רגולציה והיא דוגמה קלאסית לרגולציה שלא צריכה להיות.
יואב קיש: כאן אתה נכנס לשדה מוקשים, אבל תן.
יואב קיש: תן דוגמה אחת.
יואב קיש: תבחר דוגמה אחת.
אוריאל לין: דוגמה אחת.
אוריאל לין: החוק למבצעי מכירות ברשתות ובחנויות.
אוריאל לין: חוק שאומר לך שהמחיר שאתה רוצה להפחית חייב להיות נוהג שלושים ימים קודם להפחתה.
אוריאל לין: המחיר שאתה רוצה להפחית אותו במבצע חייב להיות קיים שלושים ימים קודם להפחתה ואתה לא יכול את המחיר המופחת יותר מ-45 ימים ולאחר מכן מסתבר שזה בלתי אפשרי כי יש אולי מזון שיכול להירקב וצריך להיפטר ממנו ואולי חלילה בעל הרשת צריך ליצור מזומנים והוא נמצא בלחץ, אז מה עושים?
אוריאל לין: אחרי שמציעים את הרגולציה הזו שלא תוזיל מוצרים ואין בה צורך כי יש הוראת חוק ברורה שאומרת לא להטעות את הצרכן, לא מסתפקים בזה, אז מציעים עכשיו חריגים, באילו מקרים ההוראות האלה לא יחולו.
אוריאל לין: ואז מה עושים?
אוריאל לין: רגולציה קלוקלת ועליה עוד שכבות של רגולציה.
אוריאל לין: כך אנחנו נכנסים לסחרור רגולטורי.
אוריאל לין: אני רוצה להדגיש שלאחר שטף של חוקים מתחילת שנת 2000 שכוונו כולם כנגד המגזר העסקי, מכבידים מאוד, לא כולם בעלי אופי רגולטורי, ואני לא אמנה כרגע כי זה בחוברת שאנחנו הגשנו לכם, אנחנו מאוד מאוד שמחנו לקרוא את ההחלטה 2118.
אוריאל לין: אמרנו לעצמנו שזוהי זריחת השמש הרגולטורית משום שתוכן ההחלטה הזו, אם היא תבוצע, זה דבר מעולה.
אוריאל לין: ממש מעולה בהפחתת עול הרגולציה - במשך חמש שנים, 25 אחוזים.
אוריאל לין: זה דבר שקשה להאמין שיכול להתרחש.
אוריאל לין: זה דורש גיוס כל המשאבים האפשריים ואם זה אכן יפוקח כיאות, זה יביא לשינוי טוטאלי בכל מה שקורה במדינה.
אוריאל לין: אני רוצה להדגיש שאנחנו עשינו ניתוח מאוד מאוד זהיר באשר לעומס הרגולטורי ואנחנו הגענו למסקנה שזה גורם לנו לאיבוד של לפחות שלושה אחוזי תוצר, 27 מיליארד שקלים בשנה.
אוריאל לין: צריך להבין שכל תשעה אחוזי תוצר, אלה שלושה מיליארד שקלים הכנסות מדינה.
אוריאל לין: אנחנו בגלל עודף הרגולציה מאבדים שלושה אחוזי תוצר לפחות ואנחנו מאבדים הכנסות מדינה.
אוריאל לין: אני מוכרח לומר לכם שעם כל הרצון הטוב, ואני מאוד מכבד את המאמצים שעושה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וגם הצוות שעובד אתו, אנחנו החלטנו לבדוק כמה רגולציה עברה מאז החלטה 2118 ב-22 לאוקטובר 2014.
<אלי גרונר: תתחיל בממשלה הזאת ולא משבעת החודשים האחרונים של הממשלה הקודמת.
אוריאל לין: אני אומר לכם שקודם כל מבחני ה-RIA כתובים כאן מפורשות בתוך ההחלטה הזאת והם המבחנים הכי ברורים ונכונים.
אוריאל לין: אחד מהם הוא הערכת התועלת הצפויה מהחלת הרגולציה.
אוריאל לין: דבר מאוד פשוט.
אוריאל לין: המבחנים כתובים כאן.
אוריאל לין: אנחנו החלטנו, מאחר ואנחנו מאוד מאוד התלהבנו מהחלטה 2118, לבדוק מה קורה.
אוריאל לין: כל מה שאני נותן לכם כאן, זה מתועד ואני אשמח למסור את זה לידיכם כדי שלא תחשבו שאני מגזים.
אוריאל לין: חקיקה ממשלתית בממשלה הנוכחית, 23 חוקים רגולטוריים ביוזמת הממשלה.
אוריאל לין: אני אגיד לכם מה קורה.
אוריאל לין: כל משרד מאמין שהרגולציה שהוא מציע היא הטובה ביותר כמו למשל מבצעי המכירות.
אוריאל לין: אדוני, הרשימות האלה כאן, שלא יהיה ספק במה שאני אומר.
יואב קיש: בכמה זמן?
<אלי גרונר: כמעט שלוש שנים.
איילת נחמיאס ורבין: מ-2015.
יואב קיש: זאת כל החקיקה הממשלתית שהייתה בכנסת?
יואב קיש: בתחומים הרלוונטיים או מה?
<קריאה: בעלות השפעה רגולטורית.
יואב קיש: קודם כל, להבין.
יואב קיש: זה לא סך כל חקיקה ממשלתית.
יואב קיש: חקיקה שיש לה השפעה על השוק העסקי.
יואב קיש: רגולציה.
<קריאה: לצערי כנראה יש הרבה יותר.
יואב קיש: השווית את זה למה שהיה בעבר?
<אלי גרונר: כמובן שלא, כי אם הוא היה משווה את זה למה שהיה בעבר, זאת ירידה דרמטית.