GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: קרה לנו נס ענק לפני 50 שנים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מתנצלים עליו, לא מתביישים בו, חושבים שצריך להתקדם אתו.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה מבחינתי היא ליצור שוויון של זכויות וחובות.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה לדבר על הדבר הנחמד הזה, על חוק השקיות, שהיה ברור לכולם שהוא קצת הפך לבדיחה, גם בדרך שבה הוא קרה וגם בדרך המהירה שפתרו את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אני כן רוצה להציג ניסיון בלתי פוסק של חברת הכנסת סטרוק ושלי בכנסת הקודמת לדבר על נשים בהריון שמפוטרות ביהודה ושומרון ואין להן הגנה כי החוק עדיין לא חל.
יואב בן צור: דיני עבודה.
שולי מועלם-רפאלי: זה פשוט לא יאומן.
שולי מועלם-רפאלי: אישה משלמת את כל מה שצריך, עומדת בכל החובות שלה למדינת ישראל, אבל אם המעסיק מפטר אותה אז הביטוח הלאומי לא יכול להגן עליה כי החוק שמתייחס לנשים בהריון לא חל.
שולי מועלם-רפאלי: ניסו בכנסת הקודמת לפלפל אתנו כל מיני פלפולים.
שולי מועלם-רפאלי: כמובן שעצרו את הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אולי הדבר הזועק ביותר הוא – אזכיר את זה שוב, אני לא חושבת שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו להרפות מזה – סיפורו של יהודה ישראלי, איש שמסר את נפשו בשביל כולנו ובאופן בלתי ברור, כי דברים לא חלים וכן חלים ואנחנו כן ולא, אין ריבונות כרגע ביהודה ושומרון, זה החוסר.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתי, אדוני היועץ המשפטי לכנסת, הבעיה הגדולה שאיתה אנחנו מתמודדים היא חוסר שוויון טוטלי.
שולי מועלם-רפאלי: זו הבעיה המרכזית לדעתי שצריך לתת עליה את הדעת, שאנשים ביהודה ושומרון הם שווי חובות אבל אין להם שוויון זכויות.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי זה הדבר שצריך לתקן.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתי ברור לחלוטין שהדבר שצריך לעשות הוא לפעול בכנסת בשני הרבדים: גם כלפי העבר, מה שעושה חברנו סגן השר בן-דהן, וגם כלפי העתיד.
שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה שבתוך המבנה של הייעוץ המשפטי המעולה שיש בכנסת יהיה אדם שכל תפקידו כל הזמן ללכת אתנו את הדרך הזאת, שלא נמצא את עצמנו, כפי שהציג סגן השר, עם איזה חוק שברור היה לנו שעשינו את התיקון ועכשיו אנחנו מבינים שהוא לא מושלם.
שולי מועלם-רפאלי: אז לא רק תקן ביועץ המשפטי של איו"ש אלא גם תקן של יועץ משפטי בכנסת שיהיה ממוקד בדבר הזה, שכל החקיקה שנעשית כאן תהיה סימולטנית, שנבין אנחנו, חברי הכנסת שמציעים את החקיקה הפרטית, מה עלינו לעשות כדי שהדבר יסתיים במקביל, שלא נמצא את עצמנו בעוד שנה עם עוד שני חוקים, 5 חוקים, 3 חוקים, שזה כמובן לעג לרש.
יואב בן צור: יהיו קצת יותר.
שולי מועלם-רפאלי: בעזרת-השם.
שולי מועלם-רפאלי: דבר שני שאני מבקשת, אני חושבת שזה באחריות יושב-ראש הכנסת, ואפנה אליו, אני חושבת שגם כאן
שולי מועלם-רפאלי: בתוך הכנסת צריכה להיעשות עבודה כלפי העבר ולראות מה הדברים שיכולים להיות מתוקנים בתהליכי החקיקה שלנו, של חברי הכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שיש חוקים שעד שיגיעו אליהם, אחרי 100 או 150 חוקים חשובים שמצא הרב אלי בן-דהן, ישנם עוד הרבה מאוד חוקים שבתהליכים פשוטים יותר נוכל לקדם אותם פה בכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שחמישים שנים אחרי הנס הגדול של מלחמת ששת הימים, וכמעט חצי מיליון אזרחי מדינת ישראל שגרים ביהודה ושומרון, לא יכולה להיות מציאות שבה יש אזרחים שעומדים בכל החובות למדינת ישראל ואין להם זכויות.
שולי מועלם-רפאלי: כל אימת שהם ירצו לבנות פרגולה מעל הסוכה כדי לשבת בצלה בקיץ הם יצטרכו לעבור דרך חתחתים ששמה ללעג את הבירוקרטיה המפורסמת שעוברים כל האנשים במדינה והיא חמורה בהרבה.
שולי מועלם-רפאלי: זה פשוט הזוי כמה שזה הלך רחוק.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד אמירה מהותית בסוף.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מדברים על זה בתקופה האחרונה לא מעט.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה היא שנבחרנו לקדם דרך ובמקביל אלינו יש אנשים שלא נבחרו ומנסים כל הזמן לבדוק איך אפשר לעצור את הדרך הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזה עבודה של החברים שלנו בממשלה, אבל זה גם עבודה שלנו בכנסת, לעמוד איתן מאחורי הדרך שבאנו לקדם.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו דרך ויש לנו חזון ואנחנו מאמינים שצריך לעשות אותה בשום שכל, אבל לא לוותר מול אמירות על קשיים כאלה ואחרים.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו יודעים שאין עדיין ריבונות ישראלית ביהודה ושומרון, כולנו מקווים ופועלים לתקן בעיקר את הדבר הגדול הזה.
יואב בן צור: הסיפה של דבריך מתייחס לבעיה ידועה אצלנו, מי בעצם מחליט פה, אנחנו חברי הכנסת המחוקקים או אנשים אחרים, אבל זה בפעם אחרת.
יואב בן צור: חמישים שנים זה יותר מדור, זה הרבה יותר.
יואב בן צור: בכל אופן, לגבי דבריך באשר לתקן ליועץ משפטי בכנסת, אולי הפתרון הוא לעשות השתלמות, כפי שעשו היועצים המשפטיים של משרדי הממשלה, לעשות השתלמות לכל היועצים המשפטיים של ועדות הכנסת.
יואב בן צור: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.
אמיר אוחנה: אני מאלה שסבורים שב-1967 הכיבוש לא התחיל אלא הסתיים.
אמיר אוחנה: הרעיון, שלוּ מדינת ישראל, שהיא אלפית בשטח, בדקתי את זה, אלפית מהשטח של מדינות ערב שמקיפות אותה, רק תיתן עוד שטח אז זה יקרב אותנו במשהו אל השלום המיוחל – וכולנו מייחלים כמובן לשלום – הוא שגיאה, הן משום שלפני 1967 לא היה שלום והן משום שאנחנו סבורים שאין לערבים שום כוונה להסתפק במשהו שהוא פחות מארץ ישראל כולה, גם אם יצטרכו לעשות את זה בשלבים.
אמיר אוחנה: אבל גם מי שסבור אחרי כל מה שהוא רואה שמתחולל בעולם שהפתרון לשלום הוא הקמת מדינה ערבית נוספת לא יכול להתעלם מכך שעד שזה קורה, עד שהוא יצליח לגייס את הרוב הפרלמנטרי הנדרש כדי להוביל מהלך כזה, חיים שם אנשים.
אמיר אוחנה: חיים שם אנשים משני סוגים.
אמיר אוחנה: הסוג האחד זה ערבים שחיים תחת הרשות הפלסטינית, הם בחרו לפרלמנט של הרשות הפלסטינית, הם חיים תחת מערכת חינוך של הרשות הפלסטינית, מערכת בריאות, מערכת רווחה, משטרה, מערכת משפט של הרשות הפלסטינית; והסוג השני זה יהודים שבחרו לכנסת ישראל אבל לא חיים תחת החוקים שכנסת ישראל מחוקקת.
אמיר אוחנה: לכן אני קודם כול מברך אתכם, חברי השר לוין, חברתי השרה שקד, על היוזמה שאתם מביאים כאן.
אמיר אוחנה: אני בהחלט חושב, ואני מקווה שיושב-ראש הכנסת יצטרף אלינו, כי אני רוצה לבקש ממנו, אבל אשמח גם לשמוע את חברי היועץ המשפטי לכנסת, אני חושב שגם אנחנו צריכים לקבל את השירות הזה מהייעוץ המשפטי של הכנסת.
אמיר אוחנה: כלומר, כפי שהשרים יכולים לבקש על כל חוק להחיל אותו על יהודה ושומרון גם אנחנו צריכים את האפשרות הזאת.
אמיר אוחנה: אני מבקש שנוכל לקבל את השירות הזה ובכך נעניק, עד שהסכסוך הישראלי–ערבי ייפתר, אם ייפתר ביום מן הימים, חיים טובים יותר לכולם בין הים והנהר.
יואב בן צור: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': אשתדל לא לחזור על דברי חבריי.
בצלאל סמוטריץ': אני בא עכשיו מדיון ארוך של שעתיים בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת על חלק מחוק הטרור שלא נכנס לחוק הטרור, שעוסק במעצרים מנהליים ובכל מיני צווי הגבלות.
בצלאל סמוטריץ': קצת מפתיע שהייתי צריך לומר בתוך הוועדה ושלא היה ברור מאליו שבחוק הזה, שהולך להסדיר עכשיו מבחינה חוקתית איך מאזנים בין צורכי הביטחון, שלפעמים אין ברירה וצריך להשתמש גם בהליכים מנהליים, לבין זכויות אדם במדינת חוק דמוקרטית כמו שלנו, שיש איזה הבא המינא, שזה לא יחול גם על אזרחי מדינת ישראל וגם על יהודה ושומרון.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אזרח ישראלי שגר בירושלים ייעצר במעצר מנהלי או יורחק בצו הגבלה מנהלי בפרוצדורה שתשמור מאוד על זכויותיו, עם ביקורת שיפוטית גדולה מאוד, ואילו אזרח ישראלי אחר, אחיו, שגר 10 דקות משם בפסגות אפשר יהיה לשלול את חירותו בלי הליך משפטי, עם מנגנונים חוקתיים נכים בהרבה.
בצלאל סמוטריץ': לא מדובר בחוק טריטוריאלי או בחוק שיש לו רגישות מדינית כמו למשל תיקון שבס, תכנון ובנייה, כן רגיש מדינית, לא רגיש מדינית.
בצלאל סמוטריץ': אזרחי מדינת ישראל שגרים ביהודה ושומרון ומשרתים בצבא, עושים מילואים ומשלמים מסים זכאים לזכויות.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להתחבר, אני מבין ששרת המשפטים והשר לוין קיבלו החלטה שלא יעלו לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה חוק שלא יקבל מענה סימולטני להחלה של ההסדר שכלול בו ביהודה ושומרון בכל דרך.
בצלאל סמוטריץ': אני מציע לחבריי חברי הכנסת שאנחנו נחתים את חברי הכנסת בקואליציה על כך שאנחנו לא נצביע בכנסת בעד אף חוק שלא יקבל את אותו מענה סימולטני.
בצלאל סמוטריץ': אני לא נכנס כרגע לוויכוח האם זה צריך להיות בגוף החוק או בצו אלוף, אבל סימולטנית.
בצלאל סמוטריץ': לדעתי לא צריך להיות כאן חוק שיעבור בקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת – לדעתי 10 או 15 גומרים את הסיפור הזה וגם נחתים הרבה יותר חברי כנסת, כלומר אפשר יהיה להגיע לעשרות חברי כנסת בקואליציה שיגידו שלא יהיה כאן אף חוק שיעבור בקריאה שנייה ושלישית לפני שהוא יקבל מענה באותו זמן, סימולטנית, להחלת ההסדר שכלול גם על אזרחי המדינה שווי הזכויות והחובות ביהודה ושומרון.
בצלאל סמוטריץ': יש שתי דרכים לעשות את זה.
בצלאל סמוטריץ': דרך אחת היא להחיל את זה באמצעות צווי אלוף.
בצלאל סמוטריץ': צריך להבין שיש כאן גירעון דמוקרטי גדול מאוד במצב הנוכחי.
בצלאל סמוטריץ': כמעט חצי מיליון אזרחי מדינת ישראל שפעם בכמה שנים – השאיפה היא שזה יהיה פעם ב-4 שנים, לפעמים זה קצת פחות – הולכים כמו כל אזרח ישראלי אחר לקלפי ומשלשלים פתק ובוחרים כנסת שבוחרת ממשלה שאמורה לנהל את חייהם, כך על-פי התפיסה הדמוקרטית שלנו.
בצלאל סמוטריץ': אבל יש, כפי שאמרתי, חצי מיליון אנשים שמצביעים בקלפי ולא הכנסת מנהלת את חייהם.
בצלאל סמוטריץ': בסופו של דבר מפקד צבאי או חבורה של פקידים ויועצים משפטיים לידו, כבודם במקומם מונח, הם מנהלים את חייו.
בצלאל סמוטריץ': בעיני זה קודם כול גירעון דמוקרטי.
בצלאל סמוטריץ': צריך לייצר מצב שבסופו של דבר הכנסת היא זו שמנהלת גם את חייהם של אזרחי ישראל ביהודה ושומרון.
בצלאל סמוטריץ': את הדבר הזה יש שתי דרכים לעשות.
בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח שהמנגנון שאתה מוביל היום, סגן השר בן-דהן, נותן מענה.
בצלאל סמוטריץ': קודם כול, כמותית – לא רציתי להפריע לך בדברים, לשאול כמה צווים הוחלו כבר עד היום ובתוכנית העבודה כמה הולכים להציב.
בצלאל סמוטריץ': כלומר, השאלה אם זה במספרים גדולים, או שייקח בערך חמישים שנים נוספות להדביק את הקצב.
אלי בן-דהן: בין 30-40 שנה.
בצלאל סמוטריץ': אבל לפי דעתי גם מהותית.
בצלאל סמוטריץ': אם אני רוצה להתגבר על הבעיה הדמוקרטית החוקתית שתיארתי קודם אז צריך להיות קשר בין ההחלטה של הכנסת לבין ההחלה של ההסדר הנורמטיבי הזה גם ביהודה ושומרון.
בצלאל סמוטריץ': כאן יש שתי דרכים.
בצלאל סמוטריץ': דרך אחת היא לעשות את זה בתוך החקיקה של הכנסת, כפי שהיועץ המשפטי תיאר פה כמה דוגמאות בנייר שלו שנעשו בשנה האחרונה.
בצלאל סמוטריץ': יש דרך אחרת, אתם מכירים את חוק הנורמות, שהוגש על-ידי חלק מכם בכנסת הקודמת ואני הגשתי אותו בכנסת הזאת.
בצלאל סמוטריץ': הוא קובע שכל חוק שהכנסת מחוקקת באופן אוטומטי המפקד הצבאי יהיה מוכרח לחוקק אותו בצו בתוך תקופה מסוימת בשינויים המחויבים.
בצלאל סמוטריץ': יש יתרון וחיסרון בכל אחת מן הגישות.
בצלאל סמוטריץ': לשיטת חלק מן האנשים היתרון, או העובדה שחוק הנורמות קל יותר לבליעה היא כיוון שהוא לא מתנגש עם התפיסה של הדין הבין-לאומית ביחס למקור הסמכות.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, מקור הסמכות באזור יישאר המפקד הצבאי והוא זה שבסופו של דבר יחיל את הנורמה ביהודה ושומרון.
בצלאל סמוטריץ': אני פחות אוהב את הרעיון הזה, אני מתחבר יותר לרעיון השני, אבל מי שיש לו בעיה עם העובדה שהכנסת מחילה את חוקיה באופן ישיר ביהודה ושומרון ורוצה לשמר את התפיסה, המעוותת בעיניי, המשפטית שהמפקד הצבאי חייב להיות הריבון בשטח והוא מקור הסמכות על-פי הדין הבין-לאומי אז חוק הנורמות לא מייצר לו שום בעיה.
בצלאל סמוטריץ': בסוף המפקד הצבאי הוא אורגן של ממשלת ישראל, הוא בהחלט יכול לקבל הנחיות מן הכנסת.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שהכנסת חוקקה הסדר מסוים, תוך זמן מסוים מתחייב אלוף הפיקוד לחוקק חוק מקביל ביהודה ושומרון.
בצלאל סמוטריץ': שוב, לא התנגשתי עם מקור הסמכות, השארתי את מקור הסמכות אצל המפקד הצבאי, אבל כמובן כן יצרתי הלימה בין העובדה שהכנסת קבעה נורמה לבין העובדה שהנורמה הזו חלה גם על מתיישבי יהודה ושומרון ופתרתי אותה בדרך דמוקרטית.
בצלאל סמוטריץ': הדרך השנייה היא לעשות את זה בתוך הליכי החקיקה.
בצלאל סמוטריץ': אני סבור שזה נכון יותר מבחינה דמוקרטית, למעט חוקים מסוימים מאוד שיעוררו קושי מדיני מסוים בגלל אני-לא-יודע-מה.
בצלאל סמוטריץ': בואו נחיל עכשיו את כל דיני התכנון והבנייה ביהודה ושומרון, אני הראשון שיעשה את זה, אבל אני יכול לשמוע שמישהו כמו ראש הממשלה יכול טיפה לחשוש מזה.
בצלאל סמוטריץ': ברוב החוקים, כמו בדוגמה שהצגתי עכשיו, שעסוקים בתחולה פרסונלית, עסוקים בזכויות, עסוקים בהשוואת תנאים, לדברי חברת הכנסת מועלם גם בדיני עבודה, לא הייתי מחכה בשום פנים ואופן לטובות שיעשו לי אנשי המינהל האזרחי או אחרים עם תקן כזה או אחר.
בצלאל סמוטריץ': שוב, אני חושב שעד היום במבחן התוצאה זה לא עובד.
בצלאל סמוטריץ': לכן הייתי מנסה שהדבר הזה יקרה בכנסת.
בצלאל סמוטריץ': אני כמובן מצטרף לפנייה למחלקה המשפטית, אדוני היועץ המשפטי לכנסת, לייצר מודעות אצל היועצים המשפטיים שיוכלו לעזור לנו לעשות את הדבר הזה בצורה נכונה כאן בוועדות.
בצלאל סמוטריץ': אני מסיים ושוב קורא לחבריי לגבש קואליציה בתוך הקואליציה שתתנה את תמיכתה בחוקים – יש מספיק זמן עד שחוק עובר בין הקריאה הטרומית או הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.
בצלאל סמוטריץ': לא נצביע על אף חוק, לא נכניס אותו לספר החוקים לפני שיינתן מענה גם ליהודה ושומרון.
יואב בן צור: דויד אלחייני, ראש המועצה האזורית בקעת הירדן, בבקשה.
<דויד אלחייני: אדוני ממלא מקום יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יואב בן צור, צריך להגיד תודה לחבר הכנסת יואב קיש יושב-ראש הוועדה, שרת המשפטים איילת שקד, שר התיירות יריב לוין, חברי הכנסת, עמיתיי ראשי הרשויות ואורחים.
<דויד אלחייני: אני שמח שכנסת ישראל מציינת יום חשוב זה – יובל לחידוש ההתיישבות ביהודה, שומרון ובקעת הירדן.
<דויד אלחייני: אגב, הבאתי את הדברים בכתב כדי שלא אשכח אותם.
<דויד אלחייני: ביהודה, שומרון ובקעת הירדן יש הפקרות משפטית.
<דויד אלחייני: לא יאומן כמה כוח יכול להיות לפקיד זוטר המתפקד כיועץ משפטי ועוד לובש מדים.
<דויד אלחייני: הייעוץ המשפטי של פיקוד המרכז הפך, בהיעדר מנהיגות שלטונית, חקיקה וחוסר רצון של הכנסת לעסוק בסוגיה, לבית המחוקקים, פרשן משפטי ואומר דבר בפניות לבג"ץ.
<דויד אלחייני: אנחנו אזרחי מדינת ישראל, התיישבנו בחבל ארץ זה משום שממשלות ישראל עודדו אותנו.
<דויד אלחייני: לפני 34 שנים כשהגעתי לבקעת הירדן בעידודה של הממשלה בראשות מפלגת העבודה באתי להיות חקלאי, להפריח את המדבר, וזה לא היה פשוט.
<דויד אלחייני: אבל איש לא טרח לומר לי שאהפוך לאזרח נעדר זכויות, שחוקי המדינה לא יחולו עלי.
<דויד אלחייני: חברי השרים וחברי הכנסת, אתם חבים לנו חובה מוסרית, לתקן את העיוות.
<דויד אלחייני: זה נכון, צודק והגיע הזמן להחיל את חוקי המדינה על אזרחי ישראל ביהודה, שומרון ובקעת הירדן.
<דויד אלחייני: אנחנו נתונים לחסדם של היועצים המשפטיים לובשי המדים.
<דויד אלחייני: אתם מעלים על דעתכם שבחור בן 24, איש צבא יחרוץ את גורלם של המתיישבים?
<דויד אלחייני: אומר לכם למה הם מרהיבים עוז.
<דויד אלחייני: מאין הם שואבים את כוחם?
<דויד אלחייני: עם עושים זאת כי לאיש לא אכפת.
<דויד אלחייני: אני קורא לכם להתעורר, לא להפקיר את המתיישבים.
<דויד אלחייני: אני דורש מכם למלא את חובתכם.
<דויד אלחייני: את שלנו אנחנו משלמים יום יום, בחיים רוויים בסכנות, בטרור, חרם, הקפאה, הסתה.
<דויד אלחייני: מגיע לנו את החסד הקטן הזה.
<דויד אלחייני: בידכם הדבר, תמצאו את הדרך.
<דויד אלחייני: כדי להמחיש לכם את הדברים אני מבקש להציג כמה דוגמאות.
<דויד אלחייני: שנים רבות איימו היועצים המשפטיים – אגב, הכול מתועד – כי פתיחת אתר הטבילה תגרום לאינתיפדה שלישית.
<דויד אלחייני: עכשיו הם גם פרשנים מדיניים.
<דויד אלחייני: האתר נפתח, אינתיפדה לא פרצה.
<דויד אלחייני: האיום שלהם גרם לעיכוב בפתיחה של למעלה מעשור.
<דויד אלחייני: מה לעזאזל מבין לובש מדים?
<דויד אלחייני: הוא מבין את השפה האזרחית, הקהילה, הרווחה, הבריאות?
<דויד אלחייני: לפני כשנתיים וחצי היועץ המשפטי לממשלה בזמן כהונתו כמזכיר הממשלה מצא דרך בחוק התכנון הירדני, סעיף 34א, על פיו רשאית הוועדה המקומית באישור הוועדה המחוזית להעניק רישיון על-פי תוכנית שהופקדה אף אם אינה בהתאם לתוכנית בת תוקף.
<דויד אלחייני: ומה היה לסגן א' לומר?
<דויד אלחייני: "אני מפרש אחרת את חוק התכנון".
<דויד אלחייני: גערתי בו: "מזכיר הממשלה היה הפצ"ר".
<דויד אלחייני: לא הזיז לו.
<דויד אלחייני: אם זה לא כוחני, אם זה לא פוליטי אז מה זה?
<דויד אלחייני: במשך 3 שנים ניהלנו מאבק משפטי נגד המדינה כדי שחוק עידוד השקעות הון בחקלאות יחול גם על חקלאי בקעת הירדן.
<דויד אלחייני: הצגנו בבג"ץ את צו 1342 בדבר עידוד השקעות הון.
<דויד אלחייני: לשאלת אחד משופטי בג"ץ השיב נציג פרקליט המדינה, כי הצו חל רק על פלסטינים.
<דויד אלחייני: פשוט בושה, אפילו השופט לא קנה את זה, הרים גבה.
<דויד אלחייני: נו, באמת, אין צו אחד שמתייחס רק לפלסטינים.
<דויד אלחייני: ביזיון, אין לי מילה אחרת.
<דויד אלחייני: מוזכר שם מרכז ההשקעות.
<דויד אלחייני: למיטב הבנתי רק בישראל יש מרכז השקעות.
<דויד אלחייני: ב-1 בינואר 2007 שונה המבנה הארגוני של נציבות המים לרשות המים.
<דויד אלחייני: כמובן שאיש לא טרח להסדיר את המעמד ביהודה, שומרון ובקעת הירדן.
<דויד אלחייני: נראה לכם שגוף שמייחס לעצמו ראייה שלטונית, המינהל האזרחי, שאמור לתת דוגמה להתנהלות ציבורית ועמידה ב"חוקים" שהוא קבע, שאמר: "רגע, רגע, מעמד רשות המים לא הוסדר, אני מנוע מלהעלות את מחיר המים הביתי עד להסדרה בתהליך תחיקת ביטחון", עשה זאת?
<דויד אלחייני: בואו לא נהיה נאיביים.
<דויד אלחייני: מחירי המים עלו.
<דויד אלחייני: ככה זה בגוף שלא נתון לביקורת שלטונית, שעושה ככל העולה על רוחו בכוחניות.
<דויד אלחייני: כשאיימנו בתביעה ייצוגית, מה אתם חושבים שקרה?
<דויד אלחייני: תוך חצי שנה נחתם צו המסדיר את מעמדה של רשות המים.
<דויד אלחייני: בואו נראה מה קרה לרשימת החוקים הסביבתיים שלא הוחלו ביהודה ושומרון, מתוכם הוחלו עד כה רק שני חוקים.
<דויד אלחייני: לגבי חלקם כבר עברו 7 ו-10 שנים מאז שהכנסת חוקקה אותם.
<דויד אלחייני: דוח מבקר המדינה, שפורסם לפני שבועיים, מבקר בתרעומת את הפער בטיפול במטרדי הסביבה ביהודה ושומרון לעומת בישראל הקטנה ומזכיר את החוסר בחקיקה כאחד הגורמים המרכזיים לכך.
<דויד אלחייני: חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים); חוק הקרינה הבלתי מייננת; חוק אוויר נקי; חוק האריזות – הוחל.
<דויד אלחייני: חוק האזבסט; חוק פסולת אלקטרונית; חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה) [חוק המשטרה הירוקה] – הוחל.
<דויד אלחייני: חוק PRTR; חוק השקיות שחוקק לאחרונה.
יואב בן צור: תמנה לנו עכשיו את כל החוקים?
<דויד אלחייני: עולה בדעת
<דויד אלחייני: כם שגוף צבאי יקבע תקנות, לא צווי אלוף, מבלי שהמחוקק ייתן את דעתו, בלי ביקורת?
<דויד אלחייני: לידיעה, מרבית התקנות נחתמות על-ידי ראש המינהל האזרחי ולא על-ידי האלוף.
<דויד אלחייני: ובכן זה קורה, המינהל האזרחי קובע תקנות כאילו הוא מנהל מדינה משל עצמו.
<דויד אלחייני: לדוגמה, תקנות בדבר הכנסת כספים, תקנות עיסוק בחשמל (הסדרה והפעלה), תקנות פיקוח על המים.
<דויד אלחייני: וזה לא הכול.
<דויד אלחייני: יש לי אין-ספור דוגמאות למציאות משפטית עגומה שמביישת את כולנו.
<דויד אלחייני: אין לי את הזמן.
<דויד אלחייני: ברשותכם, אגזול עוד שתי דקות.
<דויד אלחייני: מישהו מכיר את צו 845 בדבר העלאת קנסות, את צו 947 בדבר קרן לפיתוח אזורי, את צו 1051 בדבר שיווק תוצרת חקלאית, את צו 1430 בדבר גמלאות לראשי עיריות?
<דויד אלחייני: לא אלאה אתכם, כולם לא רלוונטיים, והם לא היחידים, יש רבים כאלה.
<דויד אלחייני: אני מצטט.
<דויד אלחייני: במאמרה האקדמי "סכסוכי קרקעות בגדה המערבית – בין הפרטי לציבורי" מציעה רונית לוין, ששימשה כיועצת משפטית, לשנות את הדין הנוהג בסוגיית סכסוכי הקרקעות ביהודה ושומרון ולקבוע בו חוקים חדשים והלכות חדשות.
<דויד אלחייני: המאמר חושף את יכולותיה המרשימות של לוין להוביל מהלכים בעלי משמעות מדינית מרחיקת לכת הניזונים מהשקפת עולם שמאלית ביותר, וזאת ללא כל אישור או בקרה של הדרג המדיני, ותוך שיתוף פעולה והתרת רסן מלאה מצדם של בכירים בפרקליטות המדינה ובצה"ל.
<דויד אלחייני: לוין חושפת במאמרה שיטה מנהלית שלמה שנבנתה נדבך על נדבך, בעקבות המלצותיה ותוך שיתוף פעולה של גורמים בפרקליטות המדינה, בפרקליטות הצבאית ובמינהל האזרחי, כשהמגמה הברורה שלה היא שלילת זכאותם של יהודים ליישב קרקעות פנויות בחבלי יהודה ושומרון.
<דויד אלחייני: לוין מודה בכך שלמרות שמדובר בסוגיה "פוליטית", כהגדרתה, וב"המלצות מדיניות", כלשונה היא, בכל זאת חלק לא קטן מהצעדים שהומלצו על ידה כבר התבצעו בפועל, לאחר ש"קנו לבבות" אך ורק בקרב הפקידות הצבאית וגורמים בפרקליטות, ללא שום מעורבות של הדרג המדיני.
<דויד אלחייני: נשאלתי מה מטרת הדיון.
<דויד אלחייני: אני מבין שאין בסמכות הוועדה לקבל החלטות.
<דויד אלחייני: הדיון חשוב, נוכחות השרים וחברי הכנסת מאפשרת לנו לחשוף ולשתף אותם עד כמה המציאות המשפטית ביהודה, שומרון ובקעת הירדן קשה ובלתי אפשרי לקיים אורח חיים שווה לכל, הזכויות שלנו כפרטים נרמסות.
<דויד אלחייני: זו גם הזעקה האישית שלי, שלי ושל עוד 450,000 תושבים, לא אזרחים סוג ז'.
<דויד אלחייני: אולי יומרני לדרוש שחוקי המדינה יחולו ביהודה, שומרון ובקעת הירדן, אבל זה כל-כך טריוויאלי, עד כדי גיחוך.
<דויד אלחייני: אולי יהיה זה ניצחון קטן, כזה שיאפשר לחברי הכנסת להגיש הצעות חוק פרטיות שיחולו גם ביהודה, שומרון ובקעת הירדן.
<דויד אלחייני: הגיע הזמן שהמינהל האזרחי יפורק.
<דויד אלחייני: הוא אבי השיטה והכישלון.
<דויד אלחייני: אנחנו יכולים להיות הבוחרים שלכם אבל אתם לא יכולים להיות המחוקקים שלנו?
<דויד אלחייני: זו מציאות עגומה ומבישה.
<דויד אלחייני: תודה.
יואב בן צור: בשביל נאומים כאלה אנחנו צריכים יום עיון.
יואב בן צור: מרגע זה כל דובר – שתי דקות.
יואב בן צור: יוסי דגן, בבקשה, ראש המועצה האזורית שומרון.
<יוסי דגן: תודה רבה.
<יוסי דגן: זה דיון חשוב מאוד.
<יוסי דגן: ציינו חמישים שנים לשחרור יהודה ושומרון ו-69 שנים להקמת מדינת ישראל.
<יוסי דגן: כל ילד בכיתה א' יודע לעשות את החשבון, כלומר מתוך 69 שנים כבר 50 שנים יש התיישבות ביהודה ושומרון.
<יוסי דגן: המציאות הזו, כפי שהיטיב לתאר עמיתי וחברי דויד אלחייני, עם כל הפירוט – חייכתי, צריך לקרוא את כל החוקים.
<יוסי דגן: אנחנו סובלים 69 שנים, תסבלו אתם 5 דקות, לא קרה כלום.
יואב בן צור: רק בשנתיים האחרונות נחקקו 327 חוקים אז על מה אתה מדבר בכלל?
<יוסי דגן: אציג שתי דוגמאות, אקצר בדברים ואסיים.
<יוסי דגן: אנחנו באים לכאן כראשי רשויות וכמייצגים את התושבים.
<יוסי דגן: דוגמא ראשונה, לפני כמה שנים היו שתי תקנות בנושא איכות הסביבה.
<יוסי דגן: הראשונה הייתה בעניין היטל הבצורת, שנועדה לקבל כסף מאדם שהוציא כמות מסוימת של מים, והשנייה הייתה בעניין החשמל הסולרי, שנועדה להקל על האזרח, מי שיעשה חשמל סולרי יקבל הטבות מחברת החשמל.
<יוסי דגן: שתי אלה הותקנו באותו זמן.
<יוסי דגן: וראה זה פלא, על התקנה בעניין היטל הבצורת לקח לראש המינהל האזרחי דאז 10 ימים לחתום, ואילו על התקנה בעניין החשמל הסולרי לקח שנים לחתום, בערך שנתיים, רק אחרי עתירות לבג"ץ, רק אחרי תביעות נחתם הצו, אבל אז כבר נגמרה המכסה והיינו צריכים לרוץ ולבקש מכסה ייחודית, שכמובן הייתה קטנה יתר ומשתלמת פחות.
<יוסי דגן: זה דוגמה מאלפת.
<יוסי דגן: אפילו לא מדברים על מילים גסות כמו "בנייה", חס וחלילה, אלא ברמת היום יום.
<יוסי דגן: למה אני לא יכול לקבל חשמל סולרי כמו כל אדם אחר, אבל היטל בצורת אני משלם יופי כמו כל אזרחי המדינה?
<יוסי דגן: הדוגמה השנייה היא אזור התעשייה "ברקן".
<יוסי דגן: זכינו לחנוך עכשיו את ההרחבה הדרומית של אזור התעשייה על שם יעל ורחבעם זאבי.
<יוסי דגן: במשך שנים זה היה תקוע כי בתקופה שאהוד ברק היה שר ביטחון בממשלתו של אולמרט הוא הלך ימינה כי התאים לו, אך כאשר נבחר נתניהו ב-2009 והמשיך להיות שר הביטחון התאים לו ללכת שמאלה ואז הוא המציא שצריך היתר שיווק.
<יוסי דגן: היה היתר שיווק, אז הוא אמר: צריך שיהיה היתר שיווק לכל מפעל, כאילו יש לו זמן לחתום לכל מפעל.
<יוסי דגן: בפועל לקח שנים רבות עד שהצלחנו לפרוץ את זה.
<יוסי דגן: רק אסבר את האוזן, היה מפעל אחד שלא הצלחנו להחזיק והוא הלך לסין, הוא לא הלך לנתיבות.
<יוסי דגן: המצב הזה, שחצי מיליון אזרחים של מדינת ישראל אחרי 50 שנים מתוך 69 שנות קיום המדינה הם בני ערובה של גחמות פוליטיות של הדרג הפוליטי, הוא בעייתי.
<יוסי דגן: העובדה שאנחנו צריכים להתעמת עם יועצים משפטיים במדים, כפי שאמר דויד אלחייני, רובנו כאן בחדר קצינים, כולנו היינו בצבא, כולנו חלק מצה"ל.
<יוסי דגן: המצב הזה, ששולחים את היועצים המשפטיים, חלקם באג'נדה אישית וחלקם מוטלים על-ידי הדרג המדיני, לא הגיוני.
<יוסי דגן: לכן אני חושב שבמלאת 50 שנים, אם אנחנו באמת רוצים שהמועד הזה לא יהיה עוד איזה חגיגה קטנה עם זיקוקים אלא דבר אמיתי יש לאחוז את השור בקרניו.
<יוסי דגן: השוואת החוקים מתבקשת.
<יוסי דגן: זה המתנה שבית המחוקקים יכול לתת לא רק לנו אלא גם לעצמו.
יואב בן צור: מנכ"ל פורום קהלת, מאיר רובין, בבקשה.
<מאיר רובין: תודה רבה.
<מאיר רובין: כל מי שמדבר כאן איך מחילים חקיקה של כנסת ריבונית בשטח כבוש מתעלם מהיבט קטן במשפט הבין-לאומי – אם המשפט הבין-לאומי כל-כך חשוב – והוא עיקרון שנקרא UTI POSSIDETIS.
<מאיר רובין: העיקרון הזה אומר שכאשר גוף ריבוני מסוים שזכה להכרה בין-לאומית נכנס לשטח מסוים הוא מקבל את הגבולות שהיו לגוף הקודם שזכה להכרה בין-לאומית באותו השטח.
<מאיר רובין: העיקרון הזה כל-כך חזק שהוא חל בכל מקום בעולם שבו הוחלפה הריבונות בהיסטוריה המוכרת מאז שהוא התקבל.
<מאיר רובין: השטח של יהודה ושומרון היה שייך בתקופת המנדט הבריטי למנדט הבריטי.
<מאיר רובין: כאשר המנדט הבריטי יצא מישראל ירדן כבשה אותו.
<מאיר רובין: היא לא קיבלה אישור מאף גוף בין-לאומי להיכנס לשם ולהחיל שם את החוקים הירדנים, היא כבשה אותו, נקודה.
<מאיר רובין: מה שמופרך פה, שאותם יועצים משפטיים שמתעקשים להחיל דין ירדני ביהודה ושומרון כאילו טוענים שלפרלמנט הירדני הייתה סמכות להחיל את החוק הירדני על האדמה של יהודה ושומרון מכוח כיבוש, אבל לפרלמנט הישראלי אסור להחיל את הדין הישראלי על האדמה של יהודה ושומרון מכוח כיבוש.
<מאיר רובין: כאשר לדין הישראלי יש גם את הטענה של המשפט הבין-לאומי, שזה שטח ישראלי מכוח המנדט הבריטי שהעביר את הריבונות לישראל ואילו לירדנים לא הייתה טענה כזו.
<מאיר רובין: אז יגידו: אבל אנחנו קיבלנו את זה על עצמנו ויש אמנות ויש דין בין-לאומי ויש כל מיני התחייבויות.
<מאיר רובין: אני רוצה לומר לכם, הפיקציה הכי גדולה של המאה ועשרים בעולם המשפטי היא ההמצאה הזו של דין בין-לאומי.
<מאיר רובין: מה הראיה לזה?
<מאיר רובין: התקיפה של טראמפ בסוריה, לדוגמה, 57 טילי טומהוק שנורו בניגוד לדין הבין-לאומי.
<מאיר רובין: הדין הבין-לאומי קובע שמותר לך להתקיף מדינה ריבונית רק אם היא מאיימת עליך ואתה עושה התקפת מנע, או באישור של מועצת הביטחון של האו"ם.
<מאיר רובין: אישור של מועצת הביטחון לא היה ואני לא זוכר שהצבא הסורי איים לאחרונה על שטחה הריבוני של ארצות-הברית או על אינטרסים אמריקאים משמעותיים.
בצלאל סמוטריץ': יש מי שמרגישים שאנחנו המדינה החמישים ואחת של ארצות-הברית, אז אולי זה נחשב.
<מאיר רובין: גם עלינו אני לא זוכר שהצבא הסורי כל-כך איים בארבעים השנים האחרונות.
<מאיר רובין: אם את הדין הבין-לאומי אתה מכבד עד לרגע שהוא פוגע במשהו שמבחינה מוסרית חשוב לך – ואני לא טוען פה שטראמפ עשה משהו לא בסדר, אין לי שום ביקורת על מישהו שתוקף אנשים שרוצחים ילדים קטנים בגז – אני רק טוען שאנחנו לא צריכים להיות יותר מוסריים מהעולם כולו.
<מאיר רובין: יש לנו את הכוח, יש לנו את הזכות להחיל את הדין הישראלי ביהודה ושומרון.
<מאיר רובין: כשאני אומר להחיל דין ישראלי, הכוונה היא לסיים את המשטר הצבאי.
<מאיר רובין: אין שום סיבה שמדינת ישראל, שיש לה לפי כל העקרונות הבין-לאומיים זכות למשול ביהודה ושומרון כפי שהיא רוצה, תבחר לא להחיל עדיין ריבונות אבל כן לסיים את השלטון הצבאי.
<מאיר רובין: זה זכותה של המדינה, ואני חושב שזה גם חובתה כלפי האזרחים, שכאמור מצביעים לכנסת וממלאים את כל חובותיהם למדינה.
יואב בן צור: אורית סטרוק, חברת הכנסת לשעבר, ואולי בעתיד, בבקשה.