GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל גרמן: בסופו של דבר.
יעל גרמן: אבל איום היה.
יואב קיש: היה איום, נכון, אבל הוא היה איום סרק לגמרי ולא ממש הזיז.
יואב קיש: אני מדבר עכשיו על סיטואציה שמגיע לוועדה הזאת חוק ששני ראשי ועדות כביכול רוצים אותו, ועכשיו יש איזושהי הנחיה ממשלתית להעביר אותו לוועדה כזאת או אחרת.
יואב קיש: אני לא מכיר כזה דבר.
יואב קיש: אני כן מכיר ראשי ועדות שרוצים חקיקה אצלם ונלחמים על החקיקה שתהיה אצלם.
יואב קיש: האם בא שר ואמר לי?
יואב קיש: אני אומר לך אישית, לא נתקלתי במקרה כזה.
מיכל בירן: בדיוק גפני הגיע לספר שאין מקרים כאלה.
מיכל בירן: מדברים פה על יושבי-ראש שמאיימים עליהם.
משה גפני: בוועדת הכנסת של מדינת ישראל?
משה גפני: מה זה, עלי מאיימים כל הזמן.
איילת נחמיאס ורבין: אני היום בוועדת הכספים, יאיימו גם עלי.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מוטרדת.
יואב קיש: גפני, אתה יכול להעיד שאני עוסק בדברים עניינית ולא מתעסק בשום איום משום שר, וזה לא מעניין אותי בכלל.
יואב קיש: אף אחד מהשרים לא נכנס לשיקול שאני מחליט לאיזו ועדה.
משה גפני: אני מצטער, רציתי לבוא בתחילת הישיבה, אבל הוועדה אצלי התמשכה.
משה גפני: יש לי הרבה מה לומר בעניין הזה.
יואב קיש: תכף תגיע לתורך.
יואב קיש: אני שמח לראות שיש די הסכמה על החשיבות של החקיקה הפרטית.
יואב קיש: אנחנו נעלה את המסר הזה גם לשרים בשבוע הבא.
יואב קיש: חשוב שכל אלה שבאמת הגנו בחירוף על החקיקה הפרטית יגידו את זה גם מול השרים.
יואב קיש: בסוף אנחנו רוצים לראות מה אפשר, במירכאות, לקבל מהם.
יואב קיש: אבל זה חלק מהעניין.
יואב קיש: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה.
יעל גרמן: אנחנו יושבים כאן פחות משבוע אחרי ששמענו את ההערות של היועץ המשפטי של הכנסת, שבכאב לב, בכנות, ואני חייבת לומר גם באומץ ציבורי רב, בא ואמר שלמעשה הממשלה משפילה את הכנסת.
יעל גרמן: אז אולי אלה לא היו בדיוק המילים שלו, ואני חיפשתי את הציטוט ולא מצאתי, אבל כולנו יודעים שזאת הייתה רוח הדברים של היועץ המשפטי של הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: שיא השפל.
יואב קיש: לא יודע אם המילה שפל נאמרה.
יואב קיש: אבל בואו לא נשים מילים בפיו.
איילת נחמיאס ורבין: המילה שפל נאמרה.
יואב קיש: אין ספק שהוא התלונן על עבודת החקיקה בכנסת.
יעל גרמן: שהכנסת מושפלת על-ידי הממשלה.
יעל גרמן: זה רוח הדברים, גם אם הדברים לא נאמרו כך.
יואב קיש: לפרשנותך.
יעל גרמן: אין ספק שמגיע לו בהחלט יישר כוח על האומץ הציבורי, ולכן לדיון הזה כאן יש משנה תוקף.
יעל גרמן: אני רוצה לדבר משני הצדדים.
יעל גרמן: ראשית, כמובן, תמיד אני מברכת על הממ"מ.
יעל גרמן: איזה יופי של מחקר.
יעל גרמן: כמו שהערתי קודם, אני רוצה להעמיד את זה כך ממש ולומר את זה במפורש.
יעל גרמן: מסתבר שלא כצעקתה, כי למעלה מ-90 חברי כנסת לא מחוקקים יותר מאשר בין 50 ל-100, ו-72 חברי כנסת לא מחוקקים יותר מאשר 49 חוקים.
יעל גרמן: זאת אומרת שהסיפור של חקיקת יתר ושל זילות הוא לא מבוסס.
יואב קיש: יכול להיות שיש שוליים שהם מאוד משמעותיים ואולי צריך לטפל בזה.
יעל גרמן: בסדר, אז הם שוליים.
יעל גרמן: אמרנו שלא יותר מ-8 מחוקקים 25%.
יעל גרמן: אבל זה לא מצדיק את הדעה שאנחנו מחוקקים חוקים לשווא.
מנואל טרכטנברג: לא מחוקקים, מביאים הצעות.
יעל גרמן: כן, מביאים הצעות חוק.
איילת נחמיאס ורבין: מילא אם היינו מחוקקים.
<שרה צוובנר: 40% מהחוקים שהתקבלו מקורם בהצעות חוק פרטיות.
איילת נחמיאס ורבין: כמה מתוך ה-40% האלה מוצמד?
<שרה צוובנר: מוצמד קואליציה-אופוזיציה.
יעל גרמן: אני חושבת שצריך לקבל את ההמלצה או לפחות את המחקר ההשוואתי שהממ"מ ערך, ושתהיה לנו ועדה קבועה לפיקוח על התקציב.
יעל גרמן: יש לנו אומנם את ועדת הכספים.
יעל גרמן: גפני, לא לכעוס.
משה גפני: אני לא כועס, להפך, אני אעמוד גם בראש הוועדה הזאת.
יואב קיש: זה נקרא ועדת הכספים, לא צריך עוד ועדה.
יעל גרמן: במחקר ההשוואתי שהממ"מ עושה אנחנו רואים שישנן ועדות פרלמנטריות מיוחדות, שהן לא עוסקות בשום דבר חוץ מאשר פיקוח על יישום של החלטות ושל תקציבים.
יעל גרמן: אני, דרך אגב, ממליצה על זה בחום רב.
יעל גרמן: בעקבות הדיון שהתקיים כאן, וגם הדעות שאנחנו שמענו, אני חושבת שאין מנוס מאשר להמליץ בפני הממשלה לפתוח את החלטות ועדת השרים לענייני חקיקה לעיון הציבור.
יעל גרמן: לא יכול להיות כל מה ששמענו כאן, וגם לי זה קרה.
יעל גרמן: לאחרונה שמעתי ששני משרדים שהיו קשורים להצעת חוק שביקשתי להעלות היו בעד הצעת החוק, והיא נעצרה אצל שר שאמר "לא", אך ורק מסיבות פרסונליות.
מיכל בירן: למרות שבשביל ההגינות צריך להגיד שהייתם בדיוק אותו דבר.
יואב קיש: תהיה כאן שרת המשפטים שקד בשבוע הבא, וחברת הכנסת גרמן, את יכולה להעלות את זה בפניה.
משה גפני: היית צריכה להגיד, יעל, שהיא צודקת.
משה גפני: הייתם גם כאלה, אבל חזרתם בתשובה.
יעל גרמן: ובמקום שחוזרים בתשובה עומדים, וכו'.
יעל גרמן: רק אם באמת נדע את הסיבות האמיתיות, שיהיו נימוקים, מדוע קיבלו הצעה פלונית ומדוע דחו הצעה אלמונית, רק אז נוכל להיות בטוחים שהחקיקה היא רצינית.
יעל גרמן: בנוסף, כשאני מבקשת להתייעץ עם גורמים ממשלתיים, גם עם יועצים משפטיים וגם עם גורמים מקצועיים במשרדים השונים, לא נותנים לי.
יעל גרמן: כי אני באופוזיציה.
יואב קיש: את לא יכולה לקבוע פגישה עם יועץ משפטי של משרד כזה או אחר?
יעל גרמן: לא, אני לא יכולה.
יעל גרמן: אני מודיעה לך, יואב, אני לא יכולה בהיותי מהאופוזיציה.
יעל גרמן: בקואליציה לדעתי זה כן מסתדר.
יעל גרמן: הם לא נותנים.
יואב קיש: בלי אישור על שר אולי.
<רומן גרביץ: לא, של המנכ"ל.
יואב קיש: אישור המנכ"ל.
יעל גרמן: אני מבקשת, כדי שהחקיקה תהיה רצינית וכדי שכאשר אנחנו מגישים את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה יהיו לנו הדעות.
יואב קיש: אי-אפשר לבוא בטענות לחברי כנסת שלא עשו תיאום מול המשרד אם לא נותנים להם להיפגש עם הנציגים.
יעל גרמן: אתה אמרת, וגם אני.
יעל גרמן: זה בדיוק מה שאני מבקשת.
יואב קיש: אין סיבה למנוע מלהיפגש.
יואב קיש: מה הבעיה של המשרד להציג את דעתו?
יעל גרמן: שום סיבה.
יעל גרמן: בנוסף, כמו שאנחנו יודעים שיש הצעה, מאוד חשוב שייתנו לחברי כנסת להופיע בפני ועדת השרים כדי לשכנע אותם בחוקים.
יעל גרמן: אני בעד סנקציות נגד משרדי ממשלה שלא מופיעים, אבל את כל השאר כבר אמרו.
יואב קיש: אני חייב להגיד לך שאני לא רואה סיבה.
יואב קיש: כל חבר כנסת שהוא רוצה להיפגש עם כל נציג ממשלה שהוא, לא צריכה להיות הימנעות מהישיבה.
מיכל בירן: "לא צריכה להיות" זה בן-דוד של "אמור", ואמור זה שם של דג.
יואב קיש: לא צריכה להיות סיטואציה שבה תהיה תשובה: אתה מהאופוזיציה, אז אני לא נפגש אתך.
יואב קיש: זה לא מקובל.
יואב קיש: אפשר תשובה כמו: להצעת החוק הזאת אנחנו מתנגדים מהותית, ולכן אין טעם להיפגש.
יעל גרמן: גם הייתי רוצה להיפגש ולדעת למה אתם מתנגדים.
יואב קיש: אבל תשובה: אתה מהאופוזיציה, אני לא נפגש אתך – היא לא מקובלת בעיני.
יעל גרמן: אם מתנגדים, שבו אתי ותאמרי לי למה.
יואב קיש: פה אני יכול להגיד שאולי זה נושא של לוחות זמנים, אז ניפגש.
יואב קיש: את זה אני מבין.
יואב קיש: אבל תשובה כמו: אתה באופוזיציה, אני לא מדבר אתך – היא לא מקובלת.
יואב קיש: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג, בבקשה.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני אצמצם, לאור הדברים שכבר נאמרו.
מנואל טרכטנברג: הריבוי של הצעות חוק פרטיות זה סימפטום, זה לא שורש הבעיה.
מנואל טרכטנברג: זה מבטא משהו הרבה יותר עמוק.
מנואל טרכטנברג: אני אומר עכשיו כחבר כנסת עדיין טרי, שאני באמת ובתמים האמנתי בהפרדת רשויות וחשבתי שזה קיים, וחשבתי שלחברי כנסת, לא חשוב אם מהאופוזיציה או מהקואליציה, יש להם כלים.
מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה בכאב רב ומתוך תסכול עמוק שאני חש יותר משנתיים שאני בכנסת – לחבר כנסת מן השורה, כלומר שאתה שייך לכשני-שלישים של חברי כנסת שאין להם תפקיד, אין תכלית.
מנואל טרכטנברג: יש שרים, סגני שרים, יושבי-ראש של ועדות וכו', הם מסודרים במובן הזה שיש תכלית לעבודתם.
מנואל טרכטנברג: כל היתר, כולל של הקואליציה עצמה, אם אתה חבר כנסת מהקואליציה אתה שואף להיות בין אותם שליש שיש להם תפקיד, ואז מקימים עוד ועדות כנסת כדי לרצות.
מנואל טרכטנברג: ואם לא, אתה מתוסכל.
מנואל טרכטנברג: מתוסכל כי לכאורה יש כלים פרלמנטריים, אבל בפועל הם התייתרו או בעצם אין להם תוקף.
מנואל טרכטנברג: אתן דוגמאות טריוויאליות.
מנואל טרכטנברג: הסתייגויות זה מן ריטואל שהוא לא שונה מהקרבת קרבנות בעת העתיקה.
מנואל טרכטנברג: אני לא רואה שום תכלית בזה.
מנואל טרכטנברג: רביזיה – מה הדבר הזה?
מנואל טרכטנברג: זה מן שואו כזה.
מנואל טרכטנברג: אין לזה תכלית.
מנואל טרכטנברג: שאילתות, הצעות לסדר.
רוברט אילטוב: לפעמים זה כלי רציני.
מנואל טרכטנברג: וגם דיון במליאה.
מנואל טרכטנברג: כשאני אומר דיון במליאה, זה אוקסימורון, זה דבר והיפוכו.
מנואל טרכטנברג: במליאה לא מתקיים דיון.
מנואל טרכטנברג: למה לא מתקיים דיון?
מנואל טרכטנברג: בגלל מה שנאמר קודם.
מנואל טרכטנברג: ברגע שאתה יודע מראש שיש משמעת קואליציונית כמכבש שנקבע מראש או של ועדת שרים לענייני חקיקה, גמרת את הסיפור.
מנואל טרכטנברג: כל היתר זה שואו.
יואב קיש: בואו נשאל את חברי הכנסת שהיו פה בכנסת הקודמת, שאלה עקרונית.
יואב קיש: חברת הכנסת גרמן וחברת הכנסת מיכאלי, האם חוקים שהגיעו להצבעה במליאה עברו במשמעת קואליציונית?
מיכל בירן: זה היה אותו ראש ממשלה.
יעל גרמן: בוודאי, איזו שאלה.
יואב קיש: חבר הכנסת גפני הוא הוותיק כרגע שיושב פה.
יואב קיש: נשמע אותו לגבי התייחסות למשמעת קואליציונית.
יואב קיש: כולם אומרים על זה, אני רוצה לשמוע.
רוברט אילטוב: חבר הכנסת גפני אמר ליעל גרמן שהיא תהיה באופוזיציה.
משה גפני: הכול היה במשמעת קואליציונית, רק ההבדל בין היום לבין הקדנציה הקודמת, שלא הכול הגיע למליאה.
משה גפני: היו דיונים בוועדה חמישה חודשים.
משה גפני: אנחנו עשינו פיליבסטר.
משה גפני: למשל על מע"מ אפס על דיור.
יואב קיש: חבר הכנסת גפני, בכנסות שאתה זוכר, שזה כבר שנים רבות, שחוק מגיע להצבעה במליאה, מה אחוז המקרים שיש משמעת קואליציונית?
משה גפני: היו קדנציות שבהן הקואליציה לא השתלטה והיה אפשר להעביר חוקים על אף המשמעת הקואליציונית.
משה גפני: היו קדנציות כאלה.
מיכל בירן: לדעתי אפילו הארכת חופשת לידה התקבלה נגד משמעת קואליציונית.
משה גפני: בקדנציות האחרונות אין חוקים שעוברים בלי שהקואליציה מסכימה, להוציא את החוק של הנכים שהעביר אילן גילאון.
מרב מיכאלי: בלי שהממשלה מסכימה.
משה גפני: אני אומר לך, אני יותר נהניתי להיות באופוזיציה מאשר בקואליציה.
משה גפני: אם אתה רוצה, אני גם אפרט למה.
מנואל טרכטנברג: הנקודה העיקרית שאני רוצה לחזור ולציין, ריבוי הצעות החוק היא תולדה של העובדה שלא נותרו בארסנל של חבר כנסת מהשורה כלים פרלמנטריים נאותים, בוודאי לא בפיקוח.
מנואל טרכטנברג: ודיברנו על זה קודם.
מנואל טרכטנברג: לכן זו טעות גדולה לטפל בסימפטום ולא בשורש הבעיה.
מנואל טרכטנברג: אתם תראו פלא, שאם פתאום יהיו כלים ותהיה עוצמה לחבר כנסת, אז תשקול את הזמן שלך בין זה לזה.
מנואל טרכטנברג: אתה תווסת על יסוד האפקטיביות של הכלים שעומדים לרשותך.
מנואל טרכטנברג: דבר אחרון, מה צריך בפועל.
מנואל טרכטנברג: יש לי שורה של הצעות, אני לא אעלה את כולן.
מנואל טרכטנברג: כמה דברים.
מנואל טרכטנברג: קודם כל העניין ועדת שרים, ואמרת את זה.
מנואל טרכטנברג: לא יכול להיות שוועדת שרים לענייני חקיקה זה תמציתה של הכנסת.
מנואל טרכטנברג: כל הסמכויות של הכנסת מתכנסות לשם.
מנואל טרכטנברג: לא יכול להיות דבר כזה, ואת זה צריך לשנות.
מנואל טרכטנברג: יש כל מיני הצעות.
מנואל טרכטנברג: דבר שני, העניין של המשמעת הקואליציונית.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שהכלל צריך להיות שמשמעת קואליציונית תופעל על אותם סעיפים שהוסכמו בהסכם קואליציוני.
מנואל טרכטנברג: כי זה הגיוני, אתה הסכמת, זה חוזה, על זה אתה מטיל משמעת קואליציונית.
מנואל טרכטנברג: דבר שלישי, נאמר קודם, מספר חברי הכנסת.
מנואל טרכטנברג: זה נושא גדול, אבל ברור לחלוטין שבגלל ה-40-80 שציינתי קודם שהם בעלי תפקידים, אין מספיק חברי כנסת שהם חברי כנסת.
מנואל טרכטנברג: ולכן אתה מרגיש כאילו אזרח סוג ב', ואז אתה פועל בצורה שאתה פועל.
מנואל טרכטנברג: לכן צריך להיות לפחות 150.
מנואל טרכטנברג: יש לי הצעה לגבי זה.
מנואל טרכטנברג: הדבר האחרון זה עניין של כלים אפקטיביים של פיקוח.
מנואל טרכטנברג: אני ראיתי בפרלמנטים אחרים, יש כלים הרבה יותר מחודדים, וזה חסר כאן.
מנואל טרכטנברג: אם נטפל בכל אלה, האווירה תהיה אחרת, לא יהיה התסכול ששורר כיום.
יואב קיש: איילת, לפני שאנחנו עוברים אלייך, יש לנו פה את חברת הכנסת לשעבר ענת מאור על העבודה שלה.
ענת מאור: זה ברור לכולם שהחוק זה ליבת הדמוקרטיה.
ענת מאור: אני מזכירה את זה, כי בישראל הפקולטות ללימודי משפט נקראים משפטים, ובכל העולם זה Law of, וזה עושה את כל ההבדל.
ענת מאור: זה ממצא ראשון.
ענת מאור: אין ספק שרוח הדמוקרטיה זה לא דורסנות, זה כבוד לאופוזיציה, זה הבסיס.
ענת מאור: על זה אין ויכוח.
ענת מאור: אבל אני עוברת למסקנה העיקרית, התרומה של חברי הכנסת לנוף הישראלי, לחברה הישראלית, היא לא תסולא מפז.
ענת מאור: מרב מיכאלי נתנה דוגמה אחת, אני כן אעביר לחברי הכנסת דוגמאות לחוקים.
ענת מאור: דעו לכם שחוק כמו שכר מינימום לא בא לידי אף יוזמה של אף ממשלה.
ענת מאור: חוק חינוך מיוחד, אילולא חברת הכנסת אמירה סרטני, לא היה לנו חינוך מיוחד.
ענת מאור: תארו לכם, קמה מדינת ישראל, ועד 87' לא היה חינוך מיוחד.
ענת מאור: חוק כמו החברה להגנת הטבע, אילולא חברי הכנסת לא היה.
ענת מאור: יש פה דוגמאות שקשה להעלות על הדעת.
ענת מאור: הממשלה היא שמרנית.
ענת מאור: כל הממשלות נרדמו בשמירה.
ענת מאור: אין יזמות אמיתית, לא פוליטית, בחקיקה.
ענת מאור: חברי הכנסת הם הקטליזטור.
ענת מאור: חוק שכר מינימום לא היה על ידם.
ענת מאור: חוק שוויון אנשים עם מוגבלויות.
ענת מאור: אני זוכרת את הכנסת שיזמנו את זה, הבאנו מומחה מקנדה.
ענת מאור: לכן לא לוותר על החקיקה.
ענת מאור: עצמאות החקיקה, כבר אמרתם את זה.
ענת מאור: כל משא-ומתן – אני הרי כבר לא פה ואני מבינה שיש דילים וכו' – פיקוח זה פיקוח, חקיקה זו חקיקה.
ענת מאור: חברי כנסת הדגישו, הדגש צריך להיות על מספר המכסה של החוקים.
ענת מאור: זה עז שמנסים להכניס, בשום אופן לא ליפול בשבי הזה.
ענת מאור: אני מסכימה עם אלה שאמרו שהוועדות לא עמוסות מדי, ואין פיקוח על שרים כי השרים לא באים וכו'.
ענת מאור: המכסה היא שם המשחק.
ענת מאור: אני מסכימה עם יעל גרמן, אבל דווקא הייתי מורידה מבחינתנו.
ענת מאור: אגב, חבר הכנסת מאיר שטרית הגיש בזמנו הצעה שלכל חבר כנסת יהיו 20, 50 הצעות חוק, ואם הוא מגיש חדשה הוא צריך להוציא מהרשימה הקודמת.
ענת מאור: דווקא בזה הייתי מנסה על מנת שלא יהיה מצב שמגישים ומגישים.
ענת מאור: אבל על מכסה לא מוותרים, אחרת העבודה של חברי הכנסת לא תוכל להיות.
איילת נחמיאס ורבין: אומר משהו שיכול להיות שלא יהיה מוסכם על כל חבריי, גם מסיעתי.
איילת נחמיאס ורבין: אני כן חושבת שיש חקיקה מרובה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל החקיקה המרובה נובעת מאילוצים, כשהכנסת היא לא באמת מובילה.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שאני אומרת משהו אבסורדי, הכנסת לא מובילה את עבודת החקיקה של מדינת ישראל היום בעיני, נקודה.
איילת נחמיאס ורבין: מי שמוביל את עבודת החקיקה זאת הממשלה.
איילת נחמיאס ורבין: ואני אתן דוגמה למשהו שאולי גם אציע בעקבותיו משהו מעשי, אפרופו הרפורמה שאתם מנסים להוביל.
איילת נחמיאס ורבין: ואני מדגישה אתם, כי בסוף זו רפורמה שלא באה תחת אף ממשלה אחרת.
איילת נחמיאס ורבין: אז צריך להתייחס לזה בהתאם.
איילת נחמיאס ורבין: אם למשל רוצה חבר כנסת להעביר הצעת חוק שהיא לחלוטין לא פוליטית, חוק לחברה להגנת הטבע למשל, והממשלה חושבת שזה חוק שהגיוני להעביר אותו, תתכבד בבקשה ותעביר את הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת, ולא תגיד לחבר הכנסת ותכפה עליו לחכות עד שהממשלה תביא את הצעת החוק מטעמה, ואז תהיה לו הזדמנות להצמיד את החוק שלו לחוק שהממשלה לכאורה הובילה.
איילת נחמיאס ורבין: כי זה הרי מה שקורה כאן כל שבוע.
איילת נחמיאס ורבין: ואחר כך אומרים לנו: אבל 40% מקורם בהצעות חוק פרטיות.
איילת נחמיאס ורבין: בואו נבדוק כמה מתוך ה-40% זה כתוצאה מהצמדה, שבעצם הממשלה לא רצתה לפרגן לחבר הכנסת שבא ויזם הצעת חוק שהיא חשובה בעיניו, ולכן אמרו לו: בוא תחכה, אנחנו נעביר את זה בדרך שלנו, אתה תמתין עם הצעות החוק שלך.
איילת נחמיאס ורבין: שימו לב, כשאתם שואלים למה בימי רביעי יש תחושה שאנחנו מכלים את הזמן שלנו, לפעמים יש שלוש וארבע הצעות חוק מוצמדות להצעת החוק של הממשלה, שסוף-סוף נאותה להעביר הצעת חוק.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת צדק בזה שהוא רצה להעביר אותה.
איילת נחמיאס ורבין: אז אם אנחנו הולכים על רפורמה כזאת, בואו נגיד: הממשלה תהיה מחויבת להעביר את הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת.
יואב קיש: לפעמים ההצמדות הן לא אחת לאחת.
יואב קיש: מה זה מחויבת להעביר?
איילת נחמיאס ורבין: היא יכולה לבוא אתו במשא-ומתן.
איילת נחמיאס ורבין: לי יש הצעת חוק למשל שעסקה בנושא שחיתות, הצעת חוק שממש לא האמנתי איך הממשלה התנגדה, קראתי לה הצעת חוק סימנס.
איילת נחמיאס ורבין: הצעת החוק אמרה, שחברה שהוכח באיזושהי ורסיה, הסדר פלילי או כתב אישום, שהיא נתנה שוחד, היא לא תוכל לגשת למכרזים ציבוריים במשך 10 שנים.
איילת נחמיאס ורבין: בא איציק כהן ואמר: זאת הצעת חוק חשובה, זה נכון, ואנחנו עושים כך וכך, אבל לא נתמוך בה.
איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לו אחר כך: באתם אתי במשא-ומתן?
איילת נחמיאס ורבין: באתם ואמרתם: לא 10 שנים, אבל 5 שנים?
איילת נחמיאס ורבין: לא 5 שנים אבל 3 שנים?
איילת נחמיאס ורבין: לא באים בדברים.
איילת נחמיאס ורבין: ואתה צודק שזה לא יכול להיות אחד לאחד, אבל אנחנו רואים את הכפייה של הממשלה, וגם אתה רואה את זה.
איילת נחמיאס ורבין: זה כנראה באמת מאפיין לא רק את הממשלה הזאת, אבל זה יותר בוטה כנראה בכל זאת בממשלה הזאת, הכפייה הזאת שאומרת: אל תעבירו את זה, חכו שאנחנו נביא הצעת חוק ממשלתית.
איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו מוצאים את עצמנו מתחננים על דברים שהם חשובים בעינינו.
איילת נחמיאס ורבין: דבר נוסף, מרב מיכאלי התייחסה לנושא התקנות.
איילת נחמיאס ורבין: אני הצעתי, ואני מבקשת שאנחנו נקדם את זה – 120 חוקים עומדים וממתינים לתקנות.
איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי, למרות בעיית הפרדת הרשויות, בואו נקים מחלקה שתהיה אפילו כפופה לממ"מ, או באיזושהי ורסיה אחרת, שאנחנו נוכל לעקוב אחרי התקנת התקנות וגם נהיה שותפים לזה.
איילת נחמיאס ורבין: מה אנחנו יכולים להרוויח מזה?
איילת נחמיאס ורבין: לי יש לפעמים הצעות חוק שאני אומרת לעצמי: אני כמחוקקת אומרת שהיה ראוי להעביר אותן בתקנות.
איילת נחמיאס ורבין: סיפרתי פעם על ההצללה.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מתביישת להגיד על דברים שהם חשובים בעיני שאני העברתי את זה כהצעת חוק טרומית, למרות שאני חושבת שהיה נכון להעביר את זה בתקנה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אף פעם אין לי הזדמנות, משום שאני לא הצלחתי בכוח לשכנע את השר שיעביר תקנה.
איילת נחמיאס ורבין: היום התמודדנו בוועדה לזכויות הילד עם הנושא של שכחת ילדים ברכב, שלא נדע.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו שנתיים מתחננות לתקנה, שנתיים אנחנו מתחננות לתקנה לחיוב גידור ברכות פרטיות כדי למנוע טביעת ילדים.
איילת נחמיאס ורבין: מתחננות.
איילת נחמיאס ורבין: יואב, מה עוד אנחנו צריכים לעשות?
יואב קיש: אין תקנה לגדרות סביב ברכות?
איילת נחמיאס ורבין: לא, רק בברכות ציבוריות, לא בברכות פרטיות.
איילת נחמיאס ורבין: יואב, למה להתווכח?
איילת נחמיאס ורבין: לא בברכות פרטיות.
איילת נחמיאס ורבין: חבל על הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: אותו הדבר זה בהתקנת חיישן.
איילת נחמיאס ורבין: כמו שעשינו מוביליי, אנחנו אומרים שיהיה חיישן.
איילת נחמיאס ורבין: אני מספיק ביקורתית כלפי עצמי בשביל להגיד שיש הצעות חוק שלי, שעדיף ביותר ונכון להעביר אותן בתקנות.
איילת נחמיאס ורבין: אז למה אנחנו לא יכולים למצוא איזשהו הסדר שלא יפגע מצד אחד בהפרדת הרשויות, כי עם כל הכבוד לא הכנסת היא זאת שפוגעת בהפרדת הרשויות, עם כל הכבוד, אלא הממשלה פוגעת בהפרדת הרשויות.
איילת נחמיאס ורבין: אז אני אומרת, בואו נמצא כלי בתוך הכנסת שיעזור גם לוודא שחקיקה תושלם על-ידי התקנת תקנות, וגם שחברי כנסת יוכלו להגיד: זה ראוי שיהיה בתקנה, ולשכנע את המשרד שראוי שזה יבוא בתקנה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שלא תהיה דרך לחמוק מעוד כמה דברים.
איילת נחמיאס ורבין: האחד, שקיפות של ועדת שרים לחקיקה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו מסתובבים סביב סביב.
איילת נחמיאס ורבין: היום בוועדת הכספים אצל חבר הכנסת האהוד על כל בני הבית, משה גפני - - -
משה גפני: לא, אל תעשי לי את זה.
משה גפני: הרסת לי את הפריימריס.
איילת נחמיאס ורבין: אתה קלקלת לי את הפריימריס הבוקר, אני מקלקלת לך עכשיו בחזרה.
משה גפני: את לא מעיזה להגיד איך קלקלתי לך את הפריימריס.
איילת נחמיאס ורבין: הוא קלקל בכך שהוא שוב סיפר שסמוטריץ הוא קרוב משפחה שלי.
איילת נחמיאס ורבין: ואז מיכל שאלה: אבל מי לא קרוב משפחה שלך במדינה הזאת?
מיכל בירן: כי כל שבוע אני מגלה עוד מישהו.
מיכל בירן: אחרי חני נחמיאס, הרגת אותי לגמרי.
איילת נחמיאס ורבין: אחרי כל זאת אני רוצה להגיד לכם, שסמוטריץ אמר שהוא ישב עם יו"ר ועדת השרים לענייני חקיקה והוא הסביר לו ושכנע אותו.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מעריכה את שרת המשפטים, אבל עם כל הכבוד אני לא יכולה לשבת ולהסביר לה ולהסביר לה.
איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני אומרת, אם רוצים ללכת למהלך שמסתכלים מחדש על החקיקה הפרטית, תתכבד קודם כל הממשלה, עם כל הכבוד, ותבחן את התהליכים שהיא עצמה מנהלת מול הכנסת בנושאי חקיקה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה אתך שאתה יושב-ראש ועדת כנסת עצמאי, באופן יחסי, וזה לא פשוט.
איילת נחמיאס ורבין: גם ביטן היה די עצמאי.
יואב קיש: אני זוכר שהיה לנו דיון שאמרתי לך: אני הולך על הראש של האוצר, לא מעניין אותי.
יואב קיש: אמרת לי שאת לא רוצה.
איילת נחמיאס ורבין: כי היה לך נוח ללכת על האוצר.
איילת נחמיאס ורבין: לך על משרדי ממשלה שהם שרים שלך.
יואב קיש: גם, לא משנה לי.
איילת נחמיאס ורבין: בפטור מחובת הנחה, יש לנו כלים.
איילת נחמיאס ורבין: אם הממשלה לא יודעת להתנהל מול הכנסת, היא תתכבד ותלמד את זה בדרך הקשה.
איילת נחמיאס ורבין: ובזה אני רוצה לסיים.
איילת נחמיאס ורבין: הממשלה לא יכולה לבוא ולבחון אותנו.
איילת נחמיאס ורבין: שקודם כל תבוא ותבחן את עצמה, שאנחנו עומדים במליאה, שאנחנו עומדים במליאה.
איילת נחמיאס ורבין: תסלחו לי על הביזיון הזה, והיום גם מרב ארלוזרוב כתבה טור מאוד מעניין ב"דה מרקר" על העניין הזה.
יואב קיש: היא פה?
יואב קיש: את מצביעה עליה?
איילת נחמיאס ורבין: לא, הצבעתי על צביקה, על חבר הכנסת ה-121.
איילת נחמיאס ורבין: אני מרגישה נבוכה כשאני עומדת במליאה, אבל אין שר.
איילת נחמיאס ורבין: נניח בשאילתה או בהצעה לסדר.
יואב קיש: את יודעת שאתם לא צריכים להגיד שאין שר.
יואב קיש: אתם פשוט תדברו והזמן לא ייחשב.
יואב קיש: יהיה לכם יותר זמן מליאה.
איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, הקירות במליאה מאוד יפים.
איילת נחמיאס ורבין: לא בא לי לדבר לקירות.
יואב קיש: אז תגידי שאין חברי כנסת.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר לשר.
איילת נחמיאס ורבין: יש לי בעיה גם עם חברי כנסת, אבל אני כרגע מדברת על רפורמה שמביאה ממשלה.
יואב קיש: אם אין שר הזמן לא נספר, את יכולה לדבר כמה שאת רוצה.
איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו רוצים להגחיך את המליאה, הרי אתם כל הזמן אומרים לנו שאנחנו מגחיכים את הכנסת בפיליבסטרים ובכל מיני דברים.
יואב קיש: מי אומר את זה?
איילת נחמיאס ורבין: לא אתה באופן אישי, בסדר?
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו משתמשים במעט הכלים הפרלמנטריים שנותרו לנו, שהם ראויים ונאותים.
איילת נחמיאס ורבין: ואז גם באים אלינו בטענות ושמים עלינו את סעיף 98 בכוח.
יואב קיש: מה הקשר בין סעיף 98, שיש חוק שיש לו דד-ליין ואתם שמים עשרות שעות, ימים של הסתייגויות?
יואב קיש: וכשהייתם בסדר אז לא הפעלנו את 98.
מרב מיכאלי: מה זה "הייתם בסדר"?
מרב מיכאלי: מי זה נותן לנו את הציונים שאנחנו בסדר?
יואב קיש: אתם לא יכולים לסכל את מהות החוק בגלל פיליבסטר.
מרב מיכאלי: כשיש לך דד-ליין זה לגיטימי.
מרב מיכאלי: אבל בחוק ההסדרה לא היה לך דד-ליין.
מרב מיכאלי: לא הייתה שום הצדקה להפעיל שם את 98.
יואב קיש: הוויכוח על חוק ההסדרה הוא אחר.
יואב קיש: אני דיברתי על מה שהיה פה עם רשות השידור.
יואב קיש: לא חשבתי על זה, אני אחשוב על זה ונדבר.
יואב קיש: אני לא זוכר כל כך מה היה.
יואב קיש: יחסית להפעלות, אנחנו כמעט ולא הפעלנו את סעיף 98 בכנסת.
מרב מיכאלי: הכנסת שהכי הרבה הפעילו 98 זו הכנסת הזאת.
יואב קיש: עשינו את הבדיקה הזאת.
יואב קיש: זה הופעל רק בהסדרה וברשות השידור, זה הכול.
יואב קיש: תקציב כמובן.
מרב מיכאלי: במושב הראשון של הכנסת הזאת גם הפעלתם את זה על אחד משינויי המשילות שעשיתם.
יואב קיש: זה עדיין הרבה פחות מהממוצע.
יואב קיש: בואו לא ניכנס לזה.
איילת נחמיאס ורבין: תקנה 98 היא תקנה חדשה, אז אי אפשר לבחון את זה על פני 30 כנסות.
<אתי בן יוסף: היא הייתה מספר 131 והשתמשו בה על-פי רוב בתקציב.
יואב קיש: עשינו את הבדיקה.
יואב קיש: אתם מתווכחים סתם.
יואב קיש: אבל בואו נחזור לעניין.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מדברת כרגע על נוכחות חברי כנסת, שגם היא מפריעה לי מאוד.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אומרת לכם בהקשר הזה, כשהממשלה מביאה את הרפורמה, הממשלה תתכבד קודם כל ותבחן איך היא פועלת תחת עיקרון הפרדת הרשויות אל מול הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: כן, יואב, אני אומרת לך, מאז הכנסת ה-13 אני מכירה את הכנסות מקרוב, לא הייתה קואליציה כל כך דורסנית.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא יעזור לך.
יואב קיש: תפנו את הדרישה הזאת ליו"ר הקואליציה.
רוברט אילטוב: הם לא היו תחת שלטון של אלקין פשוט.
יואב קיש: אנחנו לקראת סיום הדיור.
יואב קיש: אני רוצה לאפשר ליוסי צרפתי מהמשמר החברתי ואז חבר הכנסת גפני.
<יוסי צרפתי: אני לא ארחיב על ועדת השרים שדובר עליה.
<יוסי צרפתי: עמדתנו היא ברורה.
<יוסי צרפתי: שום שינוי משמעותי בפיקוח הכנסת על הממשלה לא יתקיים כל עוד הוועדה הזאת לא תתקיים בצורה שקופה.
<יוסי צרפתי: נקודה שנייה שאני כן רוצה להתעכב עליה, למרות שזממנו קצר, זו היוזמה המדאיגה לאפשר לוועדות הכנסת לזמן גופים אזרחיים לשימועים.
<יוסי צרפתי: לא פחות ולא יותר, לשימועים.
<יוסי צרפתי: גם אם הם לא מופיעים, אז להטיל עליהם קנס.
<יוסי צרפתי: זה בכלל צעד אחד קדימה.
<יוסי צרפתי: זה צעד מאוד מסוכן, שמחוקקת שמבקשת להרחיב את הסמכויות שלה למקומות שחורגים לחלוטין מהגדרות התפקיד שלה.
<יוסי צרפתי: וגם בואו נהיה כנים עם עצמנו, נדבר על הרעיון האמיתי שעומד מאחורי היוזמה הזאת.
<יוסי צרפתי: זה פשוט לקיים משפטי שדה לארגונים אזרחיים בכנסת, נקודה.
<יוסי צרפתי: זה מהלך מאוד מסוכן.
<יוסי צרפתי: אני קורא לכם, חברי הכנסת, שימו לב לסעיף הזה שנכנס לתוך התיקון.
<יוסי צרפתי: אל תתנו לו יד.
<יוסי צרפתי: זה לא צחוק הסעיף הזה.
יואב קיש: אני יכול להגיד לך שאחד הדברים שדווקא מפריע לנו מאוד הוא שבדיונים שנעשים פה בוועדות השונות בכנסת, גופים ממשלתיים וגם אזרחיים - - -
<יוסי צרפתי: ממשלתיים זה דבר אחר.
יואב קיש: זה לא דבר אחר.
יואב קיש: גם גופים אזרחיים יכולים להגיע לפה.
יואב קיש: דרך אגב, יכלו לשמור על זכות השתיקה, לא רוצים לדבר זו זכותם.
יואב קיש: אבל אני רואה אלמנט של ביזיון לכנסת, שאנחנו עושים פה דיון על מתווה הגז וחברות הגז מחליטות לא להגיע.
יואב קיש: בעיני זה ביזיון, והדבר הזה הוא חלק מזה שבא לטפל בעניין הזה.
יואב קיש: אני מסכים אתך שצריך להיזהר ולעשות את זה מידתי ולא להיכנס למקומות מסוכנים.
יואב קיש: בעניין הזה אני מבין את החשש.
יואב קיש: אבל אני אומר לך שהרצון לשמור על כך שגם לוועדות הכנסת תהיה הסמכות להביא לפה את האנשים שצריך לדבר אליהם בעניינים ציבוריים, ראוי שזה יקרה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, תודה רבה שאתה מאפשר לי לדבר.
משה גפני: הנושא של החקיקה הוא התפקיד המרכזי של חברי הכנסת, בין בקואליציה ובין באופוזיציה.
משה גפני: החקיקה היא נשמת אפה של הכנסת.
משה גפני: כמובן הפיקוח הפרלמנטרי הוא דבר שמחויב המציאות, אבל המשטר שעליו אנחנו דנים זה הפרדת הרשויות.
משה גפני: יש הממשלה שהיא לא יכולה לחוקק, היא חייבת לבוא לכנסת.
משה גפני: היא צריכה את האישור של חברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, גם בקריאה הראשונה וכמובן בדיון אחרי זה בוועדה.
משה גפני: לא משנה באיזו ועדה מדובר.
משה גפני: הדיון בחקיקה הוא כאן, הוא לא נמצא בממשלה.
משה גפני: הממשלה לא יכולה ואסור לה מבחינת העיקרון של הפרדת הרשויות להציע הצעות איך אנחנו נחוקק, איך אנחנו נפקח, איך אנחנו נעשה את הדברים.