GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: לא צריך לחזק את הכנסת מול ציבור האזרחים, מול החברה האזרחית, ומבחינה זו אני חושב שהמנגנון הוא בכיוון הנכון, המנגנון שיש פה בהסדר הזה.
דב חנין: דוד, שב.
דוד ביטן: אני שומע.
יואב קיש: אני אצא לדבר אתך.
יואב קיש: יואל, תחליף אותי.
דב חנין: לא, אני צריך אותך.
דב חנין: אנחנו מקבלים פה סמכויות, ואני מסכים לגמרי שזה מטיל עלינו אחריות, כולל חובת ההתייצבות – עלינו חברי הכנסת, זה נכון.
דב חנין: יחד עם זאת, צריך להבין שהמנגנון הזה של הקוורום שאנחנו קובעים אותו בפעם הראשונה בכנסת הוא מנגנון שיש בו גם מורכבות, ואפילו הייתי אומר סכנות.
דב חנין: תחשוב למשל על מצב שנבצר מחבר כנסת חולה, יושב בבית.
דב חנין: הוועדה כבר התחילה בעבודתה, אז הוועדה הזו בעצם מתפקדת עם שמונה אנשים.
דב חנין: גם אם תוסיף, הבן אדם לא צבר את הפז"ם המתאים, אתה יכול להגיע למצב שאתה בעצם שיבשת את עבודת הוועדה.
דב חנין: הוועדה הזו למשל, שחברי איתן יעמוד בראשה, תהיה ועדה שאם היא תעבוד ברצינות, היא תעבוד לא מעט זמן.
דב חנין: היא לא יכולה להסיק מסקנות מחר בבוקר, זה המון המון עבודה.
דב חנין: אנחנו גם לא רוצים לאפשר מצב של מיעוט חוסם באמצעות שימוש בקוורום.
דב חנין: אנשים לא מגיעים לדיון, ואז נתקעת לך הוועדה.
דב חנין: כינסת את הוועדה בגלל איזושהי בעיה כזאת או אחרת, המיעוט מונע מהוועדה לעבוד.
דב חנין: לכן ההצעה שלי ברמה המעשית – וזה מחייב שינוי בתקנון הכנסת – שבנוסף להרכב, ייקבעו ממלאי מקום קבועים, שלא יוסיפו על מספר חברי הוועדה.
דב חנין: גם עליהם יחולו החובות שחלות על חברי הוועדה, אבל הם יוכלו להיחשב לצורך הדברים האלה, כדי שהוועדה תוכל לעבוד.
דב חנין: אגב, זה גם יוכל לאפשר השתתפות אולי לחברת כנסת כמו זהבה גלאון, שהיא תורמת לעבודה ולנושא הזה.
איתן כבל: אני רוצה לומר לאדוני שהתייחסנו לזה, ואמרנו שנעשה הכול לתקן בהתאם.
יואל חסון: חברת הכנסת ורבין נחמיאס.
איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לכולם.
איילת נחמיאס ורבין: ואו, כל הרעש הזה – רגע, זה מדהים שביטן גם בחוץ עושה לנו רעש.
איילת נחמיאס ורבין: זה יותר מדי חשוב בשביל שאני אתנהל כך.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני מעדיפה שתעביר את זכות הדיבור למי שמוכן לדבר.
איילת נחמיאס ורבין: חשוב לי שיושב ראש ועדת החקירה יהיה פה, יושב ראש ועדת הכנסת יהיה פה.
יואל חסון: ילין, אתה רוצה?
חיים ילין: אין לי שום בעיה, אבל יש לי הסתייגות בכלל לנוסח של הוועדה.
איילת נחמיאס ורבין: גם לי יש הסתייגויות, אבל אני חושבת שהם צריכים להיות נוכחים פה.
חיים ילין: אתה רוצה שאני אדבר בשביל מי?
יואל חסון: אם בא לך לדבר – דבר.
איילת נחמיאס ורבין: כיוון שמדובר באירוע בכל זאת מכונן של הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית, בוודאי בכנסת העשרים, אני חושבת שיש חשיבות שגם חברי הכנסת ידברו כשנוכחים פה העמיתים שלנו, בוודאי מי שיושב אתנו בוועדה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שחשוב שהם ישמעו את הרגולטורים, אני חושבת שחשוב שנשמע אחד את השני.
איילת נחמיאס ורבין: גם אני שהייתי מיוזמות ומתניעות הקמת ועדת החקירה הפרלמנטרית, יש לי הסתייגויות.
איילת נחמיאס ורבין: אני מציעה שאנחנו ניקח הפסקה, כדי שיסדירו פה את העניינים.
איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד באמת, בכל זאת – זאת לא ישיבת ועדה רגילה.
יואל חסון: מה שקורה שם בחוץ זה בסך הכול דברים שהם חשובים להמשך הדיון.
יואל חסון: אנחנו נמשיך את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: לא, מה שחשוב להמשך הדיון זה שישמעו את מה שיש לנו לומר.
יואל חסון: הם ישמעו, הדיון ממשיך.
איילת נחמיאס ורבין: אז בבקשה, אני מעדיפה לדחות את זכות הדיבור שלי.
יואל חסון: מיקי רוזנטל – אני לא רואה אותו פה.
חיים ילין: בוועדת הכספים.
יואל חסון: מישהו אחר רוצה את רשות הדיבור?
יואל חסון: נעבור לגופים.
יואל חסון: אילן פלטו, מנכ"ל איגוד החברות הציבוריות, בבקשה אדוני.
<אילן פלטו: כמו שאמרה חברת הכנסת איילת, חבל שאנחנו לא מדברים מול יושב ראש הוועדה.
יואל חסון: אני אספר לו.
<אילן פלטו: הצורך בכותרות של חברי כנסת, בעיקר לקראת הבחירות שאולי הולכות ומתקרבות, זה צורך באמת לגיטימי, אני מבין אותו, והוא צורך חשוב, אבל במקרה הזה הלכתם רחוק מדי, פשוט הלכתם רחוק מדי.
<אילן פלטו: בסוף לפי איך שזה נראה, הכותרת שיקבלו חברי הכנסת שרוצים לחוקק את החוק הזה, תהיה כותרת על המצבה של שוק ההון הישראלי.
<אילן פלטו: מה שקורה בהצעת החוק הזאת זה שאתם רוצים להכריז על המוות של שוק ההון הישראלי, חד וחלק.
<אילן פלטו: הוועדות האלו, שבעצם נועדו לעשות בסופו של דבר רק שיימינג לגופים במשק ולקבל כותרות על ידי חברי הכנסת, זה הדבר היחיד שהן יעשו.
<אילן פלטו: עם כל הכבוד לחברי הכנסת, ויש לי הרבה כבוד לחברי הכנסת ואני מכיר את חלקם אפילו ברמה האישית, אין להם באמת היכולת לעשות עבודה במובן הזה מול הרגולטורים בכל הנושאים המורכבים והמסובכים האלו, וחבל.
יואל חסון: דווקא העובדה שהם מבקשים בסמוך להקמת הוועדה לחוקק חוק שייתן לוועדה כלים, נותנת לנו את האפשרות לעשות כאן שיתוף ציבור אמיתי ולהבין באמת את הצרכים האמיתיים של שוק ההון ושל החברות הציבוריות ושל כל מי שעלולים או עשויים להיות מושפעים מהוועדה.
יואל חסון: לכן לדעתי זאת פעם ראשונה שמוקמת כאן ועדה פרלמנטרית, שגם מוסיפים לה כלים שיאפשרו גם לשמוע וגם להבין את המשמעויות של המהלכים הללו.
יואל חסון: אני חייב להעיר עוד משהו.
יואל חסון: על כל דבר ועל כל אחד אני יכול להגיד שהוא רוצה כותרות, גם אצלכם יש כאלה שרוצים כותרות.
<אילן פלטו: זה לגיטימי, כן.
יואל חסון: אי אפשר לבחון את העשייה של הכנסת על פני כותרות יותר או כותרות פחות.
יואל חסון: חברי הכנסת, באופן טבעי, בגלל שהם נמצאים – אגב, בניגוד אליכם ולאחרים שיושבים פה בשולחן – במערכת שקופה, כל אמירה שלהם וכל עשייה שלהם היא חשופה, ולפעמים היא כותרת חיובית ולפעמים שלילית, אבל זה לא בא על חשבון המהות והמשמעות של הכנסת בדבר ציבורי כל כך משמעותי שאירע כאן, והוא משמעותי מאוד.
<אילן פלטו: אז אני רק רוצה להוסיף, קחו את החקיקה שמונחת בפניכם, בוא נניח שמחר אחת מוועדות הכנסת רוצה להקים ועדת חקירה פרלמנטרית, נניח בנושא החלב.
<אילן פלטו: את שטראוס שהיא חברה ציבורית יזמינו מכוח החקיקה, את תנובה שהיא חברה פרטית, לא ציבורית, לא יזמינו, כי החקיקה לא חלה עליה.
<אילן פלטו: ההבחנה הזאת שבגלל שיש לנו פגמים בשפה העברית וקוראים לחברה שנסחרת בבורסה חברה ציבורית, כולם חושבים: אה, היא חברה ציבורית – היא שייכת לסקטור הציבורי, היא שייכת לציבור, זה לא נכון, זאת חברה שנסחרת בבורסה.
יואל חסון: אוקי, זאת סוגיה חשובה שהעלית, בסדר גמור.
<אילן פלטו: זאת חברה שנסחרת בבורסה, כי גם חברות פרטיות - -
איילת נחמיאס ורבין: כשהוא מדבר לעניין – הוא מדבר לעניין.
יואל חסון: היית צריך להתחיל בדברים האלה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, כשהוא מדבר לעניין – הוא מדבר לעניין.
<אילן פלטו: - - כי גם חברות פרטיות ניזונות מכסף ציבורי.
<אילן פלטו: מה אתם חושבים?
<אילן פלטו: שיש פה איזשהו כסף שהוא לא ציבורי?
<אילן פלטו: קרנות פרייבט אקוויטי שקיימות היום במדינת ישראל, מאיפה הן מביאות את הכסף?
<אילן פלטו: זה גם קרן ציבורי.
<אילן פלטו: הקרן שקנתה את תנובה בזמנו, קרן אייפקס, מאיפה יש לה כסף?
<אילן פלטו: זה כסף ציבורי.
איל ינון: אתה מציע להרחיב?
חיים ילין: מה שהוא אומר, שכאשר אתה בודק את החלב, גם את הפרה תבדוק.
חיים ילין: תרחיב, תרחיב.
<אילן פלטו: לעשות הבחנה - - -
איילת נחמיאס ורבין: הוא אומר לך שהמוסדיים נותנים כסף למטרות ציבוריות - - -
יואל חסון: היועץ המשפטי שאל אותך שאלה, אתה בעד להרחיב את החוק?
יואל חסון: אתה מציע להוריד את הציבוריות גם?
<קריאה: לגנוז אותו.
<אילן פלטו: אני אומר תעזבו את החברות הציבוריות, תתחילו קודם כל עם השרים וחברי הכנסת של משרדי הממשלה, שתחייבו אותם להגיע.
יואל חסון: הם חייבים להגיע.
<אילן פלטו: למה אתם הולכים ישר לחברות הציבוריות?
יואל חסון: אבל הם חייבים להגיע.
<אילן פלטו: תאמין לי, כל מידע שצריכים, מקבלים אותו ממי שרוצים.
<אילן פלטו: אני הייתי בחקיקה של חוק הריכוזיות.
איילת נחמיאס ורבין: לא לא, אל תגזים.
איילת נחמיאס ורבין: אל תגיד סתם דברים.
יואל חסון: אילן, הדברים שאתה אומר הם לא מדויקים, כי אותן חברות מגיעות כשהן רוחצות, כשזה נוח להן וכשזה משפיע עליהן, וכאשר לא נוח להן להגיע, הן לא מגיעות, או שהן שולחות נציגים לא משמעותיים או רלוונטיים.
<אילן פלטו: תאמין לי שאם הכנסת רוצה לדון בנושא מקצועי באופן יסודי ואמיתי, היא מקבלת את כל המידע שהיא רוצה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, היא תשלח - - -
<אילן פלטו: את רוצה לעשות שיימינג למנכ"ל - --
יואב קיש: תעשה פאוזה בבקשה.
יואב קיש: אני מצטער, רק עכשיו הגעתי, אני מוכן לשמוע בקצרה, אפילו תחזור על דבריך, בבקשה, אני מקשיב.
יואב קיש: רק תוריד את הטונים, אנחנו לא צריכים לצעוק פה.
<אילן פלטו: ההתייחסות שלי גם לגבי ועדת החקירה הספציפית וגם לגבי החקיקה החדשה שאתם מדברים עליה.
<אילן פלטו: אני אומר עוד פעם וגם פתחתי בזה, ואני יודע שזה אולי מרגיז ומעצבן, אבל לא יכול להיות שהצורך הלגיטימי של חברי הכנסת לקבל כותרות יבוא על חשבון שוק ההון הישראלי.
יואב קיש: הקול שלך חזק מדי, ביטן.
<אילן פלטו: אני אומר שלא יכול להיות שיעשו את הכול על חשבון שוק ההון הישראלי.
<אילן פלטו: אנחנו נמצאים במצב שבמשך שבע שנים הבורסה הולכת ומתייבשת.
יואב קיש: אבל אני אשאל אותך שאלה, בהנחה שהציבור והכנסת החליטו שהם רוצים לעשות את הבדיקה הזו, מה הבעיה שלך?
יואב קיש: שהבנקים וחברות האשראי הציבוריות יגיעו למקום הזה, או שהבעיה שלך היא ההכללה כחברות ציבוריות?
<אילן פלטו: יש לי גם בעיה בהכללה של חברות ציבוריות, נתתי את הדוגמה מקודם כשלא היית, שמחר ועדת חקירה רוצה לקיים דיון בנושא משק החלב במדינת ישראל, אז היא תזמין את שטראוס, כי היא חברה ציבורית וחייבת להגיע על פי הצעת החוק, אבל היא לא יכולה להזמין את תנובה, כי היא חברה פרטית שלא תגיע.
<אילן פלטו: זה לא יכול להיות מה שאתם עושים פה, אתם עושים הפליה.
<אילן פלטו: זאת פשוט חוסר הבנה מה זאת חברה ציבורית.
<אילן פלטו: בגלל שקוראים לזה "ציבורית", חושבים שזה סקטור ציבורי או שזה שייך לציבור.
איילת נחמיאס ורבין: אל תגזים.
יואב קיש: לא צריך לזלזל.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני מניחה שאתה יודע שאני מבינה היטב את הניואנס.
איילת נחמיאס ורבין: לא צריך להגיד שלא מבינים.
איילת נחמיאס ורבין: אפשר לטעון טענות אחרות, בלי להגיד שלא מבינים.
<אילן פלטו: אני חוזר עוד פעם, תחשוב על בעל חברה פרטית שיושב היום במדינת ישראל ושוקל האם להנפיק בבורסה במדינת ישראל - -
<אילן פלטו: הוא מסתכל על החוק הזה.
יואב קיש: אני יכול להגיד לך מה דעתי לגבי זה.
יואב קיש: ראשית, אמרתי לך שאני בהחלט מוכן במהלך הדיונים פה על החקיקה לשקול צמצום של ההגדרה – לא, אני לא רוצה להרחיב, אני מוכן לצמצם את הנושא של חברות ציבוריות רק לאותן חברות שרלוונטיות לפחות בשלב הזה לוועדת החקירה.
איתן כבל: חבר'ה, אבל לא להגזים.
איתן כבל: סליחה, מה ההגזמה הזאת?
יואב קיש: בדיוק, אם בא עכשיו אדם פרטי שרוצה להנפיק את החברה שלו וחושש מלהיכנס לוועדת חקירה פרלמנטרית, זה נראה לי הזוי, מה אני אגיד לך?
<אילן פלטו: למה?
יואב קיש: כי אתה לא צריך למצוא את עצמך בוועדת חקירה פרלמנטרית.
<אילן פלטו: חבר הכנסת קיש, אתה היית כבר בהרבה ועדות וגם אני הייתי כבר בהרבה ועדות בכנסת.
<אילן פלטו: ברוב הוועדות אנחנו רואים מה אנחנו עושים בוועדה.
יואב קיש: אבל מה בין זה לבין ועדת חקירה פרלמנטרית?
<אילן פלטו: שיימינג, איתן - - -
איתן כבל: אילן, בוא לא נחלק לאחראיים ולא לאחראיים.
איתן כבל: קודם כל, בוא נוציא את הטרמינולוגיה הזאת, שיש כאן אחראיים ויש כאן לא אחראיים.
איתן כבל: בינתיים אנחנו פה לא בגללנו בסיטואציה הזאת.
<אילן פלטו: בגלל מי?
איילת נחמיאס ורבין: בגללנו?
איתן כבל: במקום למצוא את הדרך להתנפל עלינו ולעשות את הכול שחור, אני מנסה להגיד לך בנקודה הזאת שאתם יכולים לבוא, אנחנו לא מחפשים עכשיו לתלות ורוצים לחדש את מגילת אסתר.
איתן כבל: אם יש לכם הצעות קונקרטיות שיודעות לחבר אותנו – לא יעזור, אתה טוען שאני שופך את המים, אתה בהתנהלות שלך שופך את כל המים, כי אתה לא נותן לי פתרונות.
איתן כבל: אתה אומר: אתי אל תתעסק, כי יכול להיות שיקום איזה מישהו.
יואב קיש: אני מחוץ לבקרה שלכם.
<אילן פלטו: חס וחלילה.
איתן כבל: אילן, אנחנו מכירים איזה שניה וחצי.
איילת נחמיאס ורבין: היה חשוב לי לדבר כשאתם כולכם נוכחים פה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מודה, אני ביקשתי את רשותו של יואל לדבר יותר מאוחר.
איילת נחמיאס ורבין: לאילן פלטו, אני מתנצלת בשמו במידה מסוימת, יש נטייה להגיד דברים נכונים בצורה הלא נכונה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה רגע לפני כן להתחיל בוועדת החקירה, שהתחלנו את ההתנעה שלה לפני חצי שנה, ואילן בניגוד לאופן שבו אתה מציג את הדברים, אנחנו לא נמצאים פה בגללנו.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נמצאים פה בגלל בעיה מאוד מאוד גדולה, שכל פעם צפה ובאה, וכל פעם אגב נפתרה בכל מיני טלאי על טלאי רגולטורי, גם כשאני לא הייתי בכנסת, בין אם מדובר ביועצים להסדרי חוב שעולים המון המון כסף, והם מונעים למשל בעיניי סכומי עתק שהיו יכולים לחזור לציבור.
<אילן פלטו: אני חולק עליך שיש בעיה בכלל.
איילת נחמיאס ורבין: הכלל פה שאני יכולה להפריע לך, אתה לא יכול להפריע.
חיים ילין: אתה לא יכול להתפרץ כשאף חבר כנסת מדבר.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שוועדת החקירה הזאת היא חשובה, אני חושבת שהיא חיונית.
איילת נחמיאס ורבין: אם לא הייתי חושבת ככה, לא הייתי מתמידה בעקשנות שלי בעניין הזה, שצריך להקים את ועדת החקירה מבלי לחפש לעשות את השיימינג.
איילת נחמיאס ורבין: את השיימינג לא אנחנו עשינו, אנשים עשו לעצמם, עם כל הכבוד אילן, ואתה לא תטיל עלינו את האחריות לאותם אנשים, לאותם "לווים עם הילה" כפי שמגדיר אותם בנק ישראל, לאופן שבו הם התנהלו הבנקים מולם, לאופן שבו הם מנהלים את החיים שלהם אחרי, לאופן ניהול ההלוואה ומתן האשראי.
איילת נחמיאס ורבין: יש פה מיליון ואחד דברים, ואתה יודע גם שאני מבינה בזה משהו.
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך יותר מזה, בגלל שישבתי בדירקטוריונים, עם כל הכבוד, אתה לא תבוא לפה לכנסת ותאמר לנו: אני יושב בוועדות כנסת, אני רואה איך הן מתנהלות.
איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה להגיד בדיוק באותה מידה: אני יושבת בדירקטוריונים, ישבתי 15 שנים, אני יודעת איך חלק מהם מתנהלים.
איילת נחמיאס ורבין: אני כנראה סביב השולחן הזה היחידה שיכולה להגיד - - -
דוד ביטן: - - - על מה אתה מדבר?
דוד ביטן: אתה רוצה שנתחיל בביקורת עליכם?
דוד ביטן: יפה, אז תתחילו לעשות את העבודה.
דוד ביטן: אל תתנו מיליארדים לאנשי עסקים בלי שום גיבוי לכלום, שאחר כך בונים בניינים בלאס וגאס, אז איפה אתם?
יואב קיש: ביטן, תן לאיילת.
יואב קיש: ביטן, אני אתן לך זכות דיבור.
יואב קיש: בבקשה איילת.
<אילן פלטו: במדינת ישראל הם בעלי היציבות הכי גבוהה מכל העולם.
דוד ביטן: כן, מה זה יציבות, לא נשאר כסף באף - - - מי מקבל פנסיה?
יואב קיש: ביטן, אני אתן לך זכות דיבור, אבל עכשיו אתה מפריע לאיילת.
דוד ביטן: פנסיות נגמרו, אין פנסיה לאף בן אדם, מספיק כבר עם זה.
איילת נחמיאס ורבין: הבעיה שאין פנסיה לכל בן אדם לצערי לא נובעת מזה, אבל בהזדמנות אתה ואני ניכנס לזה, היא לא מהדברים האלה.
איילת נחמיאס ורבין: אגב, זו הזהירות שמתחייבת מאתנו, איתן, בוועדת החקירה הפרלמנטרית, לא לגלוש באמת למקומות של פופוליזם מיותר ולמקומות שבהם צריך להגיד: כן, הפנסיות נגמרו.
איילת נחמיאס ורבין: הפנסיות, לצערי, במדינת ישראל לא נגמרו בגלל הדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו, מחובתנו לוודא שלא תהיה העדפה בלתי הגיונית ולא מתקבלת על הדעת במתן אשראי במדינת ישראל ובאופן ההתנהלות בין "לווים עם הילה" לבין הלווה האנונימי, וזה מה שהתחלנו לנסות לעשות בוועדת המשנה, והמפקחת על הבנקים כבר היתה בדיון ומנהלת רשות שוק ההון מגיעה לדיון בשבוע הבא.
איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שיש לי מחלוקת עם חבריי ויכול להיות שאנחנו נצטרך לקיים דיון מעמיק גם עם איל, לראות איך אנחנו מטפלים בנושא הזה.
איילת נחמיאס ורבין: יש בעיה, ואתם פשוט לא מכירים אותה.
איילת נחמיאס ורבין: ועוד איך באות אלינו חברות ובאים אלינו גופים ובאים אלינו ארגונים כמוכם, כמו איגוד החברות הציבוריות, ומבקשים מאתנו לעזור, כשיש חקיקה שהיא נראית בעייתית.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אם אנחנו רוצים להזמין מישהו לדיון, פתאום כולם מתאיידים.
<אילן פלטו: אני תמיד מגיע.
<אילן פלטו: אני מתחייב תמיד להגיע.
איילת נחמיאס ורבין: אילן, עם כל הכבוד, אתה גוף שמייצג סוג של איגוד.
איילת נחמיאס ורבין: אני לפעמים רוצה לשמוע, מה לעשות, כשאני חושבת שבנק הבינלאומי לא מתנהג כמו בנק הפועלים, ובנק לאומי לא מתנהג כמו בנק דיסקונט.
<אילן פלטו: זה מנוגד למה שאת אומרת, הכנסת צריכה להסתכל בראייה רוחבית, על הכול ביחד.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה ללמוד מהתנהלויות, והגופים האלה גם יודעים לפנות אלינו באופן אישי.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קיש, אני רוצה להגיד לך עכשיו איפה נמצאת הבעיה האמיתית.
איילת נחמיאס ורבין: אני מסתכלת על הרגולטורים, ותראו איך bad cases make bad law, כי כשאני פונה לרגולטור ומבקשת דוחות – ואני חושבת שיש כאן רגולטור אחד לפחות שיודע שפניתי וביקשתי והצעתי 1,001 גרסאות, איך הדוח יוצג בפנינו – מושחר, יוצג רק לחבר הכנסת איתן כבל ולי, יוצג בצורה מצומצמת, 1,001 פתרונות, הרגולטור ענה לי בשלילה.
איילת נחמיאס ורבין: הרגולטור ענה לי בשלילה.
יואב קיש: רגע, את לא רואה בעיה כזו?
איילת נחמיאס ורבין: אני רואה בעיה מאוד גדולה אצל הרגולטורים.
יואב קיש: אוקי, אז זה מה שאני אומר.
איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאני אומרת, הבעיה הגדולה היא שם.
איילת נחמיאס ורבין: לפני שאתה מטפל בחברות הציבוריות, תטפל באופן שבו הרגולטורים באים.
יואב קיש: נכון, זה גם ייפתר, זה בוודאי, זה בהצעת החוק.
איילת נחמיאס ורבין: אני בתור מי שיזמה והתניעה את ועדת החקירה יחד עם איתן כבל, אומרת לכם שפה אנחנו צריכים רגע לקחת צעד אחד אחורה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה עם איתן בדבר אחד, אנחנו לא יכולים למצוא את עצמנו – דיברנו על זה שלשום לדעתי – שכל הזמן נלך לבית משפט כדי לקבל מסמכים וכל מיני דברים.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים למצוא את הדרך.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם, צודק יואב קיש במה שהוא אמר לכם, תביאו הצעה איך אתם חושבים שכן.
איילת נחמיאס ורבין: הכנסת יכולה לשתף פעולה בצורה יותר טובה או יותר נכון, אתם תואילו בטובכם – לא שאתה באופן אישי לא מגיע – החברות הציבוריות להסביר עצמן לכנסת, לא רק כשנוח להן, לא רק כשהן רוצות מאתנו שנשפיע על דבר חקיקה כזה או אחר, כי אתה יודע טוב מאוד שזה קורה.
איילת נחמיאס ורבין: אתם מחפשים לייצר איזון?
איילת נחמיאס ורבין: ככה מייצרים איזון, גברותי ורבותי, כשמשתפים פעולה, כי אם לא, בסוף מקבלים חוק כזה, שגם לי יש בעיה אתו.
יואב קיש: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.
יואב קיש: מיקי רוזנטל לא פה, נכון?
חיים ילין: אמרתי לך שהוא בוועדת הכספים.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני לא אוהב ועדות חקירה פרלמנטריות.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא אוהבת להזדקק לוועדות חקירה פרלמנטריות.
חיים ילין: זה הניסוח המשפטי הנכון.
חיים ילין: אני לא חושב שאנחנו אלה שמייבשים את שוק ההון, אדוני היקר.
חיים ילין: אני חושב שאנחנו לא אחראים בכלל על כל מה שקורה היום במדינת ישראל.
חיים ילין: אני שותף שנתיים לרפורמה שמוביל שר האוצר, ואני לא מהקואליציה, ואני לא מאלה שהצביעו על שר האוצר, ועדיין אני חושב שאחרי כל כך הרבה שנים, אם הרגולטורים מוכנים להתחיל להבין שהשוק צריך להיות יותר משוכלל – בגלל זה הוא מתייבש – ולפתוח את הדלתות, יפה, אנחנו קצת מבינים אם אנחנו ככנסת מחוקקים חוקים וגם מתווכחים עם כל מי שנמצא פה ממול כל הזמן, בסוף מגיעים למשהו, שאני חושב שהוא הרבה יותר טוב ממה שקיים היום.
חיים ילין: להגיד שאנחנו אחראיים?
חיים ילין: תסתכל משמאלך ותבין מה קרה בשוק הזה ותסתכל על עצמך מה קרה בשוק הזה במשך שנים – היעדר תחרות, היעדר אופק.
חיים ילין: אנחנו מדינה קטנה, כולם רוצים להרוויח.
חיים ילין: כשכולם רוצים להרוויח, אין תחרות.
חיים ילין: אף אחד לא רוצה להפסיד, שזה שוני מהותי בכלל בתפיסה.
חיים ילין: אני מציע לך, אם אתה רוצה להשיג דברים, לא לזלזל בחברי הכנסת.
חיים ילין: אנחנו חלק מציבור, יש צדיקים, יש בינוניים ויש גם רשעים, מכל הצדדים.
חיים ילין: אל תחפש, כי אתה לא תשיג שום דבר.
חיים ילין: בסוף תצטרך לשלוח כמה עם שרוכים כתומים שיבואו לדבר עם כולם פה.
חיים ילין: עזוב, חבל, חבל על הכסף וחבל לתקוף, כך לא משיגים שום דבר.
חיים ילין: אבל הגענו למצב שאני כבר מתריע עליו מהיום הראשון שאני פה בכנסת, כי לפני זה שמעו דברים אחרים אצלי באזור.
חיים ילין: על חשבון מי בא?
חיים ילין: זה כסף ציבורי, בסוף זה נלקח מהציבור.
חיים ילין: שודד שמגיע עם פתק לבנק, שודד את הבנק ונכנס לכלא.
חיים ילין: מי שמקבל מתנה ולא מחזיר, אף אחד לא מואשם, לא מי שנתן את האשראי וגם לא מי שקיבל ולא החזיר, כלום, נאדה, איפה אנחנו, שאנחנו צריכים בסוף לשמור על הציבור?
חיים ילין: הרי בסוף מה יקרה?
חיים ילין: היינו פה לפני כמה שנים – אני לא הייתי פה – שהפנסיות שלנו עמדו בסכנה, אתה יודע למה, דווקא מהיעדר תחרות, בגלל שהיה אג"ח מובטח, שתו קפה ותה בשעה 10:00, 12:00 ו-14:00 אף אחד לא עשה שום דבר כי היו אג"חים מובטחים.
חיים ילין: ברגע שזה נגמר, התחילה סכנה שנייה, מה היתה הסכנה השנייה?
חיים ילין: שאנשים יכולים להגיע לגיל פרישה ולא יקבלו את מה שחסכו במשך כל השנים שלהם.
חיים ילין: גם זה טופל.
חיים ילין: הנקודה שאנחנו מטפלים תמיד לאחר המעשה, ואני מנסה להביא לפחות את הרוח הזאת להסתכל קדימה מה יכול לקרות.
חיים ילין: מה שהיה היה, מת, אני גם יודע שחלק מהרגולציה טיפלה בזה, אבל לא זאת הנקודה.
חיים ילין: איפה אנחנו נמצא את עצמנו עוד פעם עם כסף ציבורי שילך לאיבוד?
יואב קיש: בעשר וחצי אנחנו סוגרים את הפרק הזה בישיבה ומצביעים על הנייר הזה.
חיים ילין: יש פה נייר עבודה ואני מכיר מה זה ועדות.
חיים ילין: אם אתה סוטה ימינה או שמאלה מהמנדט שאתה מקבל פה, אתה בבעיה.
חיים ילין: אני רוצה להוסיף – למרות שזה מובן מאליו, כשקיבלתי את זה אתמול בשעה 12:30 בלילה, כמובן שאין למי להעיר, אני קיבלתי את זה ב-12:30 בלילה, מה לעשות?
יואב קיש: לא, הוצאנו את זה אחר הצהרים.
יואב קיש: אתה לא חבר ועדת הכנסת, בגלל זה.
חיים ילין: אין פה עניין של ביטחונות.
חיים ילין: המילה ביטחונות לא מופיעה פה.
חיים ילין: למרות שכולם יבדקו אותה, אני מבקש להוסיף אותה.
יואב קיש: אז אפשר להוסיף, נוסיף.
יואב קיש: ארבל, להוסיף את המילה ביטחונות.
חיים ילין: כשיש ביטחונות טובים, לא מעניין אותי מה האשראי שמקבל הבן-אדם, אם יש ביטחונות נכונים.
חיים ילין: הרגולטור גם צריך לבדוק את הדברים האלה.
חיים ילין: לכן זה חייב להופיע בשני הצדדים, גם במה שאנחנו צריכים לחקור וגם ללמוד ביחסים של הביטחונות, וגם בסעיף ב' של הרגולטור.
חיים ילין: למרות שהרגולטור בדיעבד עשה כל מיני דברים, בוא נשים את זה פה, כדי שנבין גם איך הרגולטור עבד ביחס לביטחונות.
<שמואל האוזר: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש, תודה רבה לחברי הכנסת.
<שמואל האוזר: קודם כל אני רוצה לומר באופן הכי ברור, שאני לא מתנגד להקמת ועדת החקירה בעניין החובות של פישמן או בכל עניין אחר.
<שמואל האוזר: אני לא באתי לטעון כנגד ועדת החקירה, אני בעד חקיקה שגם מחייבת רגולטורים, אם זה לא ברור, וכל תאגיד סטטוטורי וכל גוף מתוקצב שיגיע ויופיע בפני ועדת החקירה.
<שמואל האוזר: עוד לא קרה שרשות ניירות ערך התבקשה לבוא ולא הגיעה.
<שמואל האוזר: אבל אני שומע מכם שאתם מדברים מדם לבכם להגנה על הציבור.
<שמואל האוזר: אני רוצה להגיד, לא רק שאני מדבר מדם לבי, מה שאני הולך להגיד עכשיו, אלא משום שנקודת המבט שלי היא רק הציבור, אין משהו אחר.
<שמואל האוזר: נקודת המבט שלי היא רק הגנת הציבור.
<שמואל האוזר: אני מבקש להסביר בכמה מילים, מדוע ההצעה הזאת שנוגעת לחברות הציבוריות, כל מה שכתוב שם בסעיף 5ב ואילך, היא הרסנית לבורסה, היא הרסנית לעולם החברות הציבוריות, היא הרסנית למשק.
<שמואל האוזר: חבר הכנסת איתן כבל, בתור מדרשיסט לשעבר, בשבוע הקרוב פרשת בלק, ושם בלעם מתבקש לקלל את עם ישראל, והוא בא לקלל ויצא מברך.
<שמואל האוזר: בהצעה הזאת, שכוללת את האפשרות לפנות לחברות הציבוריות, אני רוצה להסביר לכם מדוע אני מבין שאתם באים לברך, אבל ההצעה הזאת תגרום לכך שלמרות הכוונה הזאת, התוצאה תהיה מקוללת, ואני רוצה להסביר מדוע.
<שמואל האוזר: ראשית, צריך להבין שבניגוד לבנקים וחברות ביטוח, חברות ציבוריות לא חייבות להיות חברות ציבוריות, הן יכולות להיות פרטיות, הן יכולות לגייס במקומות אחרים.
<שמואל האוזר: הצעת החוק הזאת תרתיע חברות ציבוריות.
<שמואל האוזר: התגובה של יזמים היא שהם לא ירצו לבוא, התגובה של חברות קיימות שירצו להימחק.
<שמואל האוזר: אנחנו עושים מאמצי על בדחיפה שלכם – אני דיברתי פה כמעט עם כל חברי הכנסת – כשאתם מבקשים לעודד את שוק ההון, כשאתם מבקשים לעשות הקלות, כשאתם מבקשים שיפעל כמו שצריך, אנחנו שם, אנחנו עושים.
<שמואל האוזר: לפני כמה שבועות דיברתי עם יזם, שסיפר לי שהוא יכול לגייס בבורסה בריבית של 3.5%, ובבנקים הציעו לו 6.5%, והוא אומר לי: אבל אני חושש להנפיק, בגלל שברגע שאתה הופך להיות חברה ציבורית – בלי שום קשר לוועדה הזאת – אתה הופך להיות שק חבטות.
<שמואל האוזר: נמצא פה גם איתי שעושה פה ימים כלילות לקדם את הבורסה.
<שמואל האוזר: אנחנו משתדלים לקדם את הבורסה.
<שמואל האוזר: מה יגיד היזם?
<שמואל האוזר: היזם הזה יגיד, שהוא רק שומע את ההצעה, וכבר לא משנה כל כך אפילו מה היא, כשהוא שומע את ההצעה, הוא יגיד: אני לא רוצה.
<שמואל האוזר: זה לא נגמר רק בזה, מה הוא יעשה?
<שמואל האוזר: אני רוצה רק שתבינו מהדוגמה הזו, הוא ילך לגייס בבנק.
<שמואל האוזר: במקרה הטוב הוא יגייס מהבנק והוא ישלם עוד 3%, וכל השירותים שלא יתייקרו ב-3%, זה במקרה הטוב.
<שמואל האוזר: במקרה הרע, הוא יגיד: אני לא רוצה בכלל להיות בישראל.
<שמואל האוזר: מי מפסיד?
<שמואל האוזר: עם ישראל מפסיד, התחרות מפסידה.
<שמואל האוזר: גם התחרות מפסידה, בגלל שהבורסה לא תהווה תחרות, וכמובן המחירים נפגעים.
<שמואל האוזר: אנחנו עושים גם מאמצי על לשכנע חברות ישראליות שרשומות למסחר בחו"ל, שתבואנה להירשם בישראל.
חיים ילין: יש לי שאלה, אני אגיד לך מה אתה אמרת.
חיים ילין: לפי השיטה שלך, אם מחר בבוקר הבנקים היו מורידים את הריבית, אף אחד לא היה יוצא משוק ההון.
<שמואל האוזר: אני לא אמרתי את זה.
חיים ילין: אבל זה מה שאתה אומר בין השורות.
יואב קיש: חיים, אתה רואה?
יואב קיש: זה לא רלוונטי עכשיו לדיון.
יואב קיש: הוא מעלה חשש, ששמעתי אותו מהרבה כיוונים.
<שמואל האוזר: אני שואל אתכם, אתם חושבים שגיל שוויד מצ'ק פוינט או שיש אלה ממובילאיי אמנון שעשוע ישקלו לבוא להירשם בבורסה, כשהם יחשבו שיש סיכוי שיעשו להם איזה מצעד של שיימינ?
<שמואל האוזר: לא, הם לא יבואו.
<שמואל האוזר: הם לא ירצו לבוא לכאן, הם לא יבואו בתנאים האלה, כי אין דברים כאלה.
יואב קיש: אם הם ייכנסו למצב של חקירה פרלמנטרית, בארצות הברית יעשו להם בית ספר, כשפה עוד לא התחילו אפילו כיתה א'.
דוד ביטן: - - - תחשוב על זה פעם אחת.
<שמואל האוזר: אני רוצה להציע לכם הצעה, אבל אני רק אומר, כי אתם מגבילים אותי בזמן, שאתם יכולים להגיד שלא יפחידו אותנו, אתם באמת יכולים להגיד.
<שמואל האוזר: אתם יכולים להגיד שזה לא מפחיד אתכם, ואתם יודעים מה?
<שמואל האוזר: זה גם לא מפחיד אותם, כי מה יקרה?
<שמואל האוזר: אותן חברות יגידו: אין בעיה, יש שני מצבים: אחד, אנחנו לא נהיה חברה ציבורית.
<שמואל האוזר: חברה ציבורית היא חברה שקופה.
<שמואל האוזר: כל מה שאתם יודעים על חברות ציבוריות זה בגלל כל הגילוי שאנחנו מבקשים.
<שמואל האוזר: אנחנו יודעים לעקוב אחרי החברות, הכול גלוי.
<שמואל האוזר: אותה חברה שתגייס בשוק ההון בדרך אחרת, היא נכנסה לחשיכה, לא תדעו שום דבר.
<שמואל האוזר: כפי שאמר אילן, אותם משקיעים מוסדיים יבואו לשם וישקיעו שם, אבל אתם מתמקדים רק על החברות הציבוריות.
<שמואל האוזר: זה לא הגיוני.
יואב קיש: שמוליק, אני רוצה להיות יעיל.
יואב קיש: אמרת שיש לך משהו פרקטי, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: זה נושא שאנחנו עוד נדון בו הרבה בוועדה.
יואב קיש: אנחנו דנים פעם ראשונה בשינוי חקיקה, לא נצביע עליו היום.
יואב קיש: אבל זה דיון ויהיו עוד ישיבות ואנחנו נתייחס לנושא הזה בכובד ראש.
יואב קיש: אני מבין את החשש.
<שמואל האוזר: אנחנו נגרום במו ידינו לפגיעה, אנחנו נגרום לחברות האלה להיכנס לחשכה ולא להיות שקופות.
<שמואל האוזר: אתם גם לא מבקשים מחברות שהן לא ציבוריות, אז בסדר, הן לא יהיו חברות ציבוריות – זה במקרה הטוב, במקרה הרע הן יגידו: לא רוצים לעשות אתך עסקים.