GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב קיש: השאלה אם אנחנו יוצאים פה בתקנה שאומרת שבזמן מליאה או בזמן ועדות אנחנו לא מאשרים סקרולים.
<אלון קיש: בכל מקרה, בזמן מליאה ובזמן ועדות אמור לעלות מה שנקרא "פלאף" על המסך, שגם כך מתאר את מה שמתרחש, אז הסקרול לא באמת מוסיף יותר מדי - - -
יואב קיש: אני חושב שברמה המקצועית אנחנו לא צריכים להתעסק עם זה בחקיקה בכלל, זה שיקול מקצועי שלכם ושלהם.
<מירי נאור-אליאס: זה שיקול דעת מקצועי של עורך התוכנית.
יואב קיש: למה זה מגיע אלינו לחקיקה בעצם?
יואב קיש: למה לתקנות?
יואב קיש: למה אני מחייב אותם לעשות את זה?
<אתי בנדלר: אני אגיד לך מדוע, אדוני, משום שזו היתה אחת השאלות שנדונו בעת תיקון החוק ובפירוש ההגדרה של מישדרים נוספים תוקנה כך שבסופה יבוא "או עדכונים כתובים בענייני היום בארץ ובעולם שישודרו בהתאם לתקנות לפי סעיף 4".
<אתי בנדלר: זה בחוק עצמו.
<אתי בנדלר: ובסעיף 4(6) לחוק: "4.
<אתי בנדלר: ועדת הכנסת תקבע בתקנות מדיניות לענין – (6) סוגי המישדרים שרשאי הגוף המשדר לכלול במסגרת המישדרים המוספים" – הוסף לכאן: "ובכלל זה הוראות לעניין שידור עדכונים כתובים בעניינים פרלמנטריים ובענייני היום בארץ ובעולם".
יואב קיש: השאלה שלי היא למה אני מכריח אותם.
יואב קיש: הגוף המשדר ישלב, אני לא רוצה להכריח.
יואב קיש: אני רוצה לפי שיקולו, אם הוא לא רוצה לשלב - - -
<יונתן בייסקי: אין לנו התנגדות שזה יהיה לשיקול הגוף המשדר.
יואב קיש: בסופו של דבר הם אנשי מקצוע, הם רואים את המסך.
יואב קיש: למה אני מכריח אותם כשהמסך מלא להריץ סקרולים?
<אתי בנדלר: קודם כל, באופן כללי אתה מכריח אותם לשלב בשידורים עדכונים כי אחת המטרות היתה – כך היתה המחשבה, אני משקפת כאן רק את המחשבה – שכדי שהערוץ יהיה מספיק אטרקטיבי ולא יברחו ממנו הצופים כל אימת ששומעים שיש איזושהי התרחשות מעניינת בארץ או בעולם ויעביר את השלט לערוץ אחר, לאפשר עדכונים רצים.
<אתי בנדלר: היקף העדכונים, באיזה שעות הם ישודרו וכו' – התקנות לא נכנסו לעניין הזה.
<אתי בנדלר: יכול להיות – אני חושבת שזה מיותר כי זה ברור אבל יכול להיות – שצריך להסמיך במפורש את המועצה לקבוע כללים בעניין הזה.
<אתי בנדלר: הוועדה הציבורית והיושב-ראש לא סברו שיש להגביל אותם, כי אם יש נניח חס וחלילה פיגוע במהלך שידורי מליאה, אמנם נכון שלא - - -
יואב קיש: לא, את לא הבנת אותי, אני לא מדבר על להגביל, אני מדבר למה להכריח.
<מירי נאור-אליאס: רשאי לשדר, ולא חייב לשדר.
יואב קיש: בדיוק, רשאי לשדר, למה לחייב?
<אתי בנדלר: אז אני אגיד לכם מדוע.
<אתי בנדלר: קודם כל, כי יש לזה עלויות וכל דבר תומחר.
<אתי בנדלר: אז עכשיו אתה מצד אחד תמחרת, מצד שני אתה משאיר את זה לשיקול הדעת, אני לא יודעת אם זה נכון.
<אתי בנדלר: דבר שני, לנו יש עניין ככנסת שהערוץ יהיה אטרקטיבי, השאלה ההיקף והאם נכון בכלל במהלך שידורי מליאה או ועדות להעביר סקרולים.
<אתי בנדלר: אם תשאל אותי – באמת רק על עניינים שהם מאוד קרדינליים.
<אתי בנדלר: לא הייתי מפריעה כדי לעדכן שאדם מסוים נפגש עם אדם אחר.
<אתי בנדלר: אבל כאן זה באמת הפעלת שיקול דעת ויכול להיות שהמועצה יכולה לקבוע הוראות לעניין הזה.
יואב קיש: אתי אומרת שהיא חוששת מזה שאם זה לשיקול הדעת של המפעיל הוא ייקח שיקול דעת כלכלי ויגיד: אני לא עושה סקרולים וזהו, מה אכפת לי.
יואב קיש: זה מה שהיא אומרת.
יואב קיש: מצד שני, אני לא רוצה לחייב אותו לעשות משהו שהוא לא נכון מקצועית.
<אתי בנדלר: אני לא חושבת שנאמר שזה לא נכון מקצועית.
יואב קיש: לעשות במליאה, כשיש לך גם ככה את הצעת החוק וכו', אומר לך נציג המועצה שזה נראה לא טוב, זה לא נכון.
יוסי יונה: תראה, הנקודה שמדריכה אותנו היא לא עלויות או לא עלויות, אלא מהו האינטרס הציבורי.
יוסי יונה: זה העיקרון המדריך כאן.
יוסי יונה: אז אם יש הסתייגויות והשגות זה מה שעומד מול עינינו.
יוסי יונה: אם האינטרס הציבורי עולה בקנה אחד שהם יחסכו כמה גרושים, מה אכפת לי?
<מירי נאור-אליאס: אבל המערכת קיימת בכל מקרה, המערכת שם כי אנחנו - - -
יואב קיש: את ההשקעה הם עשו.
יואב קיש: להביא את המערכת ואת ההשקעה הם עשו בכל מקרה ואז הם נשארים רק עם השיקול המקצועי.
יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לשיקול המקצועי.
יואב קיש: אני לא רוצה להכתיב להם אם כן או לא כי יכול להיות שאני אגיד להם לא בזמן מליאה ודווקא אז יהיה משהו מאוד חשוב שהם כן ירצו להעביר.
<יונתן בייסקי: גם לגוף המשדר יש אינטרס שיהיו כמה שיותר צופים ושלא יינטשו אותו ברגע שקורה משהו.
<מירי נאור-אליאס: שאם יש משהו חשוב אז אנחנו מעדכנים ואנחנו בעניינים.
<אתי בנדלר: אני רוצה לומר, התקנה כפי שהיא מנוסחת עכשיו לא מדברת בכלל על המינון ולא מדברת על מתי.
<אתי בנדלר: אני קוראת שוב: "(ב) הגוף המשדר ישלב בשידורי הכנסת ובמישדרים המוספים עדכונים כתובים בעניינים פרלמנטריים ובענייני היום בארץ ובעולם; עדכונים כאמור בשידורי הטלוויזיה יהיו בכתוביות רצות בתחתית המסך.
<אתי בנדלר: " זאת אומרת, יש כאן חובה לשלב, לא מדובר על מינון, לא מדובר כל כמה זמן והמועצה רשאית לקבוע כללים בקשר לעניין הזה.
יואב קיש: אז אני לא צריך להגיד לכם מה כן ומה לא, אני לא צריך לשפוט אם נושא החלפת שלטון במצרים מצדיק לעלות במליאה או לא מצדיק, את זה אתם תעשו, אבל מצד שני, גם לא מחייב אתכם בזמן מליאה להריץ כל הזמן: הפועל 1-0 נגד בית"ר.
יוסי יונה: יואב, אני רוצה להעיר הערה.
יוסי יונה: הרי אמרנו שהשידורים הרציפים יכולים להיות מופסקים אם יש איזשהו אירוע חירום.
יוסי יונה: זאת אומרת, זה לא שיהיה מצב שבו קרה אירוע דרמטי ונחסך מהציבור המידע.
יואב קיש: אירוע חירום זה לא אירוע דרמטי.
יואב קיש: אירוע חירום זה אירוע ביטחוני, חירום, אירוע דרמטי יכול להיות התנקשות בחיי נשיא הונגריה, חס וחלילה.
<אתי בנדלר: אבל יכול להיות למשל ניסיון התנקשות ומי שניסה נתפס.
יוסי יונה: אבל נניח יום שני לדוגמה, שיש מצב שבו אין חדשות משום שיש מליאה אל תוך הלילה, אז יש צורך בפיצול על ידי הסקרולים.
יוסי יונה: זה נניח מצב שהוא סביר כי אין לנו חדשות.
יוסי יונה: אלה מקרים ספציפיים שזה נכון לעשות את זה.
יוסי יונה: אתה טוען לדוגמה שאם אתה תשים סקרולים אז אתה יכול לפגוע בקשב של הצופה.
יואב קיש: בנראות של המסך.
<אלון קיש: יש תוכניות שהן אינן אקטואליות, יש את האולפן הפתוח לצורך העניין בצהריים, סביר להניח ששם יש סקרול כי זה גם משהו נורא חדשותי, אבל יש נגיד תוכנית שקוראים לה "ראיון הפוך", שבה חבר כנסת נפגש עם אדם מהציבור לפגישה אישית, חבר הכנסת מראיין את האזרח והאזרח מראיין את חבר הכנסת, זו תוכנית שהיא בידורית נקרא לה, להעלות סקרול בכזאת תוכנית זו טעות, אתה יותר מושך את תשומת לבו של הצופה למקום הלא נכון.
<אלון קיש: לשים בתוכנית כזו סקרול זו טעות.
<אתי בנדלר: אני חושבת שזו טעות.
<אתי בנדלר: הדיון הרי הוא דיון מקצועי שלכם מול המועצה בעניין הזה, שהמועצה תתכבד ותקבע כללים.
<אתי בנדלר: לא מצפים הרי - - -
יואב קיש: אם הניסוח לא מחייב ולא מונע - - -
<אתי בנדלר: הוא מחייב באופן עקרוני, הוא לא קובע את המינון ולא מתי.
יוסי יונה: לתשומת לבה של המועצה.
<יונתן בייסקי: אני אציע לשלב את זה בשלוש תוכניות, שזה תוכנית הבוקר - - -
יואב קיש: לא, זה לא לעכשיו.
יואב קיש: אתה תעשה את זה.
יואב קיש: הנוסח מקובל.
<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שההבנה של הוועדה הציבורית שמינה היושב-ראש ושל היושב-ראש היא שכשיש אירועים דרמטיים, משמעותיים, ירוץ סקרול גם בעת שידורי המליאה והוועדות, חד-משמעית.
<מירי נאור-אליאס: ולכן אני מבקשת המועצה לא תקבע תוכניות ספציפיות שיגבילו אותנו כי אנחנו מכירים את זה שאם רוצים אחר כך לעשות משהו אחר או שונה צריך לקבל את אישור המועצה ואנחנו יודעים שזה מאוד קשה מהרגע להרגע.
<יונתן בייסקי: אני בכלל בעד לכתוב "רשאי לשלב", אני לא חושב שצריך להיכנס לזה מבחינתנו.
יואב קיש: אני מעלה להצבעה את תקנה מס' 4, שהיא הוספת תקנה 3א עם שני סעיפים, כפי שהקראנו: סעיף (א), עם התוספת של השעה 21:00, כפי שדיברנו קודם, וסעיף (ב), שדנו בו עכשיו.
<אתי בנדלר: תיקון תקנה 4.
<אתי בנדלר: כפי שאמרתי, תקנה 4 בנוסחה הנוכחי – קראתי אותה – מתייחסת לקטיעה של מליאת הכנסת בלבד בשני מקרים: מהדורת החדשות היומית, שקראתי, ובשעת חירום לצורך שידור הודעות חירום בהתאם לכללים שקבעה המועצה לפי סעיף 5(ב)(3).
<אתי בנדלר: הנוסח הנוכחי של תקנה 5, שעניינה תיקון תקנה 4 לתקנות העיקריות, הוא התאמה של התיקון שעשינו בתקנה הקודמת.
<אתי בנדלר: אני אקרא את זה: "תיקון תקנה 4 5.
<אתי בנדלר: בתקנה 4 לתקנות העיקריות – (1) במקום תקנת משנה (א) יבוא: "(א) ערוץ הכנסת רשאי לקטוע את דיוני מליאת הכנסת בשעת חירום, לצורך שידור הודעות חירום, בהתאם לכללים שקבעה המועצה לפי סעיף 5(ב)(3) לחוק."; (2) בתקנת משנה (ב), המילים "בעת שידור חדשות הכנסת או" – יימחקו".
<אתי בנדלר: זה נותן ביטוי לשינויים שנעשו.
יואב קיש: בסדר, אין פה משהו מיוחד.
<אתי בנדלר: "תיקון תקנה 6 6.
<אתי בנדלר: בתקנה 6 לתקנות העיקריות, אחרי "ישודרו" יבוא "בטלוויזיה" ובמקום "או בשידור" יבוא "ובשידור".
<אתי בנדלר: כאן מדובר על ההחלטה של לוח השידורים של הוועדות שדיוניהן ישודרו.
<אתי בנדלר: אז כאן מוצע להדגיש, מאחר והשידורים מתייחסים גם לשידורים באינטרנט, שאנחנו מדברים בפירוש על השידורים בטלוויזיה.
יואב קיש: או מה ששידור חי או שידור ראשון שאיננו שידור חי.
<אתי בנדלר: נכון, גם וגם.
<אתי בנדלר: תקנה 8 לתקנות העיקריות, עניינה בליווי השידורים בכתוביות ותרגום.
<אתי בנדלר: התקנה הזאת קבעה את המכסה של השידורים שיש ללוות אותם בתרגום, בעיקר אלה שסובלים מהגבלות בשמיעה.
<אתי בנדלר: עוד לפני שהתקנות האלה תוקנו נחקק חוק הכתוביות, שקובע בדיוק את צורת ליווי משדרי טלוויזיה בכתוביות למוגבלים, אבל התחילה של זה היתה מאוחרת.
<אתי בנדלר: כדי לוודא שבתקופה שבין כניסת חוק הכתוביות לתוקפו לבין - - -
יואב קיש: לא יהיה פספוס.
יואב קיש: היום חוק הכתוביות בתוקפו כבר ויש פה כפילות מיותרת.
<אתי בנדלר: היום חוק הכתוביות בתוקפו ולכן התקנה הזאת בעצם לא רלוונטית.
<אתי בנדלר: אני רוצה אבל להבהיר דבר מסוים: אנחנו מצד אחד מציעים למחוק מהתקנות את ההתייחסות לליווי שידורים בכתוביות ותרגום בגלל שחוק הכתוביות כאמור בתוקפו - - -
<איתי עצמון: ובתיקון האחרון הסעיף המסמיך לעניין הזה בוטל, בחוק שידורי ערוצי הכנסת.
<אתי בנדלר: אבל בחוק הכתוביות יש סעיף שמדבר על תקופה של תחילת פעילות של גוף משדר, שבאותה תקופה לא יחולו עליו החובות לפי החוק.
<אתי בנדלר: העובדה שאנחנו מוחקים כרגע את החובה הזאת מהתקנות בגלל קיומו של חוק הכתוביות, אנחנו יוצאים מתוך הנחה שהגוף המשדר החדש, זאת אומרת, בעל הרישיון החדש, לא יטען שמגיע לו הפטור הזה.
<אתי בנדלר: הליווי בכתוביות בהתאם לחוק הכתוביות בהיקף המלא תומחר בהצעה, זה בא לידי ביטוי בהסכם ואני מבהירה כאן את הכוונה ואני גם רוצה לשמוע מכם הצהרה שאתם לא תטענו לתחולת הסעיף המקל הזה.
יואב קיש: לדחייה המקלה.
יואב קיש: בואו נשמע רק את המועצה קודם.
<יונתן בייסקי: הזוכה במכרז התחייב בפני המועצה לעמוד במלוא החובות שמטיל החוק מהיום הראשון.
<אתי בנדלר: ללא הקלות.
<יונתן בייסקי: ללא מנגנון ההקלות.
<מירי נאור-אליאס: אנחנו יכולנו לבקש עדיין, למרות - - -
<יונתן בייסקי: כן, אבל זה תומחר.
<מירי נאור-אליאס: אבל אנחנו נעמוד בזה.
יואב קיש: בואו נעשה את זה לפרוטוקול: החל מהיום הראשון יהיו כתוביות.
<מירי נאור-אליאס: אנחנו נשדר בהתאם לחוק שפת הסימנים והכתוביות.
<יונתן בייסקי: מלוא החובות הקבועות בחוק.
יואב קיש: אוקיי, אז אני בעד לבטל את הסעיף ולאשר את תקנה 7, שמבטלת את תקנה 8 לתקנות העיקריות.
יואב קיש: יש לנו עוד שתי תקנות.
<אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא את תקנה 9 בנוסחה הנוכחי לפני התיקון המוצע בתקנה 8 לתקנות המוצעות: "ערוץ הכנסת, לאחר שמסר דיווח על כך לצוות התיאום, יתיר לגורמי שידור לשדר תכנית שהופקה במסגרת המשדרים המוספים על ידי הערוץ או בעבורו, מעת שידורה בערוץ הכנסת, תוך הבטחת שוויון הזדמנות בין גורמי השידור השונים המעוניינים בשידור תכנית כאמור, בתנאי ששידור כאמור ילווה במזכה בולט לעין בדבר היות התכנית מופקת על ידי ערוץ הכנסת; בתקנת משנה זו, "גורם שידור" – מי שמשדר בישראל שידורי טלוויזיה לציבור לפי דין.
<אתי בנדלר: " התקנה הזאת אפשרה לערוץ הכנסת להיכנס להסכמים בדבר שיתוף פעולה עם גורמי שידור טלוויזיה בארץ כדי שהתוכניות שהופקו בערוץ הכנסת ישודרו גם בערוצים האחרים שמשודרים על פי דין בארץ.
<אתי בנדלר: הרעיון היה שלנו, של הכנסת, שאנחנו מעוניינים להפיץ את שידורי ערוץ הכנסת בתפוצה רחבה ככל האפשר, להגיע לקהל רחב ככל האפשר, גם אם הצופים לא יצפו בזה דווקא בערוץ הכנסת אלא בערוץ 2, ובלבד שיש שם את הקרדיט לערוץ הכנסת.
<אתי בנדלר: אבל בשלב של חתימת הסכם עם ערוץ הכנסת הקודם אנחנו דרשנו בהסכם שהם יקבלו את אישור צוות התיאום ולא רק יודיעו, כי אנחנו שמנו לב שיכול להיות שהאכסניה שיבקשו לשדר בה תוכניות מסוימות או קטעים מתוכניות מסוימות תהיה אכסניה שלא בדיוק תביא כבוד לכנסת.
<אתי בנדלר: למשל, ערוץ למבוגרים, לא בטוחה שלכנסת יש עניין - - -
יואב קיש: זה כנראה לא יקרה אבל בסדר.
<אתי בנדלר: זה כנראה לא יקרה אבל זו היתה היתה הסיבה שבהסכם אנחנו החמרנו לעומת הכתוב בתקנות.
<אתי בנדלר: עכשיו מוצע תיקון לתקנה ואני מבקשת לקרוא אותו.
<אתי בנדלר: במקום התקנה שקראתי אנחנו מציעים כדלקמן: "(ב) ערוץ הכנסת יתיר לגורם המעוניין בכך לשדר תכנית שהופקה במסגרת המשדרים המוספים על ידי הערוץ או בעבורו, מעת שידורה בערוץ הכנסת, תוך הבטחת שוויון הזדמנויות בין הגורמים המעוניינים בשידור תכנית כאמור, ובלבד שמתקיימים כל אלה: (1) ערוץ הכנסת יביא כל התקשרות מתמשכת בעניין שידור כאמור, טרם סיכומה, לאישור צוות התיאום, ולעניין בקשה חד-פעמית לשידור תכנית כאמור – ידווח לצוות התיאום טרם סיכומה של ההתקשרות; צוות התיאום רשאי לאשר התקשרות שעניינה בקשה חד-פעמית כאמור, לאשרה בתנאים או שלא להתערב באותה התקשרות; (2) שידור התכנית ילווה במזכה בולט לעין בדבר היות התכנית מופקת על ידי ערוץ הכנסת.
<אתי בנדלר: " ובכן, מוצעים כאן שני תיקונים למעשה: א', מוצע לעשות הבחנה בין התקשרות חד-פעמית – בנושא הזה רק תודיעו לנו - - -
יואב קיש: אבל עדיין כתבת שאת רשאית לאשר.
<אתי בנדלר: מודיעים לנו ואז אנחנו יכולים להתערב ויכולים לא לעשות שום דבר.
יואב קיש: אז הם כפופים לאישור.
יואב קיש: נכון שאם לא נתת אישור – דינו כאישור, אבל את יכולה עדיין למנוע מהם גם התקשרות חד-פעמית.
<אתי בנדלר: נכון, אם אני חושבת שיש בזה משהו שעלול לפגוע, כן.
יוסי יונה: אבל המילה "להודיע" היא בעייתית, ממנה יכול לעלות שחובת היידוע בלבד.
<אתי בנדלר: לא, בשביל זה כתוב בפירוש "ידווח".
יואב קיש: זה קצת מטעה, זה לא לדווח.
יואב קיש: האמת שזה יבקש אישור ואם לא יתקבל אישור רשאי להמשיך.
<אתי בנדלר: ברירת המחדל היא שונה מאשר מה שמוצע ברישה לגבי התקשרויות מתמשכות, שתמיד צריכים לקבל את אישור צוות התיאום.
יואב קיש: רק להבין, אסור להם לגבות כסף על זה מצד שלישי.
<מירי נאור-אליאס: רק אם זה עולה כסף להעביר את זה מבחינה טכנית
יואב קיש: את עלויות ההפצה לצורך העניין, אבל לא על ההפקה.
<אתי בנדלר: ההפקה שייכת לנו.
<אתי בנדלר: כל הזכויות בתוכניות שהופקו על ידי ערוץ הכנסת הן של הכנסת.
יוסי יונה: מה זאת אומרת לא גובים?
יוסי יונה: אתם לא מוכרים את זה?
יואב קיש: מי שרוצה שייקח.
יואב קיש: הציבור שילם על כך.
<יונתן בייסקי: רואים את זה כשידור ציבורי מאחר וזה מופק מכספי משלם המסים.
<יונתן בייסקי: זה גם היה במכרז הקודם.
יואב קיש: אתי, סיימת את ההתייחסות?
יואב קיש: המועצה רוצה להגיד מילה?
<מיכל אלבז: אני רק רוצה להעלות איזושהי שאלה שאולי ראוי שהיא תהיה בפני הוועדה לפני ההצבעה.
<מיכל אלבז: השיקול שהעלתה היועצת המשפטית של כבוד הכנסת, של האכסניה המתאימה, הוא שיקול שהאופי שלו הוא רגולטורי, שהוא לא כתוב בתקנות אבל מדברי ההסבר עולה שזאת הסיבה שצריך אישור ולא מסתפקים רק בדיווח, כפי שהיה עד היום.
<אתי בנדלר: לא היה עד היום.
<אתי בנדלר: היום היה אישור לפי ההסכם, זה מה שאמרתי.
יואב קיש: היה דיווח.
<מיכל אלבז: לפי ההסכם ולא לפי התקנות.
יואב קיש: בקודם כתוב "לאחר שמסר דיווח".
<אתי בנדלר: אמרתי שנוסח התקנות היה כזה ולמרות זאת בהסכם אנחנו החמרנו, בהסכם עם חברת "חדשות 2", והם נדרשו - - -
<מיכל אלבז: צוות התיאום זה צוות שמורכב מעובדי הכנסת, שכמובן אין שום ספק ביכולת שלהם לבצע את התפקיד, אבל המטרה של צוות התיאום הוא תיאום באמת בין המועצה לבין הכנסת והוא לא בדיוק גורם רגולטורי, אז השאלה מדוע דווקא מתאים שהצוות הזה הוא זה שישקול את השיקולים.
יואב קיש: אז מה את מציעה?
<מיכל אלבז: אין לי הצעה, אני פשוט מבקשת - - -
<אתי בנדלר: מדובר, כפי שאמרנו, בתוכניות שהן קניין הכנסת, וכשמדובר בקניין הכנסת ורוצים להפיץ אותן אז סברנו – ואפשר בהחלט לסבור אחרת – שראוי לאפשר לנו להגיד: בקניין שלנו אנחנו לא רוצים שיעשו שימוש במקום מסוים, כשאני אומרת מראש שהמגמה שלנו היא להפיץ את זה ככל האפשר.
יוסי יונה: הנקודה שהיא מציגה כאן היא באמת האם הצוות המתאם לצורך העניין מוגדר כגוף רגולטורי.
יוסי יונה: אבל הלכה למעשה, אישור או מניעת אישור זו פונקציה של גוף רגולטורי והיא רק מעלה את זה לתשומת לבנו.
<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שבהקשר הזה מדובר בסמכויות ברורות של גוף רגולטורי.
<אתי בנדלר: אגב, צוות התיאום לפי החוק הוא צוות שמתאם בין הכנסת לבין המועצה.
<אתי בנדלר: אני לא רוצה לחזור למושכלות יסוד בנושא הזה אבל לכאורה בין הכנסת לבין המועצה אולי זה היה ראוי שזה יהיה יושב-ראש הכנסת וכו', הוחלט דווקא שזה יהיה צוות עובדים כדי שהשיקולים יהיו מנוטרלים משיקולים פוליטיים וגם צוות שמתאם עם הערוץ.
יואב קיש: שאלתי אותך אם יש לך הצעה אחרת – יש לך הצעה אחרת?
יואב קיש: את רוצה ששר התקשורת יחליט?
יואב קיש: מי את רוצה?
יואב קיש: אני שואל ברצינות.
<מירי נאור-אליאס: אני חושבת שאולי הפתרון הוא אצלנו, אצל הגוף המשדר, כמי שאחראי וכמי - - -
יואב קיש: רגע, עוד לא נתנו לכם להתייחס לעניין באופן עקרוני.
<מירי נאור-אליאס: אנחנו רוצים להתייחס לעניין של השידור החד-פעמי.
<מירי נאור-אליאס: כמובן שבתוכניות שנדרש להן אישור מתמשך אין שום בעיה לפנות לוועדת התיאום וזה גם נשמע לי הגיוני שהאישור יהיה שלכם כי מדובר על משהו קבוע, הזכויות הן של הכנסת ולכנסת יש כמובן - - -
יואב קיש: וחד-פעמי?
<מירי נאור-אליאס: חד-פעמי – יכולה להיות עם זה בעיה.
<מירי נאור-אליאס: אנחנו מכירים את זה, היום אנחנו מפעילים ערוץ ואנחנו רואים מה קורה בערוצים אחרים, המון פעמים פונים אחד לשני גופי שידור שמבקשים קטעים מסוימים מכול מיני תוכניות כדי להשתמש בהם גם לצורך תוכניות סאטירה.
<מירי נאור-אליאס: זה מחזיר אותנו לשאלה מה נחשב לשימוש הולם או שימוש ראוי לעומת שימוש מבזה, כי אם נאמר פונים אלינו היום מ"ארץ נהדרת" ומבקשים לקבל איזשהו קטע וברור לנו שהם יעשו מזה איזשהו קטע סאטירי, אני לא יודעת מראש אם זה יהיה מבזה או לא.
<מירי נאור-אליאס: מצד שני, כפי שאמרת, יש לנו אינטרס שהתוכניות יופצו כמה שיותר ולפעמים גם יחסי ציבור רעים, במירכאות, הם גם יחסי ציבור.
<מירי נאור-אליאס: זאת אומרת, אם יהיה לזה עכשיו 30% רייטינג ב"ארץ נהדרת" לא בהכרח זה משהו רע, גם אם הקטע עצמו אולי היה קטע פחות מפרגן.
<מירי נאור-אליאס: כך שהשיקול פה, א', להגדיר אותו בסד זמנים קצר בעייתי כי לפעמים האישור נדרש מעכשיו לעכשיו ואנחנו לא יודעים אם נוכל לקבל את האישור - - -
יואב קיש: אני הייתי מציע פה משהו כזה: לגבי החד-פעמי גם אני לא ראיתי את הצורך באישור, בגלל זה קצת התעכבתי על זה.
יואב קיש: אני הייתי מציע לגבי החד-פעמי לעשות דיווח ולציין שבמידה ובדיעבד המסירה לא היתה על דעת צוות התיאום יוכל להנחות צוות התיאום לא להעביר יותר תוכניות לאותו גורם שהועבר אליו חד-פעמי.
<אתי בנדלר: אני לא יכולה לשאיר את זה בלא תגובה.
<אתי בנדלר: אני לא יכולה להתחייב בשם צוות התיאום לדורותיו וכפי שיהיה בעתיד, אבל בפירוש המגמה עד כה היתה לא למנוע, לא סאטירה ולא ביקורת - - -
יואב קיש: מה שהיא אומרת, שאת לא צריכה לחכות לאישור.
יואב קיש: את מדווחת ורצה עם זה קדימה.
יואב קיש: אם הם יחליטו לעצור - - -
<אתי בנדלר: זה לא השיקול של צוות התיאום, ממש ממש ממש לא.
<מירי נאור-אליאס: מבחינתי זה בסדר, אם זה כך.
<מירי נאור-אליאס: אני רק רוצה לחדד כי קודם נאמר שאנחנו מדווחים וכן צוות התיאום יכול גם להגיד לנו לא, ולכן, עד מתי נחכה?
יואב קיש: לא לחכות.
יואב קיש: דיווחתם ולא לחכות.
<מירי נאור-אליאס: דיווחנו והעברנו, ואם אחר כך הם יגידו שהם לא מוכנים - - -
יואב קיש: אז כבר העברנו.
<אתי בנדלר: הכול צריך להיעשות בתום לב, שימוש בסמכויות צריך להיעשות בתום לב.
<אתי בנדלר: אם מבקשים תוכנית כדי לשדר אותה היום אז אתם צריכים להודיע שהתוכנית מיועדת לשידור עוד היום כדי שצוות התיאום יידע, ואם זה בעוד חודש אז תציינו גם את זה.
<אתי בנדלר: כל דבר בתוך זמן סביר לפי נסיבות העניין.
<מירי נאור-אליאס: המציאות מוכיחה שזה בדרך כלל דברים שקורים לא היום אלא בעוד חצי שעה, יש לנו תוכנית, ראינו שהיה היום משהו ואנחנו רוצים להשתמש בו, תנו לנו אישור.
<מירי נאור-אליאס: אני גם אגיד שלפעמים הם משדרים גם בלי לקבל אישור, צריך לקחת גם את זה בחשבון.
<מירי נאור-אליאס: לפעמים לוקחים אחד מהשני קטעים גם בלי אישור.
<מירי נאור-אליאס: אבל אם כן יפנו אלינו לקבלת אישור אנחנו נצטרך די מהר להגיב.
יואב קיש: אז אני מציע שפשוט בנוהל שלהם תודיעו על דיווח.
<מירי נאור-אליאס: בדיוק.
<מירי נאור-אליאס: אם השורה התחתונה היא שמספיק שנדווח אז אנחנו - - -
<אתי בנדלר: זה מה שכתוב.
<אתי בנדלר: אחר כך יש סמכויות לצוות התיאום להגיד "סטופ": "צוות התיאום רשאי לאשר את התקשרות - - -
יואב קיש: לא, אז לא "לאשר".
יואב קיש: זה צריך להיות: "צוות התיאום רשאי שלא לאשר את ההתקשרות".
<איתי עצמון: אי אישור בדיעבד?
יואב קיש: זה דיווח, התחלנו עם דיווח.
יואב קיש: הם מדווחים לפני זה.
יואב קיש: עכשיו, כשאתם קיבלתם דיווח כזה, אתם יכולים לעשות אחד מהשניים: או לא להגיב בכלל, או לא לאשר.
יואב קיש: אני לא צריך לכתוב פה לא להגיב.
יואב קיש: אם הם לא קיבלו אישור אז אין אישור.
יואב קיש: הם לא צריכים אישור.
יואב קיש: זה מה שבלבל אותי בכל הדבר הזה.
<אתי בנדלר: אם אני מבינה נכון זה יהיה כך: "ידווח לצוות התיאום טרם סיכומה של ההתקשרות; צוות התיאום רשאי לא לאשר התקשרות שעניינה - - -
יואב קיש: "רשאי שלא להתערב באותה התקשרות או לאשרה בתנאים מסוימים".
<אתי בנדלר: או לא לאשר.
יואב קיש: או לא לאשר, כן.
<אתי בנדלר: אז הוא רשאי לא לאשר התקשרות שעניינה בקשה חד-פעמית כאמור, או שלא להתערב באותה התקשרות.
<אתי בנדלר: פשוט למחוק את "לאשרה בתנאים", זה ההבדל?
יואב קיש: גם פה הוספת את ה"לא", זה לא סתם.
יואב קיש: התחלנו עם "רשאי לאשר".
יואב קיש: פה, משתמע מזה שהם צריכים לקבל אישור להתקשרות הזאת.
יואב קיש: אם את כותבת "צוות התיאום רשאי לאשר", למעשה אין לך אישור להתקשרות, אין לך שום אישור התקשרות.
<איתי עצמון: רק בדיעבד אתה מתכוון?
יואב קיש: אם זה יהיה בדיעבד – בדיעבד; אם זה לא בדיעבד – אז לא בדיעבד.
<אתי בנדלר: "רשאי להודיע לערוץ הכנסת כי הוא מתנגד להתקשרות כאמור, שעניינה בקשה חד-פעמית", או "שלא להתערב באותה התקשרות".
יואב קיש: מה שבלבל פה, שזה הדיווח ואחרי זה כתוב, אחרי הדיווח, "רשאי לאשר".
יואב קיש: אין אישור למעשה.
יואב קיש: יש דיווח.
יואב קיש: אין אישור.
יואב קיש: או שלא מתערבים ואז הדיווח הוא דיווח, או, אם יש בעיה מאיזושהי סיבה, אז הם יוציאו לכם התייחסות.
יואב קיש: אם זה כבר רטרואקטיבי כי עברה חצי שעה אז זה יטופל במקרים הבאים, אם זה לפני אז זה יהיה רלוונטי ללפני.
<אתי בנדלר: אבל אתם צריכים לעשות מאמץ סביר לדווח במועד.
<אתי בנדלר: אם כך, ההחלטה הזאת היא רק לעניין התקשורת חד-פעמית או גם לענייני התקשרות - - - ?
יואב קיש: חד-פעמית.
יואב קיש: לרב-פעמית יש יותר משמעות.
<אתי בנדלר: אז: "ולעניין בקשה חד-פעמית לשידור תכנית כאמור – ידווח לצוות התיאום" – אני לא צריכה להגיד "טרם סיכומה של ההתקשרות" אם כך כי יכול להיות שהם כבר העבירו – "ידווח על כך לצוות התיאום שרשאי להודיע לערוץ הכנסת כי הוא מתנגד להתקשרות שעניינה בקשה חד-פעמית כאמור או שלא להתערב באותה התקשרות;".
<איתי עצמון: אבל אם התנגדנו וזה כבר שודר?
יואב קיש: אז לפעם הבאה.
יואב קיש: אתה לא תעצור אותם.
יואב קיש: הודיעו לך: עוד שעה אנחנו שולחים קטע למשהו שלא רצית, למחרת אמרת להם: אני מתנגד, אז אסור להם פעם הבאה לעשות את אותו דבר לאותה תוכנית.
<אתי בנדלר: "ידווח על כך לצוות התיאום בהקדם האפשרי".
יוסי יונה: אתה נותן בהם אמון.
יואב קיש: תמשיכי את ההקראה.
<מירי נאור-אליאס: האינטרס הוא גם שלנו כמובן שבקטעים האלה לא יעשה שום דבר מבזה.
<אתי בנדלר: אבל אני רוצה לחזור ולומר, אנחנו לא מנסים למנוע שימוש בשידורי הערוץ, לא לצורך סאטירה, לא לצורך ביקורת ולא לשום דבר כיוצא באלה.
<מיכל אלבז: מבן שזו לא הכוונה, זה פשוט עלול להשאיר פתח בהמשך לצוותים אחרים, כמובן שלא כך את משתמשת - - -
<אתי בנדלר: אז מה את רוצה – שזה ייאמר ברחל בתך הקטנה?
<מיכל אלבז: לא, ממש לא, לא הטלתי דופי.
יואב קיש: חברים, מיצינו את העניין.
יואב קיש: למשרד המשפטים אין הצעה אופרטיבית אז שמענו את הדברים ותודה רבה.
יואב קיש: מי שבעד התקנה בשינויים שהוצגו שירים את ידו.
יואב קיש: תקנה אחרונה.
<אתי בנדלר: "תחולה 9.
<אתי בנדלר: תקנות אלה יחולו על הגוף המשדר שקיבל רישיון לשידורים בערוץ הכנסת לאחר יום תחילתן.
<אתי בנדלר: " אני רק לא יודעת מתי יש כוונה לתת את הרישיון, אני רוצה לוודא שהם יחולו על בעל הרישיון הזה, שלא יסתבר שאתם נותנים את הרישיון עוד לפני שפרסמנו את התקנות ואז זה לא יחול עליהם.
<יונתן בייסקי: ההחלפה בין המפעילים נקבעה ל-27 ביולי 2017, שזה בשבוע הבא.
יואב קיש: אז את רוצה לכתוב 25?
<מירי נאור-אליאס: אנחנו מקווים לקבל את הרישיון הרבה לפני כן – אם אפשר להשתמש במושג" הרבה" – בהקדם האפשרי, אז אולי כדאי לשנות את הנוסח כדי שלא ניכנס פה לפינות מיותרות.
<יונתן בייסקי: אני מעדכן את הוועדה שיש כרגע שתי עתירות לבג"ץ מצד שני גופים שלא זכו במכרז.
<אתי בנדלר: רעיון מצוין של איתי: "תחילתן של תקנות אלה 30 יום מיון פרסומן".
<אתי בנדלר: פחות מ-30 יום אפילו.
<אתי בנדלר: אנחנו רוצים בעצם ב-25 - - -
<יונתן בייסקי: אפשר לקבוע 15 יום לאחר תאריך ההחלפה מאחר ואנחנו עדיין לא יודעים מה יהיה בשבוע הבא.
יואב קיש: חברים, סליחה שאני עוצר אתכם.
יואב קיש: אני אומר לפרוטוקול: על הזכיין הבא, על המפעיל הבא, חובה לעמוד בתקנות האלה, את הניסוח המשפטי נא תסגרו, זה הרעיון.
יואב קיש: תמצאו את הניסוח ואם יש בעיה תחזרו אלינו.
יואב קיש: אנחנו מתחילים לדון בבקשות להעברת הצעות חוק מוועדה לוועדה אחרת.
יואב קיש: יש לנו את בקשת יו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה להעברת הצעת חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני מוועדת הכלכלה לדיון בוועדת המדע והטכנולוגיה.
יואב קיש: בבקשה, יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת מקלב, תציג את הבקשה.
אורי מקלב: הצעת חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני נדונה כבר עכשיו בוועדת המדע והטכנולוגיה, הצעת חוק של חבר כנסת דוד ביטן.
אורי מקלב: אנחנו כבר קיימנו שני דיונים בנושא הזה, אנחנו ממש קרובים לקריאה ראשונה.
אורי מקלב: ועדת שרים לענייני חקיקה ומליאת הכנסת אישרה בקריאה טרומית הצעת חוק של שרן השכל שמדברת כמעט על אותו נושא, היא מוסיפה גופים נוספים, חברות שייכנסו לתוך כך שצריכים לתת מענה אלקטרוני, פקס והדברים הידועים שעל סדר-היום של הכנסת.
אורי מקלב: באופן טבעי, מכיוון שוועדת המדע והטכנולוגיה דנה בהצעת החוק שבעיקרה ובבסיסה הוצמדה להצעת חוק של חברת הכנסת שרן השכל, לא היתה צריכה להיות כאן שאלה.
יואב קיש: אתם דנים בהצעה של שרן?
אורי מקלב: לא, של דוד ביטן.
אורי מקלב: הצעת החוק של שרן השכל הוצמדה עכשיו להצעת החוק של דוד ביטן.
<ארבל אסטרחן: היא לא הוצמדה במליאה, ועדת השרים קבעה שהיא הוצמדה.
<ארבל אסטרחן: כשאתה אומר "הוצמדה" אפשר להבין כאילו במליאה הן הוצמדו והן באו ביחד.
אורי מקלב: לא, סליחה, ועדת השרים החליטה להצמיד את הצעות החוק.
יואב קיש: אנחנו דנים עכשיו בהצעת החוק של שרן?
<ארבל אסטרחן: כן, זה על סדר-היום.
אורי מקלב: לכאורה, באופן טבעי, דווקא המליאה היתה צריכה מלכתחילה להחליט שזו ועדת המדע והטכנולוגיה, אבל מכיוון שהמליאה לא החליטה אנחנו מצמידים.
אורי מקלב: אני אגיד בשקיפות מלאה שבכל אופן יש השגה של ועדת הכלכלה, של הייעוץ המשפטי של ועדת כלכלה, שיש שם חלקים – וזה נכון גם – שקשורים לוועדת הכלכלה.
אורי מקלב: ככל שהחוק הזה יתרחב לחברות אחרות, זה כבר לא משרדי ממשלה וגופים ציבוריים, יש לזה גם הצדקה.