GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: די, זה לא הנושא לשיקולים קואליציוניים, דוד.
יואב קיש: ואנחנו לא נלך לוועדת החוקה, חוק ומשפט רק בגלל שהייעוץ המשפטי אומר את זה.
מרב מיכאלי: אבל זה לא בגלל הייעוץ המשפטי, זה בגלל שזה הדבר הנכון לעשות.
מרב מיכאלי: זה הדבר הנכון לעשותו.
יפעת שאשא ביטון: אני אנצל את זה רגע חברת הכנסת עליזה לביא וגם חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, כי אני לא רוצה שתהיה אווירה כזאת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על אי-אמון, אי-אמון, בסופו של דבר, מי שלקח את הצעד והגיש הצעה חדשה לשנתיים כדי שהנה תראו, אנחנו שם – אנחנו לא באנו וביקשו ממך לשנות את ההצעה מארבע לשנתיים.
שולי מועלם-רפאלי: יפעת, עד ראש הממשלה זה הגיע שאני אוותר.
יואב קיש: שולי, אבל מה זה קשור לפה?
שולי מועלם-רפאלי: אז לא, אי אפשר להגיד: לא הפעלנו עלי לחץ.
יפעת שאשא ביטון: שולי, אני מדברת עלי.
יואב קיש: אני מבקש להפסיק, אתן לא בזכות דיבור.
יפעת שאשא ביטון: ואני כן רוצה שתנתקי אותי מהאחרים.
יפעת שאשא ביטון: אני מצפה לאותה מידת אמון, אני נתתי בך אמון.
יואב קיש: שולי ויפעת, אני אוציא את שתיכן.
שולי מועלם-רפאלי: הופעל לחץ מאוד גדול עלי.
יואב קיש: יפעת, מספיק, די.
מרב מיכאלי: רק לסיים את דבריי, אדוני, זאת לא שאלה של הייעוץ המשפטי.
יואב קיש: את סיימת את דבריך, כבר עברנו הלאה מזמן.
מרב מיכאלי: לא עברנו הלאה, פשוט התפרצו לדברי, אתה היית עסוק במשהו אחר אז חטפו את רשות הדיבור שלי.
מרב מיכאלי: זאת לא שאלה של הייעוץ המשפטי, זאת שאלה של תקנון הכנסת ושל המהות המקצועית של העניין.
רועי פולקמן: אם לא סוגרים את זה היום אלא מגישים רביזיה, ואם מגישים רביזיה עד ששולי מדברת עם מרגי, ואנחנו מתחייבים בפניך - - -
שולי מועלם-רפאלי: שולי דיברה עם מרגי, מרגי ביקש - - -
יואב קיש: אני דיברתי עם מרגי בטלפון והוא לא אמר לי את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אתה לא מאמין לי?
יואב קיש: מאמין לך, את לא מאמינה לי?
יואב קיש: את לא מאמינה לי שאני אשמור את הרביזיה?
יואב קיש: אני לא מאמין.
יואב קיש: לא, זה מה שיהיה.
יואב קיש: הגיע הזמן שתאמיני גם לי, שולי.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאמינה לך בהרבה דברים אחרים.
רועי פולקמן: מרגי פה?
רועי פולקמן: אפשר לקרוא לו?
יואב קיש: ניסיתי להתקשר אליו, הוא לא עונה לי.
<ארבל אסטרחן: קודם כל, אני חייבת לומר שאני מצטערת שהייעוץ המשפטי מעכב פה את הכנסת.
יואב קיש: לא, הוא לא מעכב.
יואב קיש: מקשיבים לו, אבל זאת לא פעם ראשונה שאנחנו לא עושים מה שהייעוץ המשפטי ממליץ.
<ארבל אסטרחן: תפקידנו לומר מה אומר התקנון ומה אומרים התקדימים.
יואב קיש: בדיוק, הכול בסדר.
<ארבל אסטרחן: אי אפשר שלוש ועדות, מה לעשות שהתקנון אומר את זה במפורש.
דוד ביטן: ניסיתי, אבל אי אפשר, מה אני אעשה?
<ארבל אסטרחן: תקנון הכנסת והתקדימים בכנסת, תפקידנו להציג אותם בפניכם, ואתם תחליטו מה שתחליטו.
<ארבל אסטרחן: הדיון הוא לא לגופו של ענין, וזה בסדר, שיקולים פוליטיים הם לגיטימיים, אבל חייבים לומר שהנושא של המעמד האישי, של חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות הוא נושא מובהק של ועדת החוקה, הוא נידון בכנסת הזו באריכות ובכנסות קודמות.
דוד ביטן: זה לא רק כשרות משפטית - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז אדרבה ואדרבה.
דוד ביטן: ועדת החוקה, חוק ומשפט – זה לא חובה שיהיה.
דוד ביטן: אפשר לחשוב, אני בכלל נגד זה, כל חברי הכנסת נמצאים בכל הוועדות.
דוד ביטן: מה זה משנה ועדת החוקה או ועדה אחרת?
דוד ביטן: אותם אנשים נמצאים פה, פה ופה.
דוד ביטן: מה עושים בזה פרופסורה?
מרב מיכאלי: ברור, יש דרג מקצועי ויש ידע של הוועדה, וזה המקום לנהל את זה.
דוד ביטן: מוועדת חוקה יישב בוועדה המשותפת, מה קרה?
דוד ביטן: אני יושב בוועדה הזאת, נהייתי מומחה וכשאני לא יושב בוועדה נהייתי לא מומחה?
יואב קיש: ביטן, הרי לקח לנו הרבה זמן להגיע להסכמות, וגם בסוף כשהעברנו את השינוי, ניסינו לעשות עבודה משותפת עם פולקמן – לא אני ואת ישירות – שגם לא הצליחה, כל אחד עם הטענות שלו, אבל ניסינו.
יואב קיש: הצעתי את זה, וביטן אני חושב שזה היה מקובל גם עליכם – שאנחנו לא נשנה את הנוסח, אלא אם יש הסכמות.
דוד ביטן: עבדתי קשה מאוד להגיע למה שהוסכם.
יואב קיש: זאת היתה ההצעה שאני אמרתי כדי שכולנו נרגיש רגועים.
יואב קיש: גם אני לא רוצה למצוא את עצמי במקום שיש נוסח, כי הרי הנוסח היום הוא הנוסח המינימליסטי.
שולי מועלם-רפאלי: ואתה ואני יודעים שהנוסח המינימליסטי הזה לא מספיק, לא טוב, אז מה אנחנו עושים?
יואב קיש: אם לא נצליח לבנות בוועדה הזו משהו שביחד יעשה יותר טוב לשנינו – זה לא רק שנינו, זה כל הוועדה, אבל אני מדבר אתך אז אני מתייחס אליך, ברור שהכוונה לילדים, לעניין, לכל הוועדה, לכנסת, אבל אני מדבר אתך.
יואב קיש: הרי שנינו מסכימים שהנוסח כמו שהוא לא מיטבי, ושנינו מסכימים שצריך לעשות תיקונים.
עליזה לביא: מעניין למה הוא לא מטבי ואיך הגענו לפשרה על אחד הנושאים הכי מדממים.
יואב קיש: פשרה, פשרה, זאת המשמעות של פשרה.
יואב קיש: לכן אמרנו שלא ניגע בנוסח - - -
דוד ביטן: לא לא, פשרה להניע תהליכים.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה יש דיון בוועדה.
עליזה לביא: לכן זה קריטי איזה ועדה.
עליזה לביא: לכן זה קריטי איזה ועדה, הכול פה על כרעי תרנגולת.
עליזה לביא: כן, כן, כל התהליך.
יפעת שאשא ביטון: ממש לא, הוועדה לזכויות הילד היא לא כרעי תרנגולת.
יפעת שאשא ביטון: באמת, קצת תכבדו.
עליזה לביא: אבל צריכה להיות ועדת החוקה.
עליזה לביא: אומר הייעוץ המשפטי שזה חייב להיות ועדת החוקה.
יואב קיש: אז אמר הייעוץ המשפטי, עם כל הכבוד עליזה.
עליזה לביא: חייבים ועדת חוקה, חוק ומשפט.
עליזה לביא: כשרוצים אפשר שלוש ועדות.
יואב קיש: אז אני יוצא מהנחה שזה מה שיהיה.
יואב קיש: אני גם אומר לך, אני מאמין לזה.
יואב קיש: אם את אומרת לי שאת לא מאמינה לי, בעיניי זה רע מאוד.
יואב קיש: אנחנו נקיים את ההצבעה הזו, אנחנו נעביר את זה ונחכה עם רביזיה לשיחה עם מרגי, ואם בשיחה עם מרגי לא תהיה הסכמה, הרביזיה תפתח פה את הכול מחדש, זה מה שיהיה.
דוד ביטן: הוא לא עונה לפלאפונים.
יואב קיש: שולי, את מצביעה נגדנו?
דוד ביטן: אם את מצביעה נגד, אני מעביר את זה לוועדה לגיל הרך.
דוד ביטן: אין בעיה, יש לך רבע שעה, תחליטי.
דוד ביטן: רבע שעה – אני מעביר את זה לוועדה לגיל הרך.
יואב קיש: הוועדה לזכויות הילד.
שולי מועלם-רפאלי: אז בוא ברבע שעה הזאת נדבר עם מרגי, שזה מה שהצעתי.
דוד ביטן: אין בעיה, עוד רבע שעה.
יואב קיש: לא, עוד 10 דקות אני מקיים הצבעה.
דוד ביטן: אין מצב כזה, אני עובד חודש, אתם לא רוצים?
דוד ביטן: אני מעביר את זה לוועדה לגיל הרך.
מרב מיכאלי: לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
יפעת שאשא ביטון: שולי, אני חושבת שחוסר האמון פה הוא לא לעניין, הוא אומר לך: אני לא מצביע, תעשו רביזיה.
יפעת שאשא ביטון: אז תעשו רביזיה, אבל מה הבעיה לעשות רביזיה ולא לקיים דיון עד שלא מדברים עם מרגי?
שולי מועלם-רפאלי: אז בואו נשב עם מרגי.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל נעשה את השלב הזה, תהיה רביזיה ואחר כך תטפלו בזה.
דוד ביטן: אני עושה פה מחטף בגלל ועדת החוקה פתאום?
דוד ביטן: אני חיפשתי יושב ראש מוסכם, לא ועדת החוקה, אתם רוצים ככה?
דוד ביטן: אני מעביר את זה רק אליה, זהו, נגמר, אין בעיה.
דוד ביטן: שלא תסכים אתי, אני לא מוכן לזה.
דוד ביטן: סיכמנו על מרגי.
יפעת שאשא ביטון: שולי, בואו נצביע ונעשה רביזיה, אני לא מבינה.
יואב קיש: נא לשבת, אנחנו נצביע.
יואב קיש: חברים, אני רוצה להיערך להצבעה.
יואב קיש: דוד, שולי, סדרנים – נא להושיב את חברי הכנסת, אנחנו הולכים להצביע, תושיבו את חברי הכנסת בבקשה.
יואב קיש: שולי, אני רואה שאת עושה מה שאת רוצה, אבל לא בוועדה הזו, לא בוועדה הזו.
שולי מועלם-רפאלי: יואב, אתה יודע שאני לא עושה מה שאני רוצה.
יואב קיש: חברים, אנחנו מעלים להצבעה את ההצבעה של ועדה משותפת לזכויות הילד ולחינוך, שתדון בהצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (שינוי חזקת הגיל הרך), בראשות ועדת החינוך של יעקב מרגי.
יואב קיש: אני מקריא את השמות – הוועדה תכלול שישה חברים מכל ועדה: ועדת חינוך – יעקב מרגי יושב ראש, מכלוף מיקי זוהר, חנין זועבי, חיים ילין, עודד פורר, איציק שמולי.
יואב קיש: חברי הכנסת מזכויות הילד – יפעת שאשא ביטון, יואב קיש, אורי מקלב, מוטי יוגב, קארין אלהרר ואיילת נחמיאס ורבין.
<רונית חייקין-יעקבי: אין אף אחד ממרצ.
יואב קיש: אין מרצ בשתי הוועדות.
מרב מיכאלי: סליחה רגע, אתה לא מחליט לי את מי אתה משבץ.
יואב קיש: אין לך אנשים אחרים בוועדות.
מרב מיכאלי: אז אני לא מסכימה לזה, אני מצטערת.
יואב קיש: אז ברביזיה אני אהיה מוכן לשקול החלפה.
יואב קיש: אין לך אנשים אחרים בוועדות, מרב.
מרב מיכאלי: מוועדות מחורבנות לעשות ועדה משותפת.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, הוועדה לזכויות הילד ועדה מחורבנת?
יואב קיש: וגם ועדת חינוך היא ועדה מחורבנת?
יואב קיש: זה שלך אין אנשים.
מרב מיכאלי: הן ועדות נהדרות - - -
יואב קיש: יש לך בסך הכול את מנו, את רוצה להחליף את מנו עם איציק שמולי?
מרב מיכאלי: אני רוצה שזה ילך לוועדת החוקה, כמו שזה צריך ללכת.
יואב קיש: אז זה לא ילך.
מרב מיכאלי: זה חייב ללכת לוועדת החוקה.
עליזה לביא: למה ההתעקשות שזה לא ילך לוועדת החוקה?
יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה, מי בעד ההצעה שהעלה היושב ראש?
יואב קיש: נמנעים – אין הצעת יושב ראש הוועדה נתקבלה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מי החברים?
אורלי לוי אבקסיס: אתם בוחרים לפי חברים או לפי איך שנוח - - -
יואב קיש: שבע מול שש, ההצעה התקבלה.
מרב מיכאלי: רביזיה, רביזיה.
מרב מיכאלי: אני עושה רביזיה.
יואב קיש: אפשר שניים רביזיה?
מרב מיכאלי: אני ביקשתי ראשונה רביזיה לפני ביטן.
מרב מיכאלי: איך הוא יכול לבקש בתחילת הישיבה?
מרב מיכאלי: הוא יכול לבקש בתחילת הישיבה רביזיה על משהו שעוד לא הצביעו עליו?
מרב מיכאלי: הוא לא ביקש, אני ביקשתי קודם.
יואב קיש: אנחנו נודיע על הרביזיה בהמשך היום, אחרי שנדבר עם מרגי.
יואב קיש: אורלי, את לא נבחרת, איפה את?
אורלי לוי אבקסיס: אני בוועדה לזכויות הילד.
יואב קיש: את לא בוועדה לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: למה אני לא?
אורלי לוי אבקסיס: ממתי הוציאו אותי?
יואב קיש: לא יודע, זאת הרשימה.
אורלי לוי אבקסיס: אז יש לכם טעות, תסדרו אותה.
אורלי לוי אבקסיס: אז תסדרו את זה.
יואב קיש: אני לא אחראי לא עליך ולא על ישראל ביתנו, זה נעשה ממזמן, בינואר לפני חצי שנה.
אורלי לוי אבקסיס: ואתה לא ידעת מזה?
יואב קיש: אני לא זוכר מה שהיה בינואר, מה לעשות.
יואב קיש: אני צריך לזכור כל חבר כנסת מתי עבר ומי?
יואב קיש: בסעיף 2 – אנחנו נקיים פגישה נפרדת ונדון בזה אחר כך.
יואב קיש: הצעת חבר הכנסת אברהם דיכטר
יואב קיש: חברים, אנחנו עוברים לדון בחוק הלאום.
יואב קיש: ביטן, אתה רוצה לדון בחוק הלאום?
יואב קיש: בוא נדבר, לא נצביע.
יואב קיש: טוב, הוא רוצה להסיר.
יואב קיש: אני אגיד מילה, אנחנו לא נדון בסעיף 3 של הצעת חוק-יסוד: ישראל – מדינת הלאום.
יואב קיש: אני רוצה רק להגיד מילה לגבי זה, זה לא בדיוק לבחירת ועדה, הנושא הזה הועבר במליאה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, ולמעשה בוועדת הכנסת הגשתי בקשה לדון בזה מחדש.
יואב קיש: אנחנו צריכים לקבוע ועדה בעקבות בקשת ועדת הכנסת בעניין.
יואב קיש: כרגע אנחנו עוד לא דנים בזה, אבל זה הנושא.
יואב קיש: עכשיו אנחנו נדון בסעיף ב – הצעת חוק בעניין הגדלת מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון ובעניין יושב ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון – הכנה לקריאה ראשונה מטעם ועדת הכנסת.
יואב קיש: בוא נתחיל בהקראת החוק, בבקשה תקריאי את החוק.
<ארבל אסטרחן: אני אקריא ואסביר אותו בקצרה.
<ארבל אסטרחן: זאת לא הצעה שלי, אבל אני אסביר את מה שנתבקשתי להכין.
<ארבל אסטרחן: יש כאן שני עניינים, שהקשר ביניהם זה שמדובר בהוראות שעה לכנסת העשרים ומדובר בהרכב הוועדה, אבל זה לא מתחייב שזה יהיה חוק אחד, אפשר גם בשני חוקים נפרדים.
<ארבל אסטרחן: העניין הראשון הוא מספר חברי ועדת החוץ והביטחון.
<ארבל אסטרחן: בהתאם לחוק הכנסת יש הגבלה של מספר החברים בוועדות, למעט ועדת הכנסת שהיא לא מוגבלת.
<ארבל אסטרחן: ההגבלה היא שבכל הוועדות זה 15 חברים, למעט ועדת החוץ והביטחון, החוקה והכספים שם המספר המקסימלי עומד על 17, וההצעה היא שבכנסתה עשרים במקום 17 – המספר המקסימלי יהיה 21, זה סעיף אחד.
<ארבל אסטרחן: אני מציינת שבעבר היו כבר חוקים כאלה שהגדילו את מספר החברים בכנסת מסוימת.
<ארבל אסטרחן: זה לא דבר שהיה הרבה פעמים, אבל כבר היו מקרים כאלה בכנסות קודמות.
<ארבל אסטרחן: הסעיף השני מדבר על הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.
<ארבל אסטרחן: היום חוק יסודות התקציב אומר שתקציב הביטחון יידון בוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון.
<ארבל אסטרחן: בהתאם לתקנון הכנסת, כאשר מקימים ועדה משותפת מכוח חוק, יושב ראש הוועדה יהיה מבין חברי הוועדה ששמם נזכר ראשון בחיקוק, ולכן יושב הראש צריך להיות מוועדת הכספים.
<ארבל אסטרחן: בכנסת הזו רצו כבר – האמת שגם בכנסת הקודמת – שיושב הראש יהיה מוועדת החוץ והביטחון, ולכן בתחילת הכנסת הזו, ב-2015 תוקן החוק כהוראת שעה לשנתיים, ונקבע בו שהיושב ראש יכול להיות מבין כל החברים, או חוץ וביטחון או כספים, בלא שתהיה עדיפות לוועדת הכספים.
<ארבל אסטרחן: זה עבר כחוק ביולי 2015, והתקופה שנקבעה בו הולכת להסתיים ב-14 ביולי הקרוב.
<ארבל אסטרחן: לכן הוצע להאריך את ההוראה הזאת עד סוף הכנסת העשרים, כך שאפשר יהיה לבחור את יושב הראש, ויושב הראש יוכל לכהן - - -
דוד ביטן: וזה בניגוד לחוק ההוא.
יואב קיש: לא, התקנון אומר שהוועדה הראשונה זה היושב ראש שלה.
<ארבל אסטרחן: אלא אם נקבע אחרת בחוק.
דוד ביטן: זה מה שקבענו אז.
יואב קיש: כי נגמר התוקף.
יואב קיש: זה לא היה לכל הכנסת.
דוד ביטן: הבנתי, בזמנו הגענו להסכמה - - -
יואב קיש: כי ההסכמה הזו היתה לשנתיים וזה מסתיים.
דוד ביטן: לא, אחרי שנתיים חוזר המצב שהיה קודם, יושב ראש הוועדה יהיה מוועדת הכספים.
דוד ביטן: למה היום אני צריך לתקן את זה בחוק הזה?
יואב קיש: כי אתה רוצה להשאיר את זה שדיכטר יישאר יושב ראש הוועדה.
<ארבל אסטרחן: זאת גם הבחירה וגם - - -
דוד ביטן: בסדר, אבל קודם כל זאת היתה ההסכמה.
יואב קיש: גפני הסכים שכל עוד דיכטר יושב ראש הוועדה, אין לו בעיה שזה יישאר ככה.
יואב קיש: גפני אומר: יש לי בעיה, מה יקרה אם יחליפו את דיכטר?
יואב קיש: בגלל זה אני לא רוצה להתעסק עם זה.
דוד ביטן: אם הוא מסכים, אין לי בעיה.
יואב קיש: הוא מסכים, כל עוד זה דיכטר.
דוד ביטן: נגיד את זה בוועדה, להתחייב שאם דיכטר יתחלף – אבל יש לי עוד תיקון אחד, אנחנו רוצים שהארבעה הנוספים האלה יהיו ללא ממלא מקום.
<ארבל אסטרחן: החוק בכלל לא מדבר על ממלאי מקום, אל תבחרו להם ממלא מקום.
<ארבל אסטרחן: נגיד את זה כאן, ממלאי מקום הם לא בחוק.
רועי פולקמן: ביטן, אבל אנחנו צריכים ממלא מקום אחד, אלא אם אתה נותן לנו עוד ממלא מקום.
דוד ביטן: אין בעיה, אין בעיה, זה בסדר.
יואב קיש: גפני, הנקודה שעלתה לגבי תפקיד יושב ראש הוועדה המשותפת שאנחנו מאריכים לכנסת העשרים את התפקיד הזה ליושב ראש ועדת החוץ והביטחון, בניגוד למה שכתוב בחוק, בהסכמתך.
יואב קיש: אתה אמרת שזה בכפוף לזה שדיכטר יהיה יושב הראש.
יואב קיש: אי אפשר לכתוב בחוק שזה יהיה דיכטר, אתה מבין.
משה גפני: כן אפשר.
יואב קיש: לא, אפשר להגיד פה שאם ישתנה יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, אנחנו נחזיר את המצב לקדמותו בדיוק כמו שאנחנו מתקנים את זה עכשיו.
יואב קיש: אנחנו עושים עכשיו הוראת שעה לכנסת העשרים, זה רק לכנסת העשרים.
משה גפני: ואם יתחלף יושב ראש ועדת החוץ והביטחון?
יואב קיש: לא נוסיף את זה לחוק.
יואב קיש: אני מוכן להגיד לך פה שאנחנו נשנה את זה, אלא אם תסכים לא לשנות.
משה גפני: זה התחיל עם ליצמן, זה עבר לצחי הנגבי, וזה עכשיו היה עם דיכטר, ואני אמרתי שאני מסכים, ובתנאי שימנו מישהו – שהמישהו הזה לא מקובל עלי באמצע הכנסת העשרים, אני מבקש שזה יחזור לוועדת הכנסת.
יואב קיש: אז לא נכתוב את זה בחוק.
משה גפני: מה זה חוק?
יואב קיש: אני לא יכול בהוראת שעה.
דוד ביטן: אבל כתוב בחוק שוועדת הכנסת קובעת.
דוד ביטן: ועדת הכנסת תקבע שאתה תהיה.
משה גפני: ארבל, ההסכמה שלי היא לכנסת העשרים.
יואב קיש: נכון, כתוב שוועדת הכנסת תקבע את היושב ראש, זאת ועדת הכנסת.
משה גפני: לא, זה לכנסת העשרים ואחת.
<ארבל אסטרחן: בכנסת העשרים ואחת העדיפות חוזרת לוועדת הכספים.
דוד ביטן: - - - אבל אם ועדת הכנסת תבוא, תשנה את זה.
<ארבל אסטרחן: היא תבחר את מי שהיא תרצה משתי הוועדות, אין עדיפות.
יואב קיש: עד סיום כהונתה של הכנסת העשרים – זה תיקון, זאת הוראת שעה.
משה גפני: ארבל, מה קורה כשמתחלף יושב ראש ועדת החוץ והביטחון בכנסת העשרים?
<ארבל אסטרחן: בכנסת העשרים, ועדת הכנסת בוחרת יושב ראש מבין כל חברי הוועדה המשותפת, אין עדיפות לאף אחת מהוועדות.
<ארבל אסטרחן: בכנסת העשרים ואחת חוזרת העדיפות - -
יואב קיש: - - חוזרת העדיפות לוועדת הכספים.
דוד ביטן: אנחנו פה.
דוד ביטן: אם יהיה מצב כזה, נביא את זה - - -
משה גפני: אם יתחלף, אני מבקש את הדיון הזה מחדש.
יואב קיש: מאה אחוז, אז אני מעלה את ההצבעה על הצעת החוק.
דוד ביטן: אפשר להגיש את זה היום?
<ארבל אסטרחן: אני אשתדל מבחינתי שכן, אבל אז צריך לתת את הפטור.
<ארבל אסטרחן: צריך קוורום.
יואב קיש: צריך קוורום.
יואב קיש: מי בעד הצעת החוק?
יואב קיש: פה אחד, תודה רבה.
<קריאה: יש קוורום.
יואב קיש: אין לי קוורום, יש שישה אבל זה לא היה בסדר היום.
דוד ביטן: אני יכול להכניס את זה.
יואב קיש: אני לא יכול להצביע על משהו שלא בסדר היום, לא העלינו את זה לסדר היום.
יואב קיש: על סדר-היום: בקשתו של חבר הכנסת איתן כבל, יושב-ראש ועדת הכלכלה, להקדמת הדיון בהצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 43) לקריאה שנייה ושלישית.
יואב קיש: יש לי פה את המכתב של איתן שאומר שהוועדה סיימה את דיוניה.
יואב קיש: מכיוון שמדובר בסוף הכנס, הוא רוצה לסיים את זה לפני שהכנסת יוצאת לפגרה ולתת פטור מחובת הנחה כדי שיתאפשר להביא אותה לקריאה שנייה ושלישית.
יואב קיש: אני בעד העניין הזה.
יואב קיש: פה אחד בעד.
דוד ביטן: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת, אני יודע שראשי הוועדות לחוצים ובצדק.
דוד ביטן: יש הצעת חוק פרטית שהגשתי, מכיוון שלא עברו 45 יום ואין אפשרות לפטור מחובת הנחה דרך ועדת שרים כי אין ועדת שרים אז אני מבקש את הפטור במסגרת ועדת הכנסת ואז נוכל לדון בזה מחר במסגרת הדיונים שיש.
דוד ביטן: אם אין שאלות, מי בעד לתת פטור מחובת הנחה להצעת החוק הזאת?
דוד ביטן: הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנחת זכרו ופועלו) (תיקון – מימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז-2017.
דוד ביטן: התקבל פה אחד, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
יואב קיש: יש לנו בקשה מהאופוזיציה בנושא בחירת ארבעה חברי כנסת לוועדת החוץ והביטחון, בהתאם לתיקון החוק.
יואב קיש: ההחלטה היא – שני חברי הכנסת הם: זהבה גלאון וחיים ילין, ונעלה את זה להצבעה בוועדת הכנסת.
יואב קיש: לפני זה אני חייב לדעת, למה הייתי צריך לעשות את כל הסיבוב הזה, כי אתמול בערב סגרנו את זה.
יואל חסון: יש נוסח מוסכם שצריך להצהיר אותו.
יואב קיש: אין לי שום נוסח.
יואב קיש: אבל יואל, אולי אתה רוצה לענת לי, מה קרה פה כל היום זה.
יואב קיש: אתה לא רוצה לענות לי.
מרב מיכאלי: היתה חקיקה, כל כך הרבה חוקים יפים.
יואל חסון: חוק הצהרונים, הגיל הרך.
יואל חסון: עשינו כמה דברים טובים באופוזיציה היום, והקואליציה נגררה אחרינו באין ברירה.
יואב קיש: אני חייב לומר שלפחות הקואליציה עבדה בכוח מלא כדי לאפשר להכניס את שני הח"כים של האופוזיציה לוועדת חוץ וביטחון.
יואב קיש: מול זה אין עוררין.
מרב מיכאלי: וזה מעיד על כך שלקואליציה יש טעם טוב.
יואב קיש: אני מעלה את החלטת הוועדה להצבעה.
יואב קיש: הצבעה בעד ההחלטה – פה אחד ההחלטה בדבר הוספת ארבעה חברי כנסת לוועדת החוץ והביטחון בהתאם לתיקון החוק, התקבלה.
יואב קיש: תודה לקואליציה ולאופוזיציה על מהלך משולב.
יואב קיש: נעשה הצבעה במליאה.
יואב קיש: צהריים טובים, אנחנו פותחים את הדיון.
יואב קיש: אני שמח לראות פה את המשתתפים, אנחנו מציינים את יום המילואים בכנסת.
יואב קיש: היינו קודם באירוע באודיטוריום, ועכשיו בוועדות השונות.
יואב קיש: הדיון שאנחנו עושים פה הוא דיון שמורכב בהרבה מנושא משפטי, ולכן גם בעניין הזה ועדת הכנסת היא המקום לגעת בדברים האלה.
יואב קיש: אנחנו מתכוונים לבחון איל ומה הכלים שיש לנו לקדם חקיקה מתעדפת, ואני בכוונה משתמש במילה הזו, לחיילי מילואים.
יואב קיש: תיכף נשמע ממירי איפה הקונפליקטים ואיפה הבעיות, ואחרי זה חברי הכנסת והמשתתפים יוכלו להציג את עמדותיהם.
יואב קיש: יש לנו את חוק המילואים עצמו, חוק שמרכז בתוכו הרבה מאוד מהכוונות בעניין.
יואב קיש: אבל אני רוצה לתת דוגמה למהלך שלתפיסתי ראוי לעשות אותו, ולהבנתי יש לו מגבלות משפטיות.
יואב קיש: אם אנחנו רוצים לקדם מחיר למשתכן, יש איזשהו שר שדוחף תוכנית כזו, לעשות תוכנית לבנייה מועדפת למשרתי מילואים, או הטבות למשרתי המילואים בתחום רכישת דירות.
יואב קיש: זה נתקל בבעיות משפטיות, ותקני אותי, מירי, בעניין זה.
יואב קיש: אבל אני לא רוצה להקדים את המאוחר.
יואב קיש: אני רציתי לכוון למקום הזה, המקום שבו כשאנחנו רוצים להוביל הטבות בחקיקה, מה השיקולים המשפטיים שנמצאים לנגד עינינו.
<מירי פרנקל-שור: אני רואה מסביב לשולחן אנשים שאנחנו הולכים איתם כבר שנים יחד בנושא.
<מירי פרנקל-שור: גם מפורום המילואים, גם בצה"ל.
<מירי פרנקל-שור: בעצם פריצת הדרך הראשונה שהיתה בנושא, אם אני זוכרת נכון, היתה ב-2008 כאשר הכנסת חוקקה את חוק המילואים כתוצאה, בין היתר, מלקחי מלחמת לבנון השנייה.
<מירי פרנקל-שור: שם היתה פריצת דרך בשני מובנים.
<מירי פרנקל-שור: פריצת הדרך הראשונה היתה כאשר בפרק ו' עוּגן בחוק המילואים בפעם הראשונה גם התגמול המיוחד וגם התגמול הנוסף.
<קריאה: התגמול המיוחד היה כבר ב-1998.
<מירי פרנקל-שור: אבל הוא עוגן בחקיקה בחוק המילואים.
<מירי פרנקל-שור: אחר-כך עוגן גם התגמול הנוסף, ובנוסף לזה עוגן סעיף שהוא סעיף מאוד ראשוני, סעיף 20 לחוק שירות המילואים, שמדבר על תגמול והוקרה לחיילי המילואים, הבחנה מותרת.
<מירי פרנקל-שור: נקרא את הסעיף ואחר-כך נבין מהי הבחנה מותרת מכיוון שהמושג מאוד-מאוד חיוני להבנת הספרה והרובד שבו אנחנו מדברים.
<מירי פרנקל-שור: הסעיף אומר שהממשלה רשאית, הממשלה וכל גוף ציבורי, לקיים פעולות או לקבוע הוראות שיש בהן כדי לתגמל חיילי מילואים או להביע הוקרה כלפיהם בהתחשב בין השאר במספר ימים ששירתו בשירות מילואים, במשך התקופה בה שירתו בשירות מילואים, ברציפות שירות המילואים לאורך השנים, בטיבה של ההטבה שתינתן להם לפי פעולה או הוראה כאמור.
<מירי פרנקל-שור: פעולה או הוראה כאמור שהיא סבירה ומידתית לא תיחשב הפליה כפולה.
<מירי פרנקל-שור: מה פירוש המשפט האחרון, שפעולה סבירה ומידתית לא תיחשב הפליה כפולה?
<מירי פרנקל-שור: כאשר אנחנו לוקחים את ההטבות שאנחנו רוצים לתת לקבוצה מסוימת, אנחנו נכנסים לספרה שנקראת השוויון.
<מירי פרנקל-שור: שוויון הוא זכות חוקתית שאומנם היא לא מעוגנת בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, אבל בית-המשפט העליון הכיר בה כזכות חוקתית.
<מירי פרנקל-שור: ועל-מנת שניתן יהיה לתת הטבה לקבוצה מסוימת, אנחנו צריכים לראות שאנחנו לא פוגעים בשוויון של קבוצה אחרת.
<מירי פרנקל-שור: מתי ניתן לפגוע בשוויון?
<מירי פרנקל-שור: מתי אנחנו יכולים לקחת קבוצה מסוימת לאבחן אותה ולתת לה הטבה מסוימת?
<מירי פרנקל-שור: כאשר אנחנו יכולים להצדיק אבחנה מותרת.
<מירי פרנקל-שור: מהי אבחנה מותרת במושג משתמש חוק המילואים.
<מירי פרנקל-שור: כשאנחנו אומרים, אנחנו לוקחים קבוצה אחת מתוך הכלל ואנחנו אומרים, אנחנו יכולים להצדיק, לתת הטבה מסוימת, לתת את ההטבה לקבוצה המיוחדת הזו, אבל לא לתת את ההטבה לקבוצה האחרת.
<מירי פרנקל-שור: זו סוגיה משפטית, היא לא רק סוגיה חוקית אלא חוקתית.
<מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, היא נמצאת ברובד מעל.
<מירי פרנקל-שור: יש לנו סוגיות חוקיות שהן ברובד של חוק, ויש לנו סוגיות חוקתיות שהן נובעות מחוקי היסוד.
<מירי פרנקל-שור: לדוגמה, אנחנו לוקחים אוכלוסיות מוחלשות, ואנחנו נותנים להן הטבות או בתור נקודות זיכוי או הנחה בארנונה.
<מירי פרנקל-שור: או משפחות שמשתכרות שכר נמוך ואנחנו מזכים אותן בנקודות זיכוי וכולי.
<מירי פרנקל-שור: מדוע אפשר לתת ולאבחן קבוצות מסוימות בהנחת ההטבות הללו מכיוון שאנחנו אומרים, אנחנו רוצים להביא קבוצות מוחלשות לאיזשהו רף מסוים.
<מירי פרנקל-שור: לכן האבחנה הזו היא אבחנה מותרת על פני קבוצות אחרות, ולכן כן ניתן ברעיון לפגוע בשוויון בקבוצות האחרות.
<מירי פרנקל-שור: אז בואו נגזור ממה שאני מסבירה עכשיו לחוק המילואים.
<מירי פרנקל-שור: חיילי המילואים הם קבוצה מסוימת, הם גם אכן קבוצה מוגדרת שלה רוצה המחוקק לתת הטבות.
<מירי פרנקל-שור: ואז, ברגע שאנחנו לוקחים את הקבוצה, את חיילי המילואים ואנחנו מאבחנים אותה, השאלה היא אם אנחנו יכולים ליצור כאן אבחנה מותרת.
<מירי פרנקל-שור: אז במשך השנים, ואבי - - - אנחנו הולכים ביחד כבר שנים, אנחנו דנים והשיח הזה מוכר לך.
<מירי פרנקל-שור: השאלה היא איך אנחנו יוצרים את האבחנה המותרת לחיילי המילואים.
<מירי פרנקל-שור: במשך השנים חברי הכנסת אכן הגישו הצעות חוק לא מועטות.
<מירי פרנקל-שור: מבחינה זו או אחרת הן לא הצליחו להתקדם ולהתגבש לחקיקה, אבל הממשלה כן ניסתה לתת הטבות שונות, לא במסגרת חקיקה, אלא במסגרת החלטות ממשלה.
<מירי פרנקל-שור: כיוון שנתקלנו בסוגיית השוויון, גם צה"ל ניסה לתת הטבות מסוימות וכן לאבחן בצורה זו או אחרת את קבוצת חיילי המילואים.
<מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, יואב, כאשר אנחנו לוקחים כל הצעת חוק ואנחנו מנסים לעגן אותה או להוביל אותה ולהעביר אותה לגמר של הליך חקיקה, אנחנו צריכים למצוא ולהצדיק באופן מסוים בכל מיני רבדים, איך אנחנו יכולים לאבחן את קבוצת חיילי המילואים מקבוצה של כלל האוכלוסיה.
<מירי פרנקל-שור: אז למשל, אנחנו חשבנו שחייל שנקרא למילואים לפי סעיף 8 או סעיף 9 בגין פעולה מבצעית ומפסיד לימודים באוניברסיטה, אנחנו כן יכולים לאבחן אותו ולהגן על חקיקה על-מנת שיקבל זכויות יתר באוניברסיטה לעומת שאר הסטודנטים.
<מירי פרנקל-שור: לעומת זה, כאשר אנחנו מדברים על הטבות בדיור, כאשר אנחנו מדברים על הטבות בנקודות זיכוי, כאשר אנחנו מדברים על משהו שנקרא המשאב הציבורי ששייך לכלל תושבי ישראל ואנחנו רוצים לאבחן למשל, הטבה בדיור, אז מדוע אנחנו מאבחנים רק את חיילי המילואים בהטבה בדיור?
<מירי פרנקל-שור: ומדוע אנחנו לא מאבחנים את בעלי המוגבלויות בדיור?
<מירי פרנקל-שור: ומדוע אנחנו לא מאבחנים קבוצות אחרות שצה"ל אינו רוצה לגייס, הוא רוצה לשרת בצבא, הוא רוצה לשרת במילואים, אבל צה"ל אינו מעוניין שהוא ישרת במילואים.
<מירי פרנקל-שור: כאן אנחנו נמצאים כבר במקום אחר לעומת הטבת סטודנטים באוניברסיטאות.
<מירי פרנקל-שור: לכן כל חקיקה שתוגש על-ידי חברי הכנסת תיבחן.
<מירי פרנקל-שור: כמובן שהם יכולים לסיים את הליכי החקיקה, ואנחנו נצביע במקרה זה או אחר אם חקיקה יכולה להיתקל בקשיים.
יואב קיש: טוב, זה היה הסבר ארוך.
יואב קיש: אני יכול להתייחס למשפט מפתח שאמרת – אני הייתי רוצה לתפוס וללכת לכיוון של תיקון בחקיקה, כי אני מניח שזה הכיוון שיאפשר לנו, שבו אנחנו מרחיבים את המושג אבחנה מותרת כלפי חיילי מילואים, ואז כן תהיה לנו גמישות יותר גדולה בהפעלת חקיקה או הטבות.
יואב קיש: עכשיו חזרנו מוועדת העבודה והרווחה, בנושא פיצוי עודף לחיילי מילואים עצמאים.
יואב קיש: ולבסוף התחלנו הליך חקיקה שלא הסתיים, והסתיים בהחלטה של משרד הביטחון יחד עם ביטוח לאומי.
יואב קיש: כמובן שאני מאוד שמח וגאה על התוצאה, אבל באיזשהו מקום הפריע לי שלא הצלחנו להסדיר את הזה בחקיקה ואני חושב שחלק מהעניין זה הנושא של אבחנה מותרת.
יואב קיש: אני אשמח לשמוע התייחסויות לפני שניכנס לדיון.
יואב קיש: בבקשה, אבנר אסייג.
<אבנר אסייג: קודם כל, תודה רבה.
<אבנר אסייג: תודה לך, אתה מריץ אתנו את השדולה ותודה על העשייה שלך ולחברי הכנסת שעוזרים לנו.
<אבנר אסייג: מירי, איחלתי לך הרבה ברכות בוועדת החוץ והביטחון אבל לא היית.
<אבנר אסייג: עשית נפקדות שם.
<מירי פרנקל-שור: אבל עידו היה.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו עובדים בצוות.
<אבנר אסייג: לגברים מותר להתרברב בשנים, אז אנחנו עובדים כבר 22 שנה פה בבניין, ומתישים את מירי שהביאה את הצעיר, עידו, שנתיש גם אותו.
<אבנר אסייג: בנושא של אבחנה מותרת היו פה ויכוחים, משרד המשפטים וזה לקח שנים.
<אבנר אסייג: לא רק חוק המילואים שנכתב כבר ב-2003.
<אבנר אסייג: בדיון בוועדת החוץ והביטחון עכשיו אמר קמל"ר שאנחנו, הצבא, רוצים לתת הטבות לאשת איש המילואים.
<אבנר אסייג: אני בכוונה מאתגר אתכם כדי שתלכו עם זה קדימה.
<מירי פרנקל-שור: יש אגב בוועדת הכלכלה - - -
רועי פולקמן: סיימנו את זה אתמול בקריאה שנייה ושלישית.
<אבנר אסייג: אז הנושא של הטבה שתידון היום במליאה, עברנו את הכנסת, אבל צריך לקחת את זה על סמך מה ניתן לתת העדפה.