GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוטי שקלאר: לצורך העניין ערוץ 2 הוא אחראי על העובדים.
<מוטי שקלאר: כמה מהם הוא קולט אצלו או לא, זו בעיה שלו.
<מוטי שקלאר: ההנחיה שלי היתה חד-משמעית לתת עדיפות לעובדים של ערוץ הכנסת.
<מוטי שקלאר: אמרתי את זה לאורך כל הדרך, עד השלב של התוכן.
<מוטי שקלאר: כל מה שלא קשור להיבט התוכני, אני לא נותן עדיפות.
<מוטי שקלאר: להיפך, עדיפות לאנשים שבעינינו אמורים לממש את המדיניות שלנו בערוץ.
אילן גילאון: אנחנו צפויים לשינויים בתכנים?
מיכל רוזין: כן, זה מה שכרגע הוא - - -
<מוטי שקלאר: כן.
יואב קיש: חבר'ה, רגע לא להפריע.
יואב קיש: בא מפעיל חדש - - -
אילן גילאון: לא מפריע, אני שואל שאלה.
יואב קיש: אחרי זה יהיה זמן לשאלות.
<מוטי שקלאר: חלק מאוד משמעותי מהמכרז, למי שלא יודע, נגע בניקוד לפרק התוכן.
<מוטי שקלאר: כלומר, היתה תחרות על התוכן.
<מוטי שקלאר: מטבע הדברים כל אחד הביא את התכנים שלו - - -
יואב קיש: את המדיניות שלו לעניין.
<מוטי שקלאר: למשל אצלנו, בהצעה שלנו, וזה כבר כשלעצמו מסביר את הבעייתיות שעולה כאן, 40% מההפקות, פחות או יותר, הן הפקות חוץ.
<מוטי שקלאר: חברי כנסת אמורים לצאת גם מחוץ לבניין, זה חלק מהרעיון, בתוכניות כאלה ואחרות.
<מוטי שקלאר: מטבע הדברים זה גורע הפקות שהיו פה עד היום, ומטבע הדברים זה פחות כוח-אדם.
יואב קיש: יהיה פה צמצום.
יואב קיש: גם אם היית לוקח את כל העובדים הרלוונטיים היה צמצום בכוח-האדם לפחות ב-40%?
יעל כהן-פארן: הוא עושה מיקור חוץ.
<מוטי שקלאר: נגיע לתכלס לצורך העניין, לשורה התחתונה, סך-כול העובדים שיעבדו אצלנו בערוץ הכנסת הם בין 50 ל-55, מקסימום 60 אחרי הפגרה, עד שנראה איפה הדברים עומדים.
רועי פולקמן: לא הבנתי, זה סך-כול העובדים בערוץ?
<מוטי שקלאר: זה המקסימום.
יואב קיש: כי הוא עושה מיקור חוץ.
<מוטי שקלאר: 30 מתוך ה-50, ועדיין לא נחתמו חוזים – עם רובם לא נחתמו חוזים, זה צריך להיות בשבוע הבא, אבל פחות או יותר מי שניהל את המשא-ומתן או השיח עם מירב העובדים זה יורם כהן, שהיה מנהל חטיבת החדשות בערוץ 1 ועבר לעבוד אצלנו, אפרופו התאגיד וסיפוריו.
<מוטי שקלאר: הוא ישב עם כולם, מתוך האנשים הללו הוא קלט פחות או יותר 30 עובדים שנקלטו מערוץ הכנסת.
יעל כהן-פארן: 30 מתוך 100.
יואב קיש: מתוך 50.
יואב קיש: הוא מעסיק 50.
<מוטי שקלאר: נכון שמול ה-100 זה בעיה.
<מוטי שקלאר: מקסימום המועסקים אצלי זה בין 50 ל-60, זה לא שברחתי מעובדי הכנסת.
<מוטי שקלאר: חלק מעובדי הכנסת שרצינו אמרו לנו לא, החל מכך שתנאי ההעסקה שלנו פחות טובים מתנאי ההעסקה הקודמים, המשך במשמרות שבנויות אחרת בתפיסת העבודה שלנו, וחלק מהאנשים גם לא נהנו מהשכר, כי שילמנו קצת פחות מאשר בערוץ 2 בחלק מהמקרים, חלק העדיפו ללכת למקומות אחרים וחלק העדיפו להישאר בערוץ 2, שניים-שלושה, לא יותר מזה, גם הם לא קלטו מי יודע מה לצורך העניין.
<מוטי שקלאר: זה הביא פחות או יותר למספרים הללו.
<מוטי שקלאר: בפירוש ההכוונה היתה להגיע למקסימום העובדים מערוץ הכנסת.
<מוטי שקלאר: יש לי מחויבות, ואני לא רוצה פה להתכחש אליה – יש לי גם מחויבות פה ושם לעובדי ערוץ 20, שגם הם מועסקים שם ואין להם עוד מעט תעסוקה, זה שניים-שלושה מהם, לא יותר, העברנו.
<מוטי שקלאר: כמובן שההנהלה היא הנהלה אחרת.
יעל כהן-פארן: כמה עובדי הנהלה יש בתוך ה-60-50?
<מוטי שקלאר: בתוך ההנהלה בין חמישה לשבעה.
<מוטי שקלאר: חלק מהתפקידים המרכזיים כמו מנהל הארכיון, במאי ראשי וכן הלאה, זה עובדים של ערוץ הכנסת.
יעל כהן-פארן: מבחינת המשא-ומתן, איך יכול להיות שבעוד שבועיים וחצי, ממש שבועיים ויומיים בפועל, שלושה שבועות רשמית, ומרבית האנשים – אתה מדבר על 30 שעוד לא נחתם אתם חוזה העסקה, הם לא יודעים.
יעל כהן-פארן: חוסר הוודאות הוא אדיר.
<מוטי שקלאר: הם יודעים.
<מוטי שקלאר: אני לא יודע מי אומר למי מה.
<מוטי שקלאר: כל אלה שאמורים להיות מועסקים על ידינו יורם כהן אישית לפני נסיעתו לחוץ-לארץ, נסיעה שתכנן לפני הגעתו לערוץ, הוא עבר עם כל העובדים שאמורים להיות מועסקים על-ידינו ואמר להם שהם מועסקים.
<מוטי שקלאר: חוזה לא נחתם.
<מוטי שקלאר: שבוע הבא זה רק חתימה, זה הכול.
יואב קיש: עוד שאלה שקשורה בעקיפין לשיח פה, כל הנושא של הוצאת חברי הכנסת החוצה ושקשורים גם למיקור החוץ, אם אתה יכול לפרט.
אילן גילאון: זה היית צריך לשאול בזמן המכרז.
יואב קיש: אני לא שואל בזמן המכרז.
יואב קיש: לא אני שואל, מישהו אחר שאל, אבל עכשיו אני שואל.
אילן גילאון: זו התרומה היחידה שהיתה יכולה להיות לכנסת.
יואב קיש: אני שואל עכשיו.
<חגי גולן: הזכיר מוטי את נושא התוכן.
<חגי גולן: קודם כול שיהיה ברור שכאשר דיברנו על הנושא של התוכן, יש שתי מחויבויות במכרז שהתחייבנו עליהן, ולכן נגזר מהעניין הזה זה היקף האנשים שאנחנו יכולים לקלוט מעובדי הערוץ הקיים, עובדי ערוץ 2.
<חגי גולן: קודם כול, למען הסדר הטוב, ברמה הפורמלית כל עובדי ערוץ 2 פוטרו בגלל המעבר לחברה אחרת.
יואב קיש: אי-אפשר להמשיך, זה ברור.
יעל כהן-פארן: בגלל סיום הזיכיון, זה לא מעבר לחברה אחרת.
יואב קיש: מה שהוא אמר שזה זכיין חדש.
יואב קיש: אם לצורך העניין, היה אותו זכיין זה היה משהו אחר.
יואב קיש: ברור שבזכיין חדש זה מה שקורה.
<חגי גולן: לגבי תוכן, יש לנו שתי מחויבויות במכרז, שדיבר עליהן מוטי.
<חגי גולן: האחת, 40% מההפקות הן הפקות חוץ.
<חגי גולן: כשאתה שואל מה זה, זה הופיע במכרז, אבל אני אחזור על קצה המזלג.
יואב קיש: לא ראיתי את המכרז.
<חגי גולן: יש תוכניות שנקראות "ח"כ נולד", "יום יום חג" – יש כל מיני תוכניות שמופקות באמצעות ובשיתוף פעולה של חברי הכנסת, אבל מחוץ למשכן.
<חגי גולן: אלה ה-40% שעליהם דיבר מוטי.
<חגי גולן: נכון להיום אצל המפעיל הקיים רוב רובן של התוכניות צולמו באולפן, ואז לא היה צורך להתקשר עם מפיקים חיצוניים, כשאנחנו עושים את זה באמצעות כוחות חיצוניים, ולכן נדרשים פה פחות אנשים.
<חגי גולן: זה דבר אחד.
<חגי גולן: דבר שני שמופיע במכרז, שהוא גם מחויבות שלנו לעניין הזה, שאנחנו התחייבנו גם על מגישים לתוכניות השונות עם שמות ספציפיים ואנשים ספציפיים וזה מופיע במכרז.
<חגי גולן: אנחנו מפוקחים על-ידי המועצה בהקשר הזה שאותם מגישים אכן יעבדו בערוץ.
<חגי גולן: זאת אומרת, אנחנו מחויבים להעסיק את האנשים האלה, כי שמם מופיע במכרז.
ישראל אייכלר: איזה מועצה?
<חגי גולן: הכבלים והלוויין.
יואב קיש: זה המכרז שלהם?
יעל כהן-פארן: מועצת הכבלים והלוויין זה הרגולטור.
ישראל אייכלר: ערוץ הכנסת כפוף למועצת הכבלים?
יואב קיש: זה לא מהיום, זה כבר הרבה שנים.
ישראל אייכלר: אני זוכר שערוץ הכנסת היה ערוץ הכנסת.
יואב קיש: הרב אייכלר, הם גורם מקצועי שתפקידו היה - - -
דב חנין: אין דיון מסודר?
יואב קיש: צודק דב שהזכיר לי.
<חגי גולן: הזכרתי את הנושא של המגישים כי הוא קריטי.
<חגי גולן: בסופו של דבר המגישים הם חלק מאותם אנשים שלנו יש מחויבות על-פי המכרז להביא.
<חגי גולן: היה עלול להשתמע קודם שזה עניין של אג'נדה או תפיסת עולם, או דברים מהסוג הזה.
<חגי גולן: זה לא רלוונטי.
<חגי גולן: ברור שזה בא לידי ביטוי במכרז עצמו, אבל אנחנו מחויבים להעסיק את המגישים האלה.
יואב קיש: אולי מישהו מנציגי העובדים רוצה לדבר?
<משה רונן: כן.
<משה רונן: אני מארגון העיתונאים, הארגון היציג של עיתונאי ערוץ הכנסת.
<משה רונן: היושב-ראש אמר שהכנסת איננה גורם מכתיב.
<משה רונן: אנחנו לא פונים אל הכנסת כגורם מכתיב, הכנסת דנה גם כאשר מפטרים אנשים במפעלים בבית שאן או בקרית גת.
<משה רונן: הכנסת דנה בכל הדברים האלה.
<משה רונן: יש כאן 100 עובדים שעבדו שתי קומות מתחתינו ובבת אחת בעוד שבועיים הם הולכים הביתה.
<משה רונן: הזכירה חברת הכנסת פארן שכאשר יש זכיין חדש במזנון הכנסת, הכנסת דואגת שהמלצרים והעובדים של הזכיין הקודם יישארו, וכאן שום דבר כזה לא נעשה.
אמיר אוחנה: אמר מר שקלאר שכ-30 איש יועסקו.
אמיר אוחנה: השאלה, מה זה יועסקו?
אמיר אוחנה: שמעתי מאפרת שעבדה כאן חמישה ימים בשבוע, ועכשיו מציעים לה לעבוד יום אחד בשבוע.
אמיר אוחנה: היא נכללת בין אחת מה-30 שיועסקו, כשהיא תעבוד ב-20% משרה?
אמיר אוחנה: האם זה נחשב שאתם שומרים עליה?
<מוטי שקלאר: אני לא יודע אם זו אותה מאפרת.
<מוטי שקלאר: יש מאפרת אחת שהצענו לה לעבוד במשרה מלאה, היא העדיפה להיות פרילנס.
<מוטי שקלאר: יש גם העדפות שלהם וההשתלמות שלהם מולנו.
<מוטי שקלאר: אין טעם להיכנס לרזולוציה עובד-עובד עכשיו.
<משה רונן: רק הבאתי דוגמה.
<משה רונן: יש כאן אולפן חדש למטה.
<משה רונן: הכנסת משקיעה בו.
<משה רונן: זה לא אולפן של הזכיין, זה אולפן של הכנסת.
<משה רונן: הכנסת השקיעה בו מיליונים, הכנסת משקיעה בו עכשיו כספים כדי לשדרג אותו להיות אולפן HD.
<משה רונן: האולפן הזה יעמוד ריק, למרות שהכנסת משקיעה כספי ציבורי כדי לשדרג אותו.
<מוטי שקלאר: למה הוא יעמוד ריק?
<משה רונן: הוא יעמוד ריק חלק מהשבוע, כי אתה מוציא חלק מההפקות החוצה.
<מוטי שקלאר: יש מספיק הפקות.
<משה רונן: יש לי מה להגיד על מיקור חוץ, על הפקות חוץ.
<משה רונן: ראשית, אנחנו מתנגדים להעסקת עובדי קבלן.
<משה רונן: הפקות חוץ זה עובדי קבלן.
<משה רונן: עקרונית אנחנו מתנגדים לזה, לא רק מטעמים יוניוניסטיים, אלא גם מטעמי אתיקה עיתונאית.
<משה רונן: עיתונאים בערוץ הכנסת עד היום ועיתונאים ברוב כלי התקשורת במדינת ישראל מכפיפים את עצמם לכללי האתיקה של מועצת העיתונות או לכללי אתיקה אחרים שנקבעו, שמוכרים, שידועים.
<משה רונן: אדם שקיבל זיכיון או מיקור חוץ – אני לא יודע איך לקרוא להם – הקבלנים שיפיקו את התוכנית במיקור חוץ לא מחויבים לשום דבר.
<משה רונן: ייתכן שיהיה להם כלכלי לקבל כסף מגורם חיצוני כדי לשנות תכנים.
<משה רונן: איזה פיקוח יהיה לנו עליהם?
<משה רונן: אנחנו לא יודעים מי הם, הם יתחלפו.
<משה רונן: היום יש קבלן אחד, מחר קבלן אחר.
<משה רונן: מישהו רוצה לעשות תוכנית שתפאר איזה בנק, הבנק יממן אותו, מה הכנסת תוכל לעשות?
<משה רונן: מה הציבור יוכל לעשות?
<משה רונן: יש כאן עניין של אתיקה שמאוד מעניינת את ארגון העיתונאים.
יואב קיש: בסופו של דבר מה שאני מבקש מאנשי הזכיין החדש: נצלו כמה שיותר את האולפן הקיים, נצלו כמה שיותר את העובדים.
יואב קיש: לא יכול להיות שמתוך 100 עובדים רק 30 עובדים.
יואב קיש: אני לא מדבר על הטלנטים שמופיעים על המסך, זה ברור שזה קשור לתנאי הזיכיון, אבל נתבי תמונה, צלמים, תחקירנים.
יואב קיש: הדבר האחרון שיש לי לומר זה לגבי ההצעות.
יואב קיש: אני שומע מהעובדים, אני לא שומע מכם.
יואב קיש: אני שומע שאנשים שהיו עורכי תוכניות מקבלים הצעה לשנמוך בתפקידם.
יואב קיש: הם מקבלים הצעה להיות תחקירנים זוטרים.
יואב קיש: אנשים שעבדו 13 שנים בערוץ הכנסת ובבת אחת אומרים להם: קח תפקיד הרבה יותר זוטר במשכורת הרבה יותר זוטרה, זו דרך לא אלגנטית להיפטר מאנשים כשאתה לא רוצה אותם, וחבל.
יואב קיש: אתה מדבר על אנשים שהיו מחויבים להביא לתפקידי תוכן?
יואב קיש: הוא אומר שחלקם הם מחויבים במכרז.
<משה רונן: יש אנשים שיופיעו על המסך, אני לא מדבר על האנשים האלה.
<משה רונן: אלה אנשים שמחויבים לפי תנאי המכרז.
<משה רונן: רוב עובדי ערוץ הכנסת אינם - - -
יואב קיש: אני מנסה להבין למי אמרת שהיה שנמוך.
<משה רונן: תחקירנים, עורכי תוכניות.
יואב קיש: תחקירן זה לא איזה תפקיד - - -
<משה רונן: אדם שהיה עורך תוכנית הציעו לו להיות תחקירן.
יואב קיש: לתחקירן לא הציעו.
יואב קיש: אמרת "תחקירנים".
<נועה משיח: יש תפקידים נוספים שנעשתה לגביהם התאמה בהתאם לזה שנפח העבודה בערוץ יורד.
<נועה משיח: אם מישהו היה עוזר במאי, שואלים אותו אם הוא מוכן להיות עוזר הפקה.
<נועה משיח: שינוע בתוך המערכת זה בסדר ואנשים יכולים לעשות יותר מתפקיד אחד, אין שום בעיה.
<נועה משיח: השאלה היא מה ההשלכות מבחינת היקף משרה, מבחינת שכר.
מיכל רוזין: זה גם שנמוך במעמד.
<נועה משיח: אני לא יכולה להגיד לכל עובד שלי: אל תיקח שום הצעה, תהיה מובטל.
<נועה משיח: יש הוגנות בהצעה של תפקידים אחרים, ואפשר לעשות איזה שינוע, אבל להוריד בהיקף משרה, להביא דרישות לחמישה ערבים בשבוע, אנחנו אנשי משפחה אחרי הכול.
<נועה משיח: עם כל הכבוד למר שקלאר – אני מאוד שמחה על זה שאני שומעת מספר הרבה יותר גבוה ממה שאני מודעת אליו, אבל בינתיים זו לא התחושה בקרב העובדים.
<נועה משיח: גם מי שהוא לקראת חתימה לדבריך לא מרגיש בטוח, לא מרגיש שחתמו אתו.
<נועה משיח: יש לי מספר קטן בחצי לפחות ממה שאמרת.
<נועה משיח: אני אשמח מאוד שייקלטו הרבה-הרבה יותר, זאת המטרה של הישיבה שלנו, אבל אני מצטערת, אנחנו בעוד שבועיים ואנחנו לא רואים איך זה קורה.
יואב קיש: ההליכים האלה התעכבו בגלל שיורם כהן לא בארץ?
<מוטי שקלאר: - - -
יואב קיש: מתי הוא מתוכנן לחזור?
<מוטי שקלאר: הוא אמור לחזור, אני חושב מחר.
יואב קיש: אתה אומר שבשבוע הקרוב - - -
<מוטי שקלאר: בשבוע הבא.
יואב קיש: נעבור לרשימת הדוברים.
יואב קיש: חבר הכנסת דב חנין.
<מוטי שקלאר: עוד הערה קטנה.
<מוטי שקלאר: 100 העובדים זה כולל פרילנסרים וכולל מגישים.
<משה רונן: עד כמה שאני מבין זה 100 עובדים קבועים.
<מוטי שקלאר: בסך-הכול ערוץ הכנסת מבחינת עובדים זה 80, כך לפחות אמר לי אורי פז בזמנו.
<מוטי שקלאר: שוב, כשאנחנו מקבלים - - -
יואב קיש: פרופורציות.
<מוטי שקלאר: כן, נקבל פרופורציות.
דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש, לפני שאני אומר מה שאני רוצה לומר על הדיון הזה אני חייב גילוי נאות, הכניסה שלכם לערוץ הכנסת מלווה אצלי ואצל חברי כנסת רבים בחששות גדולים, אתם יכולים להבין את זה.
דב חנין: אתם מזוהים עם הימין הקיצוני - - -
יואב קיש: דב, דב, ימין קיצוני?
יואב קיש: יש להם תפיסה מדינית של הימין.
דב חנין: יואב, אתה מזדהה עם זה, זה בסדר גמור.
יואב קיש: כמו שיש אולי ערוצים אחרים שיש להם תפיסה אחרת.
דב חנין: זכותך להיות מזוהה אתם, הכול טוב.
יואב קיש: הם זכו במכרז.
יואב קיש: דב, אל תעשה מזה - - -
<מוטי שקלאר: אנחנו אחות של ערוץ 20, אנחנו לא ערוץ 20.
דב חנין: חשוב לי שתשמעו את הדברים מסביב לשולחן.
ישראל אייכלר: דב, אני מקווה שאתה לא רומז שעד היום היה שם השמאל הקיצוני.
דב חנין: לא היה השמאל הקיצוני.
אילן גילאון: אין שמאל קיצוני, הוא לא קיים.
דב חנין: אני מחכה לשמאל מתון.
אילן גילאון: ברגע שהוא קיצוני, הוא לא שמאל.
יואב קיש: אז גם אין ימין קיצוני.
דב חנין: חשוב שתשמעו את הדברים האלה כאן.
דב חנין: אני רוצה לומר אותם כאן כגילוי נאות.
דב חנין: אתם צריכים לדעת שזאת האווירה שקיימת בכנסת, לא אצל חבר הכנסת קיש.
מיכל רוזין: צד שלם של המפה הפוליטית.
אילן גילאון: חבר הכנסת קיש – בלב שלו יש בדיוק מה שיש בלב שלנו, רק שהוא לא יכול להגיד מה דעתו.
דב חנין: מר שקלאר, אותך אני מכיר כאיש תקשורת מאוד ותיק ומוערך.
דב חנין: אני אומר לך את זה, אתה צריך לדעת שזאת האווירה, הנטל עליכם.
דב חנין: אתם צריכים להיות ערים לזה.
דב חנין: עברתי הלאה, עכשיו אני מדבר לגופם של העניינים.
דב חנין: יש שלוש נקודות שאני רוצה להעלות בדיון הזה.
דב חנין: הנקודה הראשונה היא העובדים.
דב חנין: עוד מעט נגיע פה בכנסת לדיון בוועדת הכספים על סגירת מפעל, 100 עובדים שהולכים הביתה, חובתה של הכנסת לטפל בעובדים שנזרקים הביתה, וזה נכון לגבי עובדים במפעל בנגב, וזה בוודאי נכון לגבי עובדים שנמצאים בבניין הזה יחד אתנו.
דב חנין: וחובתה של הכנסת לבדוק שנעשה הכול כדי שעובדים לא ילכו הביתה.
דב חנין: זו חובתנו, כמה שפחות עובדים.
דב חנין: אני לא אומר שלא ילך שום עובד, אבל בטח כשמדובר על חלק גדול מהעובדים שהולכים הביתה, זה מאוד-מאוד מטריד, זה מאוד-מאוד מדאיג, וזה לא קשור כרגע לתחום התקשורת.
דב חנין: מה שאני אומר כרגע זה נכון לגבי כל מפעל בארץ.
דב חנין: בוודאי ובוודאי שהכנסת מאוד רגישה לנושא של עובדים ותקשורת.
דב חנין: אני לא רוצה לומר לך, כי אתה בוודאי עקבת, אבל ראש הממשלה בעצמו כמעט הוביל את כולנו לבחירות על רקע חשש מאוד גדול שהיה לו לגורלם של עובדי רשות השידור.
יעל כהן-פארן: האמנת לו?
דב חנין: אני כרגע מתייחס לראש הממשלה בכבוד, כיוון שקודם הרגזתי את יואב אז אני לא רוצה להמשיך בקו הזה, אני רוצה להיות נחמד אליו.
דב חנין: ראש הממשלה אמר את זה, מה הוא חשב, אני לא יודע.
דב חנין: הוא אמר: החשש לגורל עובדי הציבור מטריד.
דב חנין: הוא אמר את זה על רף המטוס בטיסתו לסין, זה מה שהטריד אותו.
דב חנין: הוא עמד לנסוע למעצמה הכלכלית והמדינה הכי מאוכלסת בעולם ודאג לעובדי רשות השידור, שאוי ואבוי, פרנסתם אינה מובטחת.
דב חנין: אני חושב שדבריו אלה של ראש הממשלה, הדברים שנאמרו, אני לא שופט כוונות ובוחן מה עומד מאחוריהן, הם דברים שראויים להתייחסות.
דב חנין: מה שנכון לגבי עובדי רשות השידור נכון גם לגבי עובדי ערוץ הכנסת.
דב חנין: לנו ככנסת יש חובה מיוחדת לאנשים שעובדים אתנו בבית הזה.
דב חנין: יש לנו חובה כלפי האנשים האלה.
דב חנין: אנחנו מנסים לעמוד בחובה הזאת כשמדובר על עובדי מזנון הכנסת.
דב חנין: אנחנו יצרנו פה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת – יצרנו פה מנגנון בהידברות עם מנכ"ל הכנסת ועם גורמים אחרים, למרות שמדובר בזכיינים.
דב חנין: מדובר בזכיינים, אבל לא אפשרנו לזכיינים לעשות מה שהם רוצים.
דב חנין: קבענו נורמות, כי אנחנו בבית הזה רוצים להתנהל אחרת.
יעל כהן-פארן: למרות שהם עדיין עובדי קבלן לצערנו.
דב חנין: לא השגנו את כל מה שרצינו - - -
יואב קיש: דב, נא לסיים בבקשה.
דב חנין: לא השגנו את כל מה שרצינו, אבל כפינו על הזכיינים נורמות והתנהגות שהם לא רצו בהן, כולל העסקה לאורך כל השנה.
דב חנין: אני אומר את הדברים כאן, מכיוון שאני חושב שאתם צריכים לדעת שככה מתנהלים דברים בכנסת, ואני חושב שאתם צריכים לקחת את זה עכשיו מראש כשאתם מתכננים את מעשיכם ומכלכלים את הדברים לקראת העתיד.
דב חנין: נקודה אחרונה שהיא לגמרי שייכת לכנסת זה הכסף שלנו.
דב חנין: הכסף שלנו הוא לא שלנו פרטי, הוא כסף של הציבור.
דב חנין: הכנסת השקיעה באולפן ה-HD של ערוץ הכנסת הרבה מאוד כסף.
דב חנין: הייתי במקרה בדיון שעסק בשאלה הזאת, ואני חושב שזאת השקעה מאוד ראויה.
דב חנין: אנחנו מצפים שכשאנחנו משקיעים כסף, ישתמשו בזה.
דב חנין: זה שאתם עושים מיקורי חוץ, זה בא על חשבון ההפקות שאתם עושים כאן בבניין, וזה אומר שכן, האולפן הזה חלק מהזמן יעמוד ריק, וחבל.
יואב קיש: זה המכרז רצה.
יואב קיש: זה הדירוג של מכרז.
דב חנין: חבר הכנסת קיש, ניסיוני בכנסת הוא רק עשר שנים, אבל מעולם לא התייחסנו לעצמנו כראש סיכה בכנסת.
דב חנין: ועדת הכנסת לא רואה את עצמה כראש קטן.
דב חנין: אנחנו מנהלים את הבניין הזה.
דב חנין: עם כל הכבוד למכרז, הכול בסדר, אני לא מתערב בשאלות של המכרז, לא נכנס לוויכוחים המשפטיים ביניכם לבין ערוץ 2, ממש לא מתעסק בזה, אבל אני מדבר על ההתנהלות - - -
<חגי גולן: אני יכול להעיר - - -
יואב קיש: אני אתן לך לענות.
דב חנין: ההתנהלות הנורמטיבית פה בתוך הבניין, איך מנצלים משאבים, איך מתייחסים לעובדים, זה לגמרי-לגמרי ענייננו.
יואב קיש: בבקשה, חגי.
<חגי גולן: התייחסות לנושא ה-HD.
<חגי גולן: שיהיה ברור, יש לנו אינטרס גדול שיהיה אולפן HD, זה משפר את הנראות של הערוץ, זה משפר את האיכות של הערוץ, אנחנו מאוד שמחים על כך שהכנסת לקחה את ההחלטה הזאת.
<חגי גולן: המכרז שזכינו בו בנוי על לוח שידורים מאוד מפורט ומאוד מוקפד עם חלוקה ברורה בין השעות.
<חגי גולן: כרגע על פי המכרז 40% מהתוכניות אמורות להיות בהפקות חוץ, כפי שאמרנו.
<חגי גולן: אם ניענה לקריאתו של חבר הכנסת חנין ונעשה פה 100% מהתוכניות, תהיה לנו בעיה מול מועצת הכבלים, אנחנו מפירים את המכרז.
יואב קיש: דב, צריך להבין את זה.
יואב קיש: אני מסכים אתך שהכנסת וחברי הכנסת, גם הוועדה הזאת ויושב-ראש הכנסת, לכולנו יש תפקיד בולט וחשוב בניהול חיי הבית הזה.
יואב קיש: בערוץ הכנסת יש הנושא המקצועי, כשהנושא המקצועי מטופל דרך הרשות שהוציאה את המכרז, ובכל תהליך המכרז אנחנו ככנסת לא היינו מעורבים בו.
יואב קיש: במכרז הרי היה מה שנקרא "תחרות יופי", זאת אומרת, לא כסף, כי יש תקציב מוגדר, אלא דווקא על התוכן היה הוויכוח.
יואב קיש: כנראה סביב הפקות החוץ האלה – אני לא מכיר לעומק את המשמעות שלהן ומה הם נותנים – החליטו בניקוד המכרז לתת להם את הציון הגבוה ובגלל זה הם נבחרו.
יואב קיש: עכשיו אתה אומר להם: תחזרו לפורמט הקודם, כי כך אני רוצה.
יואב קיש: אנחנו לא יכולים להיכנס למקום הזה, אני אומר לך לפחות את דעתי.
יואב קיש: בשאר הנימוקים שאמרת אני בהחלט מבין את העמדות, רק רציתי לחדד את העניין הזה, את כל התפעול, וגם אתה לא רוצה שהכנסת תיכנס לענייני התוכן.
יואב קיש: כל הנושא של התוכן מנוהל בצורה נפרדת מהכנסת והאורגנים פה בכנסת.
יואב קיש: יש גוף אחד שעובד בשיתוף עם הערוץ, זו הוועדה המשותפת, אני לא יודע אם בראשות מנכ"ל הכנסת, שמיועדת לטפל בכל מיני בעיות או נושאים שעולים לדיון, בהתאם לחוק ערוץ הכנסת, אבל בכל מה שקשור לתוכן עצמו, כולנו פה מתרחקים מזה כמו מאש, ולא הייתי מציע שנפעל לשנות את הדבר הזה.
יעל כהן-פארן: התוכן זה לא העניין, זה העניין של החלטה ניהולית איך אתה מבצע את התוכן הזה, וההחלטה שלהם היא מיקור חוץ מטעמים של התייעלות - - -
יואב קיש: זה מה שהביא להם את הניצחון במכרז.
יעל כהן-פארן: הם לא אמרו שהם יעשו מיקור חוץ, הם אמרו שהם יעשו תוכניות מחוץ - - -
יואב קיש: קחי את המכרז, אני לא יודע אם הוא עכשיו זמין.
יואב קיש: המכרז היום הוא מסמך ציבורי?
יואב קיש: קחי את המסמך, תסתכלי מול מה הם התחייבו, ובמה ההתחייבות שלהם נתנה להם לנצח את המכרז.
יואב קיש: דרך אגב, אני לא יודע אם יש בג"ץ על זה, כן או לא - - -
יעל כהן-פארן: יש בג"ץ, יש דיון בעוד שבוע.
<מוטי שקלאר: לא על התוכן.
יואב קיש: לא על התוכן, על משהו אחר.
יואב קיש: לכן לגבי ההחלטה של המיקור חוץ לא הייתי נכנס.
יואב קיש: אם זה היה חשוב לנו לצורך העניין, ואולי עשינו טעות, היינו צריכים להגיד למועצת הכבלים והלוויין, אבל לא חשבנו על זה.
יואב קיש: אנחנו במקום אחר ובטח ובטח לא ניכנס עכשיו לניקוד של המכרז שלא התעסקנו בו מלכתחילה.
אילן גילאון: גילוי נאות, תמיד חשבתי – לא בכדי אמרת שזה עובדי הכנסת – שערוץ הכנסת זה הצד הכי טוב בכנסת עד עכשיו.
אילן גילאון: עוד גילוי נאות, אני לא מתערב בשום דבר טכני, אני עדיין תקוע בתקופה של מצלמת הבטא, זה המקסימום שאני יכול להגיד לך.
אילן גילאון: זה ממש לא מה שמשנה.
אילן גילאון: הדיון הזה נראה טיפה סוריאליסטי, כי תתפלא, לי אין אפילו טענות למוטי ולחגי.
אילן גילאון: הם באו למכרז, יש להם העניין שלהם.
אילן גילאון: הטענות שלי לגבי עצמנו, ונדמה לי שגם אתה מתוך אותה תחושה מקיים את הדיון הזה, כי צריך לצאת באיזה באופן ידי חובה.
אילן גילאון: קל וחומר אם אנשים האלה היו חלק אינטגרלי מהכנסת.
אילן גילאון: יותר מזה, לפני שנה פניתי ליושב-ראש הכנסת, ממש לפני שהתחלף המנכ"ל, והספקתי לפנות גם למנכ"ל הקודם, כדי להכניס לתוך המכרז את התנאי הזה, שעובדי הערוץ היום יהיו גם חלק מתוך המכרז הבא.
אילן גילאון: זה מקובל.
אילן גילאון: אפשר להכניס תנאים בתוך מכרז שיהיו כך וכך אנשים עם מוגבלויות, להבדיל אלף אלפי הבדלות, ותיקים ואחרים וכו' וכו'.
יואב קיש: כולנו עם מוגבלויות, אני מזכיר לך.
אילן גילאון: אין ספק, אני חתום על זה שכולנו עם מוגבלויות.
אילן גילאון: בעניין הזה הדיון נראה לי טיפ טיפה מאוחר, למעט דבר אחד, הכנסת צריכה להיות אחראית, כי לא בכדי אמרת, אלה הם עובדי הכנסת בסופו של דבר.
יואב קיש: עובדי ערוץ הכנסת.
יואב קיש: אם זה נאמר, זה נאמר בטעות.
אילן גילאון: אני לא מפחד מהתכנים האלה, דווקא להפך.
אילן גילאון: מהבחינה הזאת הם יצטרכו לעמול קשה כדי להוכיח ולהפריך את מה שאתה אומר.
אילן גילאון: אני מכיר את שני האנשים האלה, והם אנשים הגיוניים, אני סומך עליהם.
אילן גילאון: מה שאכפת לי כרגע, באמת מהאנשים האלה שעבדתי אתם כתף אל כתף במשך כל השנים האלה, ופתאום טראח.
אילן גילאון: במקרה הרע זאת טעות, ובמקרה הטוב זו מדיניות, ועל זה אני מאוד-מאוד מצר.
אילן גילאון: איפה הטעות שלנו, שלך, שלי, של דב?
יואב קיש: שלא חשבנו על זה לפני המכרז.
אילן גילאון: שאת המהומה הזאת היינו צריכים לעשות - - -
יואב קיש: לפני הוצאת המכרז.
אילן גילאון: זה שלא עשינו את זה זו האחריות שלנו.
אילן גילאון: זאת האשמה שלנו, ולכאן צריך לגרור את העניין איך אנחנו נותנים פתרונות לאנשים בסופו של דבר.
אילן גילאון: בזעיר אנפין זה בדיוק בקליפת אגוז הסיפור של רשות השידור, אם תרצה.
אילן גילאון: כשאתה עכשיו מסתכל על הדברים איך שהם קרו – טראח - - -
יואב קיש: פה אתה לא מדייק, כי דווקא ברשות השידור היתה המון חשיבה על העובדים, כל הזמן.
אילן גילאון: בכלל במדינה יש המון חשיבה.
אילן גילאון: שמעתי, דב ציטט את מנהיג הפועלים, בנימין נתניהו, בעלותו למטוס בסין, כמה הוא דאג למשפחות ולפועלים.
יואב קיש: היתה חשיבה אמיתית.
אילן גילאון: הנקודה הפרקטית כרגע, ובזה נדמה לי שאנחנו יכולים לעשות מעשה, זה איך אנחנו תופסים אדם-אדם ומתייחסים אליו באופן פרטי, בסידור אתם, כטוב לבם.
אילן גילאון: ישבתי עם האנשים האלה, הם קיבלו את המכרז, אני לא יודע מה יסתבר בבית המשפט, אין לי מושג, אני לא מתערב בזה.
אילן גילאון: אנחנו צריכים לדעת מה קורה עם האנשים האלה.
אילן גילאון: ודאי שנורמטיבית זה לא נכון מיקור חוץ, זו רעה חולה.
יואב קיש: אז מה אתה מציע?
אילן גילאון: אני מציע שכל אדם שנמצא בערוץ הכנסת, שאנחנו נהיה אחראים על מסלול ההעברה שלו - - -
יואב קיש: תכלס.
אילן גילאון: כמו שעשו ברשות השידור.
יעל גרמן: שיחות לא רשמיות.
יעל גרמן: פשוט לקיים שיחות, כמו שאמר אילן.
אילן גילאון: כל אדם בנפרד, לראות איפה אנחנו יכולים לעזור לו להשתלב.
אילן גילאון: יש פתיחה של קשת ורשת עכשיו שמתחילים שידורים פעמיים בשבוע.
אילן גילאון: אנחנו צריכים לעזור לאנשים הללו, זה אנשים שהיו בתוך הבית שלנו.
אילן גילאון: איך אמרנו?
אילן גילאון: למלצרים אנחנו עוזרים, למה שלא - - -
יואב קיש: התכוונתי אם אפשר היה לעשות משהו יותר מוסדר, לא רק ברמה האישית.
אילן גילאון: אם הייתי היום יושב-ראש הכנסת, הייתי עושה להם freezing וקולט אותם כאן.
אילן גילאון: אין מה לעשות.
יואב קיש: הוא לא יכול.
אילן גילאון: יש כאן אחריות כבדה מאוד למה זה לא התקבל ולמה הוא לא התקבל.
יואב קיש: את זה הוא לא יכול לעשות.
יואב קיש: אני מכיר את המגבלות, הוא לא יכול.
אילן גילאון: אז על מה הדיון כאן?
אילן גילאון: כבר ביקשתי ממוטי שיקלוט כמה שיותר אנשים - -
יואב קיש: גם אני ביקשתי אישית.
אילן גילאון: - - שלא ידפוק אותם בשכר, שייתן להם הכי טוב.
אילן גילאון: דיברנו על זה, נכון?
אילן גילאון: כבר אני אומר לך.
אילן גילאון: זה פסה, too late.
אילן גילאון: כרגע פניתי לטוב לבו.
אילן גילאון: זה בכלל לא כולל אותם מה אנחנו עושים ואיך משלמים על הטעות של עצמנו.
יעל גרמן: ברגע שיצא המכרז, אין לנו מה לעשות.
<חגי גולן: שלא ייווצר הרושם שאנחנו מתנגדים לקלוט אותם.
יואב קיש: זה לא הרושם.
יואב קיש: זה לא הרושם, חגי.
יואב קיש: אם תעמדו במספר של 30 מתוך 50 עובדים, זה בהחלט ראוי.
יואב קיש: שני הדוברים האחרונים – חברת הכנסת מיכל רוזין וחברת הכנסת גרמן.
מיכל רוזין: קודם כול, גילוי נאות, כן יש לי בעיה אתית עם הערוץ.
מיכל רוזין: רק לפני מספר שבועות ועדת האתיקה של הכנסת השעתה לשבוע חבר כנסת שבשיתוף פעולה עם הערוץ תקף אותי מילולית, וכך נקבע בהחלטה.
מיכל רוזין: הוא הושעה לשבוע מהכנסת, ונקבע בהחלטה שזה היה בשיתוף פעולה מלא של הערוץ.
אילן גילאון: ערוץ 20.
מיכל רוזין: ערוץ 20.
<מוטי שקלאר: אנחנו לא ערוץ 20.
יואב קיש: יש לך בעיה עם ערוץ 20 - -
מיכל רוזין: זה היה בשיתוף פעולה מלא.
יואב קיש: - - לא עם ערוץ הכנסת החדש.
יואב קיש: יש לך בעיה עם ערוץ 20.
מיכל רוזין: חבר הכנסת הודה שזה היה בשיתוף פעולה מלא וועדת האתיקה קבעה את זה.
יואב קיש: לא להפריע לחברת הכנסת רוזין יותר, גם לא מאחורה.
יואב קיש: אני לא רוצה להוציא החוצה.
יואב קיש: עכשיו רק חברת הכנסת רוזין.
מיכל רוזין: כן יש לי חשש אתי ואני יכולה להתחבר לדברים שנאמרו פה.
מיכל רוזין: אני רוצה לדבר על אווירה, כי ברור לי המכרז, ברורים לי הגבולות, ומה שאילן אמר ולפניו חברי הכנסת האחרים, אני מצטרפת לחלוטין, ואני בטוחה שהרצון שלכם היה לקלוט כמה שיותר.
מיכל רוזין: יש פה שתי סוגיות.
מיכל רוזין: סוגיה אחת זה הטלנטים – והיינו באותו דיון בדיוק על התאגיד ברשות השידור – יש הבדל.
מיכל רוזין: הטלנטים, העיתונאים הבכירים שימצאו את עצמם ויסתדרו, זה קשה, אבל הם יכולים להיות גם במקומות אחרים.
מיכל רוזין: אני רוצה לדבר דווקא על אותם עובדים ועובדות מוחלשים ומוחלשות, אותם אלה שבאים ואומרים להם: אין בעיה, אנחנו מוכנים להעסיק אתכם, בתנאי שתעבדו חמישה ערבים בשבוע.
מיכל רוזין: שוב, זה מה שאנחנו שומעים, יכול להיות שזה לא נכון.
מיכל רוזין: זה מה שמגיע לפתחנו.
מיכל רוזין: אומרים להם: תעבדו מכסה כזאת או אחרת בשעות כאלה או אחרות.