GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב בן צור: אני לא רואה טעם שישתתף גם נציג ממשלה וגם נציג כנסת, זה נראה לי קצת מיותר, לא?
יואב קיש: בגלל זה אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.
יואב קיש: מטרת הדיון – ויעלה את זה יואל – כשבאמת כבר מגיע חבר כנסת לאירוע ממלכתי, מה הנוהל, איך מטפלים בו.
יואב קיש: הקראתי את המכתב שלך, יואל, אני רוצה להגיד כמה מילים לגבי הדיון.
יואב קיש: הדיון היום יהיה דיון רגיל אבל במהלך הישיבה יהיה קטע בו נעשה הפסקה בת חמש דקות, נסגור את הדיון, נפתח אותו מחדש, והחלק השני יהיה סודי וסגור.
דוד ביטן: על איזה סעיף דנים כעת?
יואב קיש: סעיף 1, נוכחות חברי כנסת באירועים ממלכתיים.
דוד ביטן: מה סודי כל כך?
יואב קיש: יש פה נהלי ביטחון ושב"כ ולא רוצים שזה יהיה חשוף.
יואב קיש: אז נעשה הפסקה, נסגור את הדיון והשב"כ ידבר.
יואב קיש: אני אגיד מתי הדיון נסגר, אנחנו נתחיל קודם כל את בשלב הפתוח, ואני אתן לך, יואל, להציג את הנושא.
יואל חסון: תודה רבה לך, אדוני יושב-הראש, על קיום הדיון הזה בעניין נוכחות חברי כנסת באירועים ממלכתיים.
יואל חסון: אני רוצה להתחיל בסיפור: לפני כמה שנים, הנשיא קציר, עליו השלום, הלך לעולמו.
יואל חסון: קמנו בבוקר ושמענו שהוא הלך לעולמו.
יואל חסון: נקבעה לוויה ממלכתית כמובן במתחם הגבורה ברחובות, במכון, ואני זוכר שיום הלוויה היה יום שתוכנן אצלי מראש המון זמן קדימה, אבל שמעתי שהנשיא קציר נפטר, אמרתי: מה זאת אומרת, נשיא המדינה לשעבר – ביטלתי את כל הלו"ז, ביטלתי הכול והלכתי, אמרתי: חייבים להיות בלוויה.
יואל חסון: זה היה לפני חמש-שש שנים.
יואל חסון: אמרתי: אני חבר כנסת, אני חייב ללכת ללוויה, לכבד את נשיא המדינה לשעבר.
יואל חסון: אני מגיע לטקס, היו שני חברי כנסת ואני, זה מה שהיה.
יואל חסון: אני לא מדבר על הממשלה שהיו שם בקושי שני שרים.
יואל חסון: היה ראש הממשלה כמובן, נשיא המדינה וכולם, אבל שני שרים בקושי.
דוד ביטן: מי היה ראש הממשלה, אולמרט?
יואל חסון: לא זוכר.
יואל חסון: ביבי אני חושב.
יואל חסון: הוא נפטר לדעתי לפני חמש-שש שנים אז ביבי כנראה.
<מושיק אביב: ב-2009.
יואל חסון: אז יכול להיות שזה היה עדיין אולמרט.
יואל חסון: אני הייתי בטוח שכל חברי הכנסת יגיעו, שרוב חברי הכנסת יגיעו ויכבדו, ולא היו.
יואל חסון: מה שכאב לי במיוחד היה שלא רק שלא היו חברי הכנסת - - -
יואב בן צור: הנאיביות שלך עבדה עוד פעם.
יואל חסון: אני טיפוס נאיבי, מה לעשות.
יואל חסון: תמים מאוד.
יואל חסון: בכל אופן, כאב לי מאוד, גם הכיסאות הריקים שהיו שם, זה כאב לי מאוד.
יואל חסון: אבל אני אומר, הדוגמה הזאת של הלוויה של קציר היתה דוגמה מבישה והדוגמה הזאת רק מתרחבת.
יואב קיש: סליחה שאני עוצר אותך, אני מיקדתי את הדיון לא בנהלי ההגעה, כי אני חושב שהיושב-ראש ירצה להיות מעורב גם בעניין הזה ומכיוון שהזימון נעשה בעיקר לנהלים, אז אתה יכול להגיד את זה כהערה אבל בוא לא ניכנס לדון בזה.
יואל חסון: נגיע לזה גם.
יואל חסון: אני אומר, בעניין של נוכחות חברי הכנסת באירועים ממלכתיים, זה קודם כל המוטיבציה המרכזית.
יואל חסון: זה כמו שאני לא אוהב את המצב שיש בכנסת, במליאה, יום הרצל – הרצל, חוזה המדינה – ובמקרה הטוב שליש מליאה מלא ואולי שני שרים בממשלה.
יואל חסון: אני חושב שהכנסת צריכה לחייב שתהיה נוכחות מלאה, וגם הממשלה צריכה לחייב נוכחות מלאה, ובאירועים ממלכתיים מסוימים ראוי שתהיה נוכחות ח"כים גבוהה יותר.
יואל חסון: חלק מהסיבות – ועל זה אני גם רוצה לדבר ואת זה אני רוצה לפתוח כאן – שחברי הכנסת משנה לשנה נמנעים מללכת לאירועים ממלכתיים הוא בין השאר בגלל הקושי בנגישות.
יואל חסון: בקושי בנגישות.
יואל חסון: אני אתן לכם דוגמה: היה עכשיו – וזה לא אירוע ממלכתי כמובן אבל אני בכוונה מתחיל אתו – את האירוע השנתי של שגרירות ארצות הברית, יום העצמאות האמריקאי.
יואל חסון: כל הרצליה סגורה, ניידות, משטרות.
יואל חסון: במקרה היינו שני חברי כנסת באותו רכב – אגב, זה פטנט חדש שחברי כנסת עושים, שפשוט נוסעים ביחד לכל מיני מקומות, זה קצת מקל כי גם ככה קשה להיכנס.
יואל חסון: מגיעים, עומדים במחסום במרחק קילומטר וחצי מהבית עצמו – ה"וויז" הראה 1.8 ק"מ אפילו – ורוצים לעבור למחסום לכיוון הבית.
יואל חסון: מראים תעודת חבר כנסת, השוטר אומר: תעודה יפה, נאה - - -
יואב קיש: זיהו אותך גם, או שהיית צריך תעודה?
יואל חסון: תכף אני אגיע לקטע של הזיהוי.
יואל חסון: תעודה נאה, מעוצבת יפה, אבל תלך בבקשה לשאטל, תלך לחניון.
יואל חסון: יש שם חניון ליד הים, תיסע לשם, יש שם שאטל, אני לא נותן לך לעבור.
יואל חסון: לא נותן לעבור.
יואל חסון: לא משנה שבמקביל אחרים עוברים, כל מיני פונקציונרים, מנכ"לי משרדי ממשלה עוברים.
יואל חסון: מנכ"לי משרדי ממשלה עוברים וחברי כנסת לא עוברים.
יואב קיש: רק מילה אחת כי הרי בסוף אזרח רגיל צריך ללכת לנתיב הזה, אבל אני רוצה להבהיר: אנחנו, כחברי כנסת, לא הולכים לאירוע אחד, יש לנו באמת עשרות אירועים וזו פשוט חלק מהתפקיד וחלק מהעבודה, ולכן הגישה היא לא גישה מתנשאת על מה שאחרים.
יואל חסון: אני אסביר את הטיעון.
יואב בן צור: יש מזל שאתה לא בא למירון בל"ג בעומר, היית רואה מה זה חבר כנסת, מאיפה אתה צריך ללכת.
יואל חסון: אנחנו לא מתחרים בעניין של אזרחים מן השורה מכיוון, קודם כל, שמה שיחליטו לגבי אזרחים זה בסדר גמור כי יש שיקולי ביטחון.
יואל חסון: לדוגמה, כשאנחנו נכנסים לאירוע ממלכתי אנחנו לא נבדקים במגנומטר.
יואל חסון: אזרח מהשורה נבדק במגנומטר, אנחנו לא נבדקים שם, אז אני לא מדבר על העניין הזה.
יואל חסון: כשאתה אומר ושולח חבר כנסת לשאטל בשגרירות זה אומר שאתה תלוי בשאטל הזה.
יואל חסון: זה אומר שאתה הגעת לאירוע, אתה לא יכול לקבוע לעצמך מתי אתה יכול לצאת, מתי יש לך זמינות לצאת מבחירתך, אתה תלוי בשאטל, שאטל יגיע, שאטל לא יגיע.
יואל חסון: אני לא מדבר רק על העניין הזה, אני מדבר על ההתנהגות והיחס לתעודת חבר הכנסת.
יואל חסון: שאלת על עניין הזיהוי, אני יחסית מבין חברי כנסת שמזהים אותם, יחסית.
יואל חסון: אני ראיתי סיטואציות – וזה הכי חמור בעיני – שהשוטרים מכניסים חברי כנסת לפי מי שמזהים, לא קשור לתעודה.
יואל חסון: חבר כנסת מוכר, מזוהה, נכנס.
יואל חסון: ואני אומר עוד פעם, אני יחסית מהמזוהים כי אני הרבה שנים פה.
יואל חסון: אז חברי כנסת יותר מזוהים, שמכירים אותם, השוטרים לא עומדים מולם, חבר כנסת לא מוכר – התעודה לא מספקת ולא מעניינת.
יואל חסון: לאירוע של שגרירות ארצות הברית אתה לא חייב ללכת, אבל נגיד שהחלטת ללכת לאזכרה של ז'בוטינסקי לצורך העניין, לא חוסמים את הכבישים יותר מדי, אזכרה של ז'בוטינסקי.
יואל חסון: אתה מגיע לאזכרה, תעודת חבר כנסת לא מעניינת אף שוטר, אתה לא יכול להגיע לחניה.
יואל חסון: אם מחליטים שהחניה הזאת סגורה לגמרי ויש חניה שעושים לכולם – אין בעיה, בסדר גמור, אז חברי כנסת יהיו כמו כולם, יעלו ברגל מההתחלה.
יואל חסון: אבל לא יתכן שחברי הכנסת עולים ברגל ומנכ"לי משרדים נכנסים ופונקציונרים נכנסים - - -
יואב בן צור: בהלוויה של פרס מה היה?
יואל חסון: עזוב את ההלוויה של פרס, דבר אתה על ההלוויה של פרס.
יואל חסון: כל מיני אנשים שקיבלו כל מיני תגים ואישורים, כל מיני פונקציונרים רלוונטיים או לא רלוונטיים, שגרירים זרים – שגרירים זרים נכנסים לחניונים המותאמים וחברי כנסת לא נכנסים לחניונים המותאמים.
יואל חסון: הכנסת, לפני כמה שנים, עלתה על רעיון בטקסים ממלכתיים גדולים ואמרה: נעשה הסעה מהכנסת, במקום שיהיה את כל העניין של הרכבים נעשה הסעה מהכנסת.
יואל חסון: אמרתי: מעולה, באמת פתרון טוב, מי צריך את כל הבלגן הזה.
יואל חסון: הדלקת המשואות האחרונה, הגענו, באמת נכנסנו והורידו אותנו בכניסה.
יואל חסון: כשיצאנו, צעדנו במשך 25 דקות למטה ברגל כי לא אישרו לאוטובוס של חברי הכנסת לעלות למעלה.
יואל חסון: לא אישרו.
יואל חסון: כולם היו שם – אני לא רוצה להיכנס לשמות ואני לא רוצה להגיד איזה אנשים היו שם עם המכוניות שלהם, איזה אנשים קיבלו גישה לכניסה ספציפית ואוטובוס של חברי כנסת לא עלה למעלה.
יואל חסון: לא עלה למעלה.
דוד ביטן: כי אנחנו לא נחשבים סגל א'.
<מושיק אביב: סגל א'.
דוד ביטן: אנחנו סגל א'?
יואב בן צור: איזה א'?
יואב בן צור: מתחת לא'.
יואל חסון: יבואו אנשים ויגידו: מה, חברי הכנסת רוצים יחס מועדף, זו תהיה האמירה הכוללת.
יואל חסון: מה, אתם רוצים יחס מועדף, אתם רוצים להיכנס – לא רוצים להיכנס.
יואל חסון: לא נלך לשום טקס ממלכתי, לא נלך לשום אירוע.
יואל חסון: לא נלך לשום מקום, מאה אחוז.
יואל חסון: זה בסדר גמור, זה גם אפשרי.
יואל חסון: זה גם אפשרי.
יואל חסון: אם מחליטים שכולם כמו כולם אז שכולם יהיו כמו כולם, אבל אם יש חניון סגל א' או אם יש חניון מיוחד אז חברי הכנסת, 120 נבחרי מדינת ישראל, לא יכולים להיכנס לחניון הזה?
יואל חסון: וזה בא לעוד הרבה מקומות, זה בא מול השוטרים.
יואל חסון: עכשיו אני אגיד עוד דבר לגבי השב"כ – אני לא מדבר על משהו מסווג עכשיו, בדיון המסווג נפרט יותר – האינטראקציה עם אנשי השב"כ.
יואל חסון: כל אירוע שראש הממשלה מגיע, אותו דבר עם אנשי השב"כ.
דוד ביטן: אנחנו נכנסים חופשי.
יואל חסון: במגנומטר, אבל עד שאתה מגיע למגנומטר.
יואב קיש: זה תלוי כל אירוע ואירוע, אין אחידות, זה בדיוק העניין.
יואב קיש: יש אירועים שזה מטופל כמו שצריך ואתה מקבל סגל א' ויש אירועים שלא "סופרים" אותך באמת, הוא צודק.
יואל חסון: לרוב זה לא מטופל.
דוד ביטן: אתה לא עובר בדיקה ביטחונית.
יואב קיש: לא הבדיקה, הכניסה של הרכב.
יואל חסון: הבדיקה אין בעיה, אמרתי כבר.
דוד ביטן: לרכב – אין.
יואב קיש: על הרכב מדברים.
יואל חסון: אז זה פחות או יותר העניין.
יואל חסון: אני חשבתי שוועדת הכנסת צריכה אחת ולתמיד, א', לפתוח את זה לדיון ולהגדיר את העניין הזה של סגל א'.
יואל חסון: אני אומר עוד פעם: תגידו אין סגל א', תגידו כולם חונים כמו כולם – מאה אחוז, אין לי בעיה עם זה.
יואל חסון: אבל לא יתכן שיש חניוני סגל א', לא יתכן שיש כניסות בדרג סגל א', וחברי הכנסת לא חלק מזה כי באופן רשמי אנחנו כן סגל א'.
יואב קיש: אני עד עכשיו לא ידעתי שאנחנו סגל א'.
יואל חסון: ודאי שאתה סגל א'.
יואל חסון: אם אתה לא תהיה סגל א', מי יהיה סגל א'?
דוד ביטן: זה לא נראה ככה.
יואב קיש: זה לא נראה ככה.
<מושיק אביב: יש מצומצם ויש - - -
דוד ביטן: אנחנו לא במצומצם.
<מושיק אביב: מצומצם זה נשיא, רוה"מ, יושב-ראש הקואליציה - - -
דוד ביטן: אני במצומצם?
יואב קיש: מי במצומצם?
<מושיק אביב: אפשר להוציא את זה.
<מושיק אביב: זה נשיא המדינה, נשיאת בית המשפט העליון, יושב-ראש הכנסת - - -
יואל חסון: זה סמלי שלטון.
יואב קיש: נכון, זה סמלי שלטון, זה לא זה.
<מושיק אביב: יש מצומצם.
יואב בן צור: אני חושב שהדוגמה החיה באמת לזילות בחברי הכנסת היתה בהלוויה של שמעון פרס.
יואב בן צור: אתה ראית בשורות הראשונות באמת אנשים, עם כל הכבוד, שאני מכיר אותם ולא הבנתי בדיוק מה הם עשו שם, ואותנו, חברי הכנסת, דחקו לשורה השנייה כמו אחד העם.
יואב בן צור: ישבנו לידנו עמך ישראל, כך אני קורא לזה.
יואב בן צור: ממש לא היו מקומות שמורים וכו' וראית חברי כנסת שדחפו את עצמם ונכנסו פנימה.
יואב קיש: את זה ראינו גם באירועים אחרים, חברי כנסת שדוחפים את עצמם ונכנסים.
יואל חסון: כי אין כללים ואין נהלים.
יואל חסון: אם היו כללים ונהלים זה לא היה קורה.
יואב בן צור: בסדר, אבל ראית בשורה הראשונה, עם כל הכבוד – באמת עיני לא צרה באף אחד ואני מכבד את כולם – ראית פקידים מהכנסת, פקידים זוטרים, עוזרי מנכ"לים ודברים כאלה, שנמצאים שם בשורה הראשונה ואנחנו, כל חברי הכנסת, שם אחורה.
יואב בן צור: יתרה מכך, זה קורה לפעמים גם עם המשטרה, וצריך לחדד את זה, עם שרים.
יואב בן צור: היתה תקרית בערב שבת של ל"ג בעומר, כשל"ג בעומר יצא מוצאי שבת, הגיע שר הפנים להיכנס במחסום משטרתי, יצא מספסופה להיכנס לכיוון מירון, עוצר אותו שוטר, אומר: אין לך אישור.
יואב בן צור: הנהג יוצא, אומר לו: זה שר הפנים, הוא אומר: אין אישור.
יואב בן צור: בסוף הגיע מאן דהוא לשוטר הזה, איזה קצין, וצעק עליו.
יואב בן צור: שר הפנים הגיע למחסום השני, אותו דבר: אתה לא יכול לעלות, אין לך אישור.
יואב בן צור: הוא אומר: הלו, זה שר הפנים, מה זה "אין לך אישור"?
יואב בן צור: לא, אתה לא יכול לעלות.
יואב בן צור: הוא הסתובב וחזר הביתה.
יואב בן צור: בסוף מפקד המחוז בא, במוצאי שבת, אלף התנצלויות וכו', אבל המעשה נעשה, זה היה ביזיון שאין כדוגמתו.
יואב בן צור: שר פנים לא מכניסים.
יואב קיש: לא פורסם אפילו, לדעתי.
יואב בן צור: לא פורסם.
יואב בן צור: מה, אנחנו עושים רעש מדברים כאלה?
יואב בן צור: אנחנו לא עושים רעש מדברים כאלה.
יואל חסון: אנחנו לא מפרסמים הרבה דברים.
יואל חסון: תאמין לי, היתה לי תקרית, אם הייתי מפרסם - - -
יואב בן צור: יואל צודק.
יואב בן צור: אני אתן לכם דוגמה מיום שישי האחרון.
יואב בן צור: ביום שישי האחרון היה פיגוע בהר הבית, אני, כדרכי כל יום שישי, נוסע לכותל.
יואב בן צור: אני בא להיכנס במחסום שער יפו: אין כניסה.
יואב בן צור: אני אומר לו: אני חבר כנסת – אין כניסה.
יואב בן צור: לידי עוברות מכוניות, כל מיני, לא משנה, ונכנסות.
יואב בן צור: אז אם זו עכשיו חסימה ביטחונית, עלא ראסי, אין בעיה, בסדר, הבנתי, אבל אם מכוניות אחרות נכנסות, אני כחבר כנסת לא יכול להיכנס באותו מחסום?
יואב בן צור: לא משנה שאחר כך עירבתי את מי שעירבתי וכן נכנסתי בסוף, אבל אני חושב שהיחס הוא לא נכון, הוא לא ראוי וצריך לראות איך מטפלים בזה.
יואב קיש: אני אשמח לשמוע את ההתייחסויות, ניתן לקצין הכנסת לדבר ראשון.
יואב קיש: אני רק יכול להגיד דבר אחד, שבאמת בסופו של דבר יש חשיבות גדולה, אני חושב, לנוכחות חברי כנסת בכל האירועים האלה.
יואב קיש: צריך להבין שזה חלק מהתפקיד.
יואב קיש: אף אחד לא בא פה ואומר: אנחנו ראויים מאדם או לא יודע מה, אבל בסוף כשמצפים מאתנו לבוא ולהגיע לעשרות אירועים אז לא יכול להיות שההתנהלות תהיה כל כך מוגבלת.
יואב קיש: זה נכון שבנושא המגנומטר אנחנו באמת תמיד פטורים, וזה נעשה כמו שצריך, את זה אני יכול להגיד גם לשב"כ בעניין הזה, אבל הבעיה העיקרית שאני מצביע עליה, ומה שאני מבין מהשיחות, היא הכניסה של הרכבים וכל הנושא של העוטף, הכניסה והיציאה לאירוע, זו נראית לי הבעיה המרכזית בעניין הזה.
יואב קיש: בבקשה, גריף.
<יוסף גריף: אני חושב שחברי הכנסת שמעלים פה את הטענות בהחלט צודקים.
<יוסף גריף: יש לא מעט מקרים בהם אנחנו נתקלים ואני מטפל, שחברי הכנסת מגיעים לאירועים כאלה ואחרים ובאמת לא נותנים להם להיכנס, לא נותנים להם לעבור.
<יוסף גריף: חשוב לי לציין את העובדה שאירועים שבהם אנחנו מודעים – יוצאים מהכנסת או הכנסת מעורבת, כמו הלוויות למשל, טקס הר הרצל – אנחנו משתדלים לרכז את חברי הכנסת להסעה באוטובוס.
<יוסף גריף: דרך אגב, גם אם אנחנו עושים את זה, לא תמיד האוטובוס מלא.
יואב קיש: נכון, לא כולם רוצים לבוא בהסעה הזו.
<יוסף גריף: לא תמיד האוטובוס מלא ולא תמיד יש היענות לבוא באוטובוס, אבל אנחנו משתדלים לתאם את הדברים.
יואב קיש: אבל צריכה להיות למשל אמירה.
יואב קיש: אם אומרים: יש אוטובוס והוא יכנס ושאר הרכבים לא יוכלו להיכנס, יש לזה משמעות.
<יוסף גריף: אין אמירה כזאת אבל לנו - - -
יואב קיש: אז אם יש אפשרות להיכנס עם הרכב אז עדיף - - -
<יוסף גריף: העדפה שלנו היא, גם בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל, זה שחברי הכנסת יבואו באופן מרוכז ויצאו באופן מרוכז.
<יוסף גריף: זו דוגמה.
<יוסף גריף: אבל יש לא מעט תקלות עם הנושא הזה של כניסת חברי כנסת לאירועים.
<יוסף גריף: הדוגמה של האירוע בבית השגריר בהרצליה, זה אירוע שהוא לא ניהול שלנו, אנחנו לא יודעים עליו.
<יוסף גריף: אם לא מיידעים אותנו ואם לא מבקשים את העזרה שלנו אז אני לא יודע עליו כדי לנהל את הדברים.
יואב בן צור: אבל אתם לא אמורים, כל פעם כשחברי כנסת, במיוחד כשמגיעים בקבוצה גדולה, גם אם זה לא אירוע שלכם, להיות באיזשהו מקום כן מעורבים, או מעודכנים לפחות?
יואל חסון: להעביר מכתב למשטרה?
<יוסף גריף: התפקיד שלנו הוא לתאם את הדברים.
<יוסף גריף: אני יכול להגיד לך שיש לא מעט יציאות של חברי כנסת, סיורים - - -
יואב קיש: אם פונה אליך חבר כנסת ואומר: אני יוצא לסיור, זה ברור, אבל מדברים על כך – בוא ניקח את אירוע יום העצמאות האמריקאי, שולחים לנו כחברי כנסת הזמנות אישיות, אנחנו לא מכירים נוהל להודיע לכם שאנחנו מתכוונים לצאת או לא לצאת.
<יוסף גריף: אין נוהל כזה, הוא גם לא מחייב.
יואב קיש: נכון, אז יכול להיות שאתה אפילו לא יודע שיש אירוע כזה.
<יוסף גריף: יש לא מעט אירועים, אני מדבר אתך גם על הפגנות, שאני, בהחלטה שלי, שולח מאבטחים כדי לראות שחברי הכנסת מגיעים והכול מתואם.
יואל חסון: אז אם העלית לדוגמה הפגנות – מצעד הגאווה בתל אביב, אתה רוצה להגיע למצעד הגאווה בתל אביב, אתה מגיע עם הרכב שלך, אף אחד לא נותן לך להגיע לשם.
יואל חסון: לא רק שלא נותנים לך להגיע, אני לא אומר לך ללכת קילומטר-קילומטר וחצי.
יואל חסון: אני הייתי ברחוב סלמה בתל אביב, ברחוב סלמה כבר לא נתנו לי לעבור, לא יכולתי להגיע למצעד.
<יוסף גריף: יואל, חד-משמעית: חברי כנסת שמגיעים לאירועים כמו מצעד הגאווה, אנחנו מטפלים בהם באופן אישי, מאבטחים שלנו יוצאים - - -
יואל חסון: פעם ראשונה שאני שומע את זה, לא שמעתי את זה אף פעם.
<יוסף גריף: יוצאים מאבטחים שלנו.
יואל חסון: נגיד כזה דבר, הייתי צריך להגיד לך שאני רוצה ללכת?
<יוסף גריף: כן.
<יוסף גריף: אתה יוצא, אתה מגיע לשם, מקבלים אותך, מלווים אותך.
יואל חסון: אבל אני לא יכול להגיע פיזית, חסמו אותי ברחוב סלמה בתל אביב.
<יוסף גריף: אבל אני אומר לך שאנחנו מתואמים עם המשטרה והדברים מתבצעים.
יואב בן צור: אם אתה אומר לו.
<יוסף גריף: הדברים מתבצעים.
יואב קיש: אם אומרים לך.
יואל חסון: אבל למה אין הנחיה כללית למשטרת ישראל שאדם שמציג תעודת חבר כנסת לא עוצרים במחסום, מפנים אותו לחניה מוסדרת?
יואב בן צור: זה כתוב לך בתעודה.
יואל חסון: זה ברור, אני יודע.
<יוסף גריף: יואל, אני קטונתי מלהנחות את המשטרה - - -
יואל חסון: מה זה אתה לא יכול?
יואב קיש: תכף נשמע את נציג המשטרה.
<יוסף גריף: אני לא יכול להנחות את המשטרה, אני כן יכול לתאם עם המשטרה את ההגעה של חברי כנסת.
יואב קיש: אבל נגיד שאני רוצה לבוא להילולא במירון, אז אני צריך להגיד לך ואתה צריך לשלוח אתי ליווי?
<יוסף גריף: אני לא שולח לשם אבל אני כן עוזר ומסייע לחברי הכנסת להגיע.
יואב קיש: טיפלתם בהילולא?
<יוסף גריף: כן, טיפלתי עם ישראל אייכלר, טיפלתי.
<יוסף גריף: כאשר מגיעים 200,000 ו-300,000 איש וצריך עכשיו לדעת איך לנווט את כולם ולרדת עד לפרט של השוטר למטה במחסום, אלה דברים שהם באחריות המשטרה והם עושים את זה.
<יוסף גריף: סך הכול, אני גם היום נשאלתי איך ההתנהלות שלנו מול המשטרה ואני מאוד מאוד מעריך, אני חושב שהמשטרה עושה את העבודה שלה בצורה טובה, לא תמיד הפרטים יורדים עד אחרון השוטרים.
יואל חסון: אז מה עושים?
יואל חסון: את זה אני יודע, אתה לא צריך לספר לי את זה, אני יודע את זה.
<יוסף גריף: זה התפקיד של כל גורמי הביטחון לדעת איך להוריד את הדברים למטה.
יואל חסון: אבל הם לא יודעים, במבחן התוצאה זה לא עובד.
יואב בן צור: הנה, תראה מה קרה עם אריה דרעי.
<יוסף גריף: יש תקלות, יש תקלות.
יואל חסון: יש כל הזמן תקלות.
יואל חסון: אין תקלות – יש כל הזמן תקלות.
יואב קיש: תחקרתם את הנושא למה האוטובוס חזור מטקס יום העצמאות לא נכנס?
יואב קיש: ומה הסיבה?
<יוסף גריף: תראה, בהר הרצל יש את הבעיה של התעבורה, של התנועה שם בתוך ההר.
<יוסף גריף: מושיק נמצא פה.
<מושיק אביב: אנחנו עושים תחקורים ביחד.
<מושיק אביב: גם אחרי אירוע פרס היו טענות, אנחנו עושים הפקות לקחים על כל הדברים.
<מושיק אביב: במקרה הזה של הדלקת משואות – שבאמת הרעיון הזה והכוונה הזאת של לרכז ולהגיע יחד היא באמת לפנות את המקום – מה שקרה במהלך הטקס, בעקבות כניסה של קהל וסגירת ציר בגלל זיקוקים, שהיו שם ענייני בטיחות, עצרו בשער את האוטובוס, לא נתנו לו להיכנס.
<מושיק אביב: אנחנו לא התעסקנו בזה עד לרמת – גם המשטרה שם קבעה שלאור זה שיש סכנה שיש קהל, האוטובוס ימתין מחוץ למקום.
<מושיק אביב: זה באמת מצריך את האנשים ללכת לשם אבל היה פה עניין בטיחותי, במקרה הספציפי הזה.
יואל חסון: אתה יודע כמה אוטובוסים נכנסו?
<מושיק אביב: לא, לא, להר הרצל לא נכנסו.
יואל חסון: אני צילמתי, אתה רוצה שאני אראה לך מה צילמתי?
יואל חסון: אתה רוצה לראות תמונות?
יואל חסון: אתה יודע כמה אוטובוסים נכנסו חוץ מהאוטובוס של חברי הכנסת?
יואב בן צור: אתה יודע כמה מכוניות היו בחניון שם?
יואל חסון: אתה יודע כמה מכוניות היו?
יואל חסון: אני צילמתי הכול, אני יכול להראות לך.
<מושיק אביב: מכוניות היו בוודאי, אין ספק, אוטובוסים - - -
יואל חסון: נכנסו ויצאו.
יואל חסון: אוטובוסים של הרקדנים והרקדניות, השחקנים והשחקניות, נכנסו.
יואל חסון: זה בסדר שבאו לקחת אותם, אבל הם יכולים להיכנס ואוטובוס של חברי הכנסת לא יכול להיכנס?
<מושיק אביב: אם הם חנו קודם ונשארו שם - - -
יואל חסון: אז השאלה למה הוציאו את האוטובוס של חברי הכנסת.
<מושיק אביב: אין לי מושג, על זה אני לא יודע לענות לך.
יואל חסון: זו השאלה.
יואל חסון: אתה צריך לשאול, קצין הכנסת, למה הוציאו את האוטובוס של הח"כים מלכתחילה.
יואל חסון: למה היו שם 20 אוטובוסים חונים במסודר ורק האוטובוס של חברי הכנסת לא היה שם.
<מושיק אביב: אני חושב שגם האוטובוס של הרקדנים לא היה שם.
יואב בן צור: אם חס ושלום היה אירוע והיו צריכים לפנות את כל חברי הכנסת בעת ובעונה אחת, מה היו עושים אז?
<יוסף גריף: אני חושב שזו היתה טעות להוציא את האוטובוס.
יואל חסון: מי הוציא?
יואל חסון: מי נתן את ההוראה?
<יוסף גריף: אני חושב שזו היתה טעות.
<יוסף גריף: מי שנתן את ההנחיה, אם זו המשטרה – זה לא השב"כ, אני דיברתי עם השב"כ, זה לא היה השב"כ – זו היתה טעות להוציא את האוטובוס.
יואב קיש: פעם הוא יצא, להיכנס כבר אי אפשר היה, זה מה שאתה אומר.
יואל חסון: ברור, זה היה ברור שהוא לא יכנס.
יואב קיש: אסור היה להוציא.
<יוסף גריף: להכניס אותו אחרי תום האירוע זה היה בלתי אפשרי.
יואב בן צור: אני רק רוצה לשאול שאלה קטנה: אם ככה, לפי דבריך, אם אנחנו הולכים לאיזשהם אירועים המוניים מכול סוג שהוא, אנחנו צריכים בעצם ליצור קשר עם לשכת קצין הכנסת, לתאם ואז אנחנו נקבל את השירות המתאים?
<יוסף גריף: חד-משמעית.
יואב קיש: אני רוצה לשמוע את המשטרה לגבי נושא כניסת חברי כנסת לאירועים.
יואל חסון: ממלכתיים ולא ממלכתיים.
<אייל ראון: צהרים טובים.
<אייל ראון: אני רמ"ד מבצעים במשטרת ישראל, אני נמצא כמעט בכל אישור תוכניות לגבי אירועים גדולים כמו שאתם מדברים עליהם, אם זה מירון, אם זה מצעד הגאווה, אם זה בהר הרצל ועוד אירועים גדולים, וטוב שאני שומע אתכם לפני שאני אדבר כי אני חושב שבסופו של יום כל מה שנאמר פה מתנקז לנקודה אחת של תיאום ואני אסביר גם למה.
<אייל ראון: קודם כל, הדיון עצמו על כך שחברי כנסת צריכים להגיע לאירועים מסוימים, מבורך.
<אייל ראון: אני חושב שזה דבר שנכון מאוד לעשות.
<אייל ראון: לגבי המשטרה, צריך גם להבין איך זה עובד מבחינה אבטחתית.
<אייל ראון: קודם כל, יש נוהל שב"כ-משטרת ישראל - - -
יואב קיש: אנחנו נעשה את זה גם בדיון הסגור.
<אייל ראון: מאה אחוז, אז נדבר עליו בדיון הסגור.
<אייל ראון: לגבי הסוגיות האלה, כל אישור תוכניות שממ"ז עושה יש סוגיית ח"כים, בכל דיון, האם מגיעים חברי כנסת, ואם כן מי מגיע, על מנת שדברים כמו שאתם עכשיו מתארים - - -
יואב קיש: איך אתם יכולים לדעת את זה?
יואב קיש: מי מגיע, איך אתם יודעים?
<אייל ראון: מודיעים, אתם מודיעים.
<אייל ראון: כמו במצעד הגאווה, דוגמה שנתן פה יואל, שהוא הגיע ולא יכול היה להיכנס, היו חברי כנסת שתיאמו מראש, שידעו באישור תוכניות - - -
יואב קיש: טוב, היו כאלה שאיימו עליהם והיתה עליהם אבטחה אבל זה לא ה- .
יואב קיש: standard operation
<יוסף גריף: לא, לא רק.
<אייל ראון: הם נכנסו בצורה חלקה ותואם אתם איפה הם נכנסים.
<אייל ראון: אתם צריכים להבין, בסופו של יום, משטרת ישראל במצעד הגאווה – ואני לא צריך להרחיב – אמונה על הסדר, על הביטחון ואנחנו חייבים ליצור מעגלים שיתנו - - -
יואל חסון: אבל , אייל, יש לי שאלה.
<אייל ראון: שניה, אני הקשבתי לך, לא דיברתי מילה, ישבתי בשקט עד הסוף.
<אייל ראון: צריכים להבין שבסוגיה הזאת, האבטחתית, הדבר היחיד זה רק נושא תיאום.
<אייל ראון: את משטרת ישראל לא מעניין בכלל – אנחנו מכבדים כל חבר כנסת באשר הוא, גם אם מכירים אותו וגם אם פחות מכירים אותו, אנחנו מכבדים את כולם, הנושא צריך להיות מתואם.
<אייל ראון: לפי דעתי, צריך להיות פה בצורה מסודרת, דרך קצין הכנסת, ציר הידברות מסודר אל מול אירועים גדולים, בין קצין הכנסת, שאתם תגידו לו מי אמור להגיע לאירוע, זה יגיע לאישור תוכניות ממ"ז, הוא ידע בדיוק מי חברי הכנסת שאמורים להגיע והדברים יסתדרו.
יואב קיש: יש לי שאלה אליך, הרי אתה לא עושה את אותו דבר גם מול כל דרג א', לראות מי מגיע, מי לא מגיע, איזה מנכ"ל משרד מגיע.
<אייל ראון: בטח שכן, מול כולם, אותו דבר.
<אייל ראון: גם סגל א'.
<אייל ראון: אין דבר כזה.
<אייל ראון: אף אחד מחברי הכנסת - - -
יואב קיש: עכשיו שגריר מסוים מגיע או לא מגיע, אתה יודע על זה מראש?
<אייל ראון: בטח.
<אייל ראון: גם השביעיה, גם כשאנחנו נוגעים בנושא השביעייה - - -
יואב קיש: איך קרה לשר הפנים שלא הצליח להיכנס למירון?
יואל חסון: כי הוא לא תיאם.
<אייל ראון: מירון, הילולת מירון, אתם צריכים להבין, זה אירוע של מאות-אלפים באזור שמבחינה אבטחתית, מבחינת סדר, הוא מסוכן ביותר.
יואב בן צור: אייל, זה היה ביום שישי, לפני ההילולא.
<אייל ראון: גם ממ"זים אחרים לא יכלו להיכנס אם אין להם מדבקת אישור.
<אייל ראון: אין מה לעשות, אנחנו מחויבים לזה.
<אייל ראון: כל רכב שנכנס פנימה – היתה לו מדבקת אישור.
<אייל ראון: אם היה תיאום מראש, לשר הפנים היתה מדבקה ואף אחד לא היה עוצר אותו עד הסוף.
יואל חסון: אייל, אם קצין הכנסת רוצה עכשיו להתמודד עם זה שח"כים יצטרכו להודיע לו על כל מקום שהם מגיעים, בבקשה.
יואל חסון: אני חושב שזה לא כל כך הגיוני אבל אם זה מה שאתם רוצים, בבקשה.
יואל חסון: אני רק שואל שאלה פשוטה: אם החלטתי באופן ספונטני, קמתי בבוקר ביום שישי והחלטתי ללכת למצעד הגאווה או ללכת למירון, ולא תיאמתי - - -
יואב קיש: או שיש הלוויה, שזה 24 שעות.
יואל חסון: או שיש הלוויה, לא יודע מה.
יואל חסון: אני עכשיו מחזיק בידי תעודת חבר כנסת, למה כשאני מציג תעודת חבר כנסת – לא זיהו אותי, לא מכירים אותי, אני nobody, אני לא מזוהה, אבל הצגתי תעודת חבר כנסת – מדוע תעודת חבר כנסת לא גורמת לשוטר להבין שהוא יכול לתת לי לעבור?
<אייל ראון: קודם כל, תעודת חבר כנסת אפשר גם לזייף.
יואל חסון: כל תעודה אפשר לזייף, מה זו האמירה הזו?
<אייל ראון: כל תעודה אפשר לזייף, בגלל זה אני חוזר ואומר - - -
יואל חסון: תעשה עלי "גוגל" בשנייה ותדע אם אני חבר כנסת או לא.
<אייל ראון: לא יכול להיות שחבר כנסת יחליט בבוקר שבא לו להגיע למצעד הגאווה, זה לא יכול לעבוד ככה.
יואב קיש: בטח שזה יכול לעבוד.
יואל חסון: אייל, עם כל הכבוד, מה קורה לך?
יואל חסון: אתה כרגע מגביל לי את הפעילות, את יכולת הפעילות שלי.
<מושיק אביב: אני לא מגביל, אני רק אומר - - -
יואב בן צור: בתעודת חבר כנסת כתוב במפורש שאתה לא יכול לעצור שום חבר כנסת לכל מקום שהוא אלא אם כן החליטו שזה מתקן סודי שהוא לא יכול להיכנס אליו.
יואב קיש: אני עוצר את הדיון.
יואב קיש: אנחנו כבר נעשה הפסקה וניכנס לדיון של השב"כ, תישאר אתנו, אייל, אבל אני יכול להגיד לך דבר אחד: נושא התיאום שהעלית הוא נושא חשוב, ראוי, יעזור, יקל, זה לא יכול לבוא במקום העניין של הצגת תעודה בשטח, כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על אירועים שיכולים להיות גם תוך 24 שעות.
<אייל ראון: הלוויות זה משהו אחר.
יואב קיש: "משהו אחר" – גם שם יגידו לך לתאם.
יואב קיש: אתם צריכים להבין במשטרה, עד הדרג הכי זוטר בסוף שנמצא במחסום, איך מתייחסים לח"כ והדבר הזה לא מוטמע.
יואב קיש: אני אומר לך, נכון, תיאום יכול לעזור, אבל לא מקובל עלי שאם ח"כ בבוקר החליט לשנות את התוכניות וללכת למצעד הגאווה הוא לא יוכל להיכנס לשם.
יואב קיש: אני סוגר את הדיון עכשיו, אנחנו עוברים לדיון המסווג.
יואב קיש: רק נציגי משרדים, רשויות וח"כים נשארים.
יואב קיש: נא לכבות את מכשירי ההקלטה, בבקשה.
יואב קיש: זה נוהל לפי סעיף 120, אני מבקש שכל מי שהוא לא נציג משרד או רשות ממשלתית ייצא החוצה.
יואב קיש: (החלק החסוי של הדיון אינו כלול בפרוטוקול זה.
יואב קיש: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק מגבלות על השעיית עובדים בטרם הגשת כתב אישום, התשע"ז- 2017 (פ/4378) הצעת חה''כ דוד ביטן.
יואב קיש: יש לנו שלושה נושאים על סדר-היום.
יואב קיש: אני מתחיל עם נושא קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק מגבלות על השעיית עובדים בטרם הגשת כתב אישום, התשע"ז-2017.
יואב קיש: אני ממליץ להעביר את ההצעה לוועדת הפנים.