GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר שטרן: הדברים האלה לא נכונים על כל חוק אחר, שמהרגע שהכנסת הזאת תחוקק ותקבע תאריכים, תבוא הממשלה ותגיד: תנו לנו עוד 15 יום, כי אולי נרצה לעשות שינויים.
אלעזר שטרן: למה אני כחבר כנסת וחבר בוועדת הכנסת צריך לקחת הסבר כזה, שהוא הסבר על פניו גנרי, שהוא יכול לחול על כל החוקים ללא התוכן שלהם, ולהגיד שמעכשיו כל חוק שנעשה, אחרי שנקבע תאריך ניתן עוד 15 יום, כי אולי ראש הממשלה או שר התקשורת יגיד: אולי נרצה לעשות שינויים, אז בואו תדחו את זה.
מרב מיכאלי: רן, זאת לא אשמתך כמובן שאתה צריך לייצג פה את הדבר הזה, אבל התשובה שכך זה יעבוד בצורה מסודרת היא ממש לעג לרש.
מרב מיכאלי: אין שום דבר בקשר לחוק הזה, אין שום דבר בקשר לתאגיד הזה, אין שום דבר בקשר לשידור הציבורי שעבד בצורה מסודרת.
מרב מיכאלי: הממשלה הזאת באופן כללי לא מחוקקת בצורה מסודרת.
מרב מיכאלי: אגב, מה שאתה אמרת, אלעזר, ההפך הוא הנכון בממשלה הזאת.
מרב מיכאלי: מחוקקים בחיפזון, בהיסטריה, בטירוף.
מרב מיכאלי: כל הזמן קיצור, כל הזמן פטור, כל הזמן אומרים: מקסימום נשנה אחר כך, עכשיו דחוף לנו להעביר את הרפורמה הזאת, עכשיו להקים את הדבר הזה, מקסימום נשנה.
מרב מיכאלי: הרי אנחנו מתמודדות עם זה בוועדות ובמליאה.
מרב מיכאלי: אבל פתאום כשמדובר כאן אומרים: לא, אי-אפשר, צריך להיות מסודר.
מרב מיכאלי: אין דבר שנעשה בצורה פחות מסודרת מהמחיקה, מהרמיסה, מהדריסה, מהפירוק, מההריסה של השידור הציבורי בישראל.
מרב מיכאלי: החל מהחקיקה המקורית שסגרה באופן חד-צדדי, אחרי שהיה למדינה הסכם חתום עם עובדות ועובדים ברשות השידור, ובאופן חד-צדדי ביטלה את ההסכם הזה וסגרה רשות ממלכתית בהינף יד.
מרב מיכאלי: רשות שהיא מאבני היסוד של המדינה הזאת.
מרב מיכאלי: דרך זה שכבר דחו את מועד עליית התאגיד, דרך זה שכבר שינו את המבנה שלו, ועכשיו שוב באים לעשות טלאי על טלאי ומשנים את הדעה הלוך וחזור.
מרב מיכאלי: מסודר זה לא.
מרב מיכאלי: אני חייבת להצדיק את אדוני חבר הכנסת אלעזר שטרן.
מרב מיכאלי: השבועיים האלה הם לא מה שיעשה את ההבדל.
מרב מיכאלי: רוצה הממשלה לשנות את החקיקה של התאגיד, אדרבה, תתכבד ותשנה את החקיקה של התאגיד.
מרב מיכאלי: ייקח שבועיים, ייקח חודש, ייקח שנה, ייקח כמה זמן שייקח.
מרב מיכאלי: וכמו שאמרתי, הממשלה הזאת יודעת לחוקק חקיקת בזק ברוך השם.
מרב מיכאלי: אגב, כמו שעכשיו, באמת ההזיה שאנחנו מתכנסות בין יום השואה ליום הזיכרון בשביל להזיז בשבועיים את מועד עלייתו של התאגיד במקרה הטוב היא מעוררת אי נוחות קשה מאוד.
מרב מיכאלי: יש פה זילות של הממשלה ושל הכנסת בחוק עצמו.
מרב מיכאלי: אני מסתכלת על עצמי כעל אזרחית, היחס לחוק – משנים כל כך בקלות, כל כך באגביות.
מרב מיכאלי: כל הזמן מזנבים, משנים את החוק.
מרב מיכאלי: איך אני כאזרחית צריכה להתייחס לחוק, אם הממשלה והכנסת מתייחסת לחוק בצורה כל כך זולה?
יואב קיש: איתן ברושי, בבקשה.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עוד מעט נדליק משואות לתפארת מדינת ישראל, ואתמול השתתפתי בעצרת בלוחמי הגטאות ושלשלום בתל-יצחק, והמעבר הזה בין השואה והתקומה, והופיע הנשיא לשעבר הגרמני והנשיא של היום חברנו ריבלין – אתה רואה את הסתירה הזאת, ואתה לא מבין את הממשלה.
איתן ברושי: ממשלה שכמעט התפרקה, ועוד לא גמרה לאחות את הקרעים על חוק לא מובן, לא צריך אותו, לא מועיל ולא צודק, היא עכשיו מנסה כאן, בשולחן הזה, באחריותך – אולי לא בחרת בזה, חברי קיש – להביא הצעה לא מובנת בעיתוי תמוה, על דבר שהוא לא גורלי למדינת ישראל.
איתן ברושי: במקום לאחד, כל הזמן מדברים על אחדות, מביאים את הדברים הכי מפצלים בעיתוי הכי לא נכון.
איתן ברושי: באמת, צריך להיות כל כך שלומיאלים בשביל להביא את הדיון הזה עכשיו לכאן, בסעיף לא חשוב, בעיתוי אומלל.
איתן ברושי: על מה?
איתן ברושי: באתי לכאן אפילו בבוקר בזמן, כי אני חושב שכאשר קוראים לנו אנחנו צריכים להתייצב.
איתן ברושי: זה מקום העבודה שלנו.
איתן ברושי: אנחנו לא מומחים בשליחויות בכל העולם.
איתן ברושי: פה התרגלו בכנסת, שמי שבחו"ל הוא מקוזז, היתר מגיעים.
איתן ברושי: אז אנחנו מגיעים.
איתן ברושי: אנחנו אסירי ציון, אנחנו מגיעים.
שולי מועלם-רפאלי: בוא לא נהפוך לזילות את המושג "אסירי ציון".
איתן ברושי: מי שהופך לזילות זה הכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: רק על המושג "אסירי ציון".
איתן ברושי: ממתי את מקור הסמכות המוסרית פה?
שולי מועלם-רפאלי: חס וחלילה.
איתן ברושי: אז תירגעי.
איתן ברושי: שמענו אותך.
יואב קיש: זכות הדיבור של איתן ברושי.
יואב קיש: איתן, אל תעיר לה הערות, אני מעיר לה.
איתן ברושי: אנחנו נתנגד לחוק הזה.
רוברט אילטוב: גם טיבי הוא אסיר ציון.
איתן ברושי: השאלה היא לא מה נצביע היום.
איתן ברושי: מי שמתנגד לחוק, יתנגד לכל השלבים בדרך אל החוק, משום שהוא לא ראוי ולא מוצדק, ולא בעיתוי הזה, ולא מוצדק המהלך הזה.
איתן ברושי: דבר שני, יש גבול לשימוש בפטור.
איתן ברושי: יש פה יועצות משפטיות, איפה הגבול של השימוש בפטור?
יואב קיש: אין גבול.
יואב קיש: יש לוועדה שיקול דעת.
איתן ברושי: בדיוק זאת הנקודה, איפה שיקול הדעת.
איתן ברושי: יש פה המון חוסר שיקול דעת.
איתן ברושי: אם היה שיקול דעת, לא הייתה מתכנסת הישיבה היום.
איתן ברושי: חוסר שיקול הדעת הוא מה שמאפיין את הטיפול בכמה נושאים, בוודאי בנושא הזה, ויעידו על כך המחלוקות.
איתן ברושי: ראיתי עכשיו בדיווח, שאם לא תהיה רשת "מורשת" בחוק, אז גם חלקים נוספים בקואליציה יצביעו נגד החוק.
איתן ברושי: לכן זה לא מבושל, זה לא מתואם, זה לא בזמן, זה לא במקום, זה לא צודק.
איתן ברושי: בכל מקרה אני רוצה לומר שני דברים, אדוני היושב-ראש, שכדאי להגיד אותם בכל מקרה.
איתן ברושי: אחד, הטילו עליך פה שליחות.
איתן ברושי: מזמן לעוזר לא הייתה שליחות כזאת.
<רן שטרית: עוזר?
איתן ברושי: גם אני הייתי עוזר.
איתן ברושי: האחד, השידור חייב להיות בירושלים.
איתן ברושי: אין מנדט להוציא שידור מחוץ לירושלים.
<רן שטרית: אין כוונה כזאת, אדוני.
איתן ברושי: בינתיים שכרתם מבנים במודיעין.
<רן שטרית: זה התאגיד.
איתן ברושי: דבר שני, אין פגיעה בעובדים.
איתן ברושי: לא יכול להיות שהממשלה משתגעת, ואת המחיר ישלמו העובדים.
יואב קיש: כחלון וניסנקורן חיזקו את העובדים.
איתן ברושי: בוא נראה את זה כשזה יהיה גמור.
יואב קיש: רועי פולקמן לא נמצא.
יואב קיש: שולי, את רוצה לדבר?
יואב קיש: אחמד טיבי, אתה רוצה לדבר?
אחמד טיבי: עכשיו אני יודע מה הנושא.
אחמד טיבי: לדעתי בדיון חשוב כזה צריך להזמין מומחים.
יואב קיש: לוועדת כנסת?
אחמד טיבי: צריך להביא את השר ארדן, למשל.
איתן ברושי: הוא מומחה לאום חיראן או לזה?
אחמד טיבי: לדיון.
אחמד טיבי: הוא הרי ביטל, יש לו השקפת עולם, יש לו דעה.
אחמד טיבי: בטח הייתה עבודת מטה למה בוטלה רשות השידור והקמת התאגיד, והוא גם גורם בממשלה.
אחמד טיבי: לכן לדעתי חשוב לשמוע את דעתו.
אחמד טיבי: אבל אין ספק שאנחנו רואים קרב פוליטי על גבם של העובדים, גם של רשות השידור וגם של התאגיד, ויוצרים מעין אנדרוגינוס עכשיו, מן רשות-תאגיד, או תאגיד-רשות, עם גוף חדשותי, עם מחלקת חדשות, בלי מחלקת חדשות.
אחמד טיבי: בסופו של דבר עובדים ייפגעו, חבר הכנסת ברושי.
אחמד טיבי: למרות הדאגה הכנה של ראש הממשלה, בדרך כלל ערב חג, לגורלם של עובדים.
אחמד טיבי: משום מה אני בטוח שאף אחד בחדר הזה, לרבות לא חברי קואליציה, לא מאמין לדאגה הזאת של ראש הממשלה.
יואב קיש: אל תדבר בשמנו, אחמד.
אחמד טיבי: אתה מאמין לראש הממשלה?
יואב קיש: אני מאמין לראש הממשלה.
יואב קיש: אל תדבר בשמנו.
אחמד טיבי: הוצאתי ממך הודעת תמיכה בראש הממשלה.
יואב קיש: זה לא קשה.
אחמד טיבי: אבל אתם עושים מסחרה מעבודת הכנסת.
אחמד טיבי: אתם מזמנים אותנו בפגרה כדי לשנות תאריכים שבועיים פה.
אחמד טיבי: אם אתם רוצים לשנות את החוק, בוא נעבוד, נשנה את החוק באופן רציני, אתם תציעו, אנחנו אולי נתנגד, ויהיה דיון רציני בצורה פרלמנטרית, ולא מה שאתם עושים עכשיו.
יואב קיש: זה יקרה.
יואב קיש: בשביל זה השבועיים האלה.
אחמד טיבי: השבועיים האלה – זאת לא המטרה שלהם.
אחמד טיבי: זה סיכום בין ראש הממשלה לבין כחלון.
יואב קיש: נורית קורן, רוצה לדבר?
נורית קורן: אני חושבת שחשוב מאוד היום לאשר את הבקשה של משרד התקשורת כדי שנוכל לתת זמן, כדי לא לעשות אחר כך טלאים בחוק.
נורית קורן: זה חשוב ביותר.
נורית קורן: אנחנו צריכים פה לראות שהדבר הזה יבוא על מקומו.
יואב קיש: יואב בן צור.
יואב בן צור: אני חושב שהגיוני מאוד שהממשלה עכשיו תקיים דיון לפני כן, מאשר תתחיל פעילות התאגיד ואז ירצו לעשות איזשהם שינויים.
אלעזר שטרן: תדבר על תזריע-מצורע, זה יהיה לך יותר קל.
יואב בן צור: אני לא הפרעתי לך.
יואב בן צור: תן לי.
יואב בן צור: אני מדבר בנחת, ואני חושב שכולם צריכים לדבר בצורה הזאת.
יואב בן צור: אין סיבה להתלהם פה, ואין על מה להתלהם.
יואב בן צור: כולנו חרדים לגורלם של העובדים, ואנחנו חרדים לגורלה של רשת "מורשת", כי אנחנו חושבים שהיא צריכה להיות חלק מחטיבת החדשות של התאגיד, ואנחנו נעמוד על כך.
יואב בן צור: כן, רן, זה יהיה בסדר.
יואב בן צור: בכל מקרה, אנחנו לא דנים במהות של החוק.
יואב בן צור: הדיון על הצעת החוק הזאת הוא רק בעניין הדחייה.
יואב בן צור: הדיון במהות של החוק תהיה במועד מאוחר יותר, כך אני מבין.
יואב קיש: רק דחייה.
יואב קיש: וזה בשביל לאפשר שבועיים ראשונים למליאה לדון בנושא באופן מעמיק, כפי שטיבי רצה.
יואב בן צור: ואז באמת יהיו דיונים מעמיקים, חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, ואתה תעזור לנו, כי אתה גם מבין במורשת.
יואב בן צור: אתה מבין בדברים של מורשת ואתה יודע מה זה מורשת, ואין ספק שנקבל בקטע הזה את התמיכה שלך.
אחמד טיבי: קיבלתם הרבה, יותר מאשר פעם אחת, תמיכה שלנו בעניינים הקשורים בכם, אבל לא החזרתם.
יואב קיש: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אברהם נגוסה.
אברהם נגוסה: כמו שנאמר, אנחנו התבקשנו לעניין של הליך, לדחות.
אברהם נגוסה: לכן אני חושב שהטענה של האופוזיציה היא טענה לא נכונה, כי מה שאנחנו עושים זה תהליך נכון פרלמנטרית.
אברהם נגוסה: ואם הקואליציה הסכימה והאמינה בתהליך כזה, אז תפקידנו לעשות את הדחייה.
אברהם נגוסה: והאופוזיציה, אם היא רוצה, תפקידה להתנגד.
אברהם נגוסה: לכן כל טענה שלכם היא בכיינות.
אלעזר שטרן: אני מבין שבהנחה שאתם מתחשבים ואתם לא מבזים את הכנסת, שה-15 זו בקשה אחרונה.
יואב קיש: אין לו סמכות לענות.
אלעזר שטרן: אז אשאל אותך, יואב.
אלעזר שטרן: בהנחה שאתה מכבד אותנו, במיוחד שהקפצת אותנו ב-09:00 בבוקר, את מי שבא בזמן - -
יואב בן צור: הוא גרם לך לקיים מצוות כיבוד אב.
אלעזר שטרן: - - אני שואל האם ה-15 לחודש זה מועד אחרון, או אנחנו צפויים לבוא לפה ביום הזיכרון לעוד 15 יום.
אלעזר שטרן: בגלל שבאמת אין כנסת לממשלה הזאת, יש רק ממשלה.
יואב קיש: אני אענה לך, אלעזר.
יואב קיש: אחרי שאתמול קמתי ב-05:50 בשביל יום מילואים, אז לקום היום ב-07:00 זה היה צ'ופר רציני.
אלעזר שטרן: הדרכת אתמול?
יואב קיש: היה מעניין.
יואב קיש: אני רואה לנכון לציין את זה שחברי הכנסת מגיעים ובנוכחות יפה ובתקופה של פגרה.
יואב קיש: וכמובן שהיום זה גם יום מליאה, לכן אני חושב שזה חשוב עוד יותר.
יואב קיש: לגבי השאלה שלך, אני לא מוסמך להתחייב לזה.
יואב קיש: ברור שכל אחד מאתנו רוצה שזה יסתיים, אבל לאופוזיציה יש כלים שלה.
יואב קיש: יש לה פיליבסטר, יש לה כל מיני דברים.
יואב קיש: יכול להיות שאם אתם תהיו ענייניים ולא תלכו לפיליבסטר, אז הכול יסתיים בצורה מכובדת.
שולי מועלם-רפאלי: אני בכל זאת רוצה להגיד משהו.
שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת את זה גם לחברים שלי בקואליציה וגם לחברים שלי באופוזיציה.
שולי מועלם-רפאלי: הדיון פה הוא לא רק דיון טכני, נאריך את זה ב-15 יום.
שולי מועלם-רפאלי: הולכים לעשות שינוי.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא שעכשיו באנו וביקשנו הארכה ב-15 יום כי במקרה מישהו לא הספיק משהו.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה דרך שאנחנו רוצים ללכת אותה.
מרב מיכאלי: שאתם משנים אותה כל 10 דקות, חד-משמעית.
איילת נחמיאס ורבין: שולי, אתם לא שותפים באמת.
שולי מועלם-רפאלי: את לא היית פה, בגלל זה.
איילת נחמיאס ורבין: כי הייתה תאונה בדרך.
שולי מועלם-רפאלי: נורא.
שולי מועלם-רפאלי: מה שאני מנסה להגיד הוא, שבואו משני הצדדים לא נתעטף פה בשאלה למה קראו לנו בפגרה מצד אחד, ולא מצד שני להגיד שזה רק טכני.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה תהליך, לכל אחד מאתנו יש עמדה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו חשבנו, ועדיין חושבים, וזה מוסכם פה על כולם, שיש חשיבות אדירה לשידור ציבורי, יש חשיבות אדירה לא לפגוע בעובדים, יש חשיבות אדירה שהייתה לעשות רפורמות בשידור הציבורי.
שולי מועלם-רפאלי: אני רק מזכירה לחברתי חברת הכנסת מרב מיכאלי שאמרה קודם שרשות השידור היא יסוד מוסד במערכת השידור של מדינת ישראל, אבל לדעת כולי עלמא נזקק שם שינוי משמעותי.
מרב מיכאלי: נכון, והייתה רפורמה חתומה והיה צריך לקיים אותה ולא לסגור אותה באופן חד-צדדי.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת שכל השיח יתנהל מתוך אותו כבוד, בעיקר הרצון לשידור ציבורי אמיתי.
איילת נחמיאס ורבין: אבל צריך להגיד את האמת, שהממשלה היא זו שמשכה את השטיח, הביאה את חוק התאגיד וזרקה את כולם לפח.
<יאיר טרצ'יצקי: אני יו"ר ארגון העיתונאים, אני מייצג את העיתונאים של התאגיד.
<יאיר טרצ'יצקי: נציג משרד התקשורת אמר שהסיפור בלתי הפיך ואסור למעשה לתת לתאגיד לעלות ביום ראשון הקרוב.
יואב קיש: בלתי הפיך יש רק דבר אחד.
<רן שטרית: לא אמרתי את זה.
<יאיר טרצ'יצקי: לפי תזכיר החוק הרחב, וכאילו המהותי, אומרים שלמעשה תאגיד החדשות יפעל באותה מתכונת של חטיבת החדשות בתאגיד, רק במבנה תאגידי אחר.
<יאיר טרצ'יצקי: אם כך, אז למה זה כזה בלתי הפיך לתת לחטיבת החדשות?
יואב קיש: לא, אתה עכשיו עוצר ומקשיב.
יואב קיש: אני לא נכנס לדיון הענייני בחוק, נקודה.
<יאיר טרצ'יצקי: אני גם לא נכנס לדיון הענייני.
<יאיר טרצ'יצקי: רק תן לי לסיים את המשפט.
יואב קיש: לא, אני מוציא אותך.
יואב קיש: אם אתה מוציא עוד מילה מהפה, אני מוציא אותך.
יואב קיש: נתתי לך לדבר.
יואב קיש: זה נושא של ועדת כנסת.
יואב קיש: אתה אולי לא מכיר פה את הדקויות.
יואב קיש: אני לא מנהל פה דיון אחד על מהות החוק כרגע, ולכן זה לא רלוונטי.
<יאיר טרצ'יצקי: תן לי לסיים את המשפט.
<יאיר טרצ'יצקי: זה קשור לחברי הכנסת.
יואב קיש: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.
יואב קיש: מי שבעד בקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה על שולחן הכנסת לכל הקריאות, להצעת חוק השידור הציבורי (תיקון מס' 7), שירים את ידו.
יואב קיש: בעד בקשת הממשלה – 9
יואב קיש: בעד 9, נגד 5, אין נמנעים.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת רביזיה.
יואב קיש: ביקשה רביזיה.
יואב קיש: רביזיה תהיה ב-10:15.
יואב קיש: אנחנו ממשיכים לנושא הבא שעל סדר-היום, תיקון החלטת ועדות הכנסת בפגרת הפסח.
יואב קיש: אנחנו רוצים להוסיף תיקון להחלטה שלנו מה-20 במרס 2017 בעניין פעילות ועדות הכנסת בתקופת הפגרות.
יואב קיש: אנחנו רוצים להוסיף לשינוי: על אף האמור בהחלטה המקורית, התכנסה מליאת הכנסת בתקופת הפגרה לדיון בהצעת חוק או בכל נושא שהוא, רשאיות ועדות הכנסת הנוגעות בדבר להתכנס באותו יום לצורך דיונים בקשר לאותה הצעת חוק.
יואב קיש: ולא יחולו לעניין ישיבות אלה הגבלות האמורות בהחלטה המקורית לעניין מסירת ההזמנה מראש למספר הישיבות במשכן.
איתן ברושי: אני מבין שאנחנו בהתראה על משטר חירום.
איתן ברושי: הולך להיות משטר חירום, בואו נקבע כללים לחירום.
איתן ברושי: אחרי טורקיה.
יואב קיש: אתה יודע שאני מעריך את דעתך ואני אשמח לשמוע אותה אחרי שתיתן לי להסביר.
איתן ברושי: אתם השתגעתם לגמרי.
איתן ברושי: אתה אדם רציני, הטילו עליך שליחות.
יואב קיש: אני רציני, ומי שביקש את השינוי הזה הוא אני.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך זה קורה בלי ביטן.
איילת נחמיאס ורבין: אני דורשת לאלתר שיוחזר ביטן.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך כל השינויים האלה מתקבלים בלי ביטן.
יואב קיש: כל כך חסר לך?
יואב קיש: נביא את ביטן.
יואב קיש: נא להביא את ביטן.
איתן ברושי: הוא בשליחות עלומה.
יואב קיש: כל הדואגים, ביטן נחת אתמול.
<רן שטרית: The Bitan Has Landed.
יואב קיש: אנחנו קבענו שכל ועדות הכנסת, מלבד כספים וועדת הכנסת, יש להן מגבלות של ארבע ישיבות והודעה מראש של ארבעה-חמישה ימים על ישיבה, ועוד כל מיני מגבלות.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אנחנו אומרים: זה לא נוח לממשלה, אז נשנה.
יואב קיש: תקשיבי עד הסוף.
יואב קיש: במידה שהחליטו על כינוס מליאה מיוחד, מחר זה יכול להיות בנושא הצפון, ואז המליאה מתכנסת.
יואב קיש: הרעיון הוא שבהקשר לאותו נושא, כשהמליאה ממילא מתכנסת, החוקים שחלים על חובת הודעה מראש וכל הדברים האלה למעשה יבוטלו.
יואב קיש: זאת אומרת, לצורך העניין נניח שיש משבר חמור בתעופה, יש בקשה של חברי כנסת, יש כינוס מיוחד של המליאה, ועדת הכלכלה באותו יום, בנושא שאליו המליאה מתכנסת, תוכל לערוך דיון ללא צורך בהתראה מראש של אותם ארבעה ימים.
יואב קיש: זה הגיוני, זה פשוט.
יואב קיש: למקרה הנוכחי הוא גם הגיוני.
יואב קיש: לכן אני אומר, שברגע שיש כינוס מליאה, וזה הכול בשתי הסתייגויות של כינוס מליאה ובהקשר לנושא, זאת אומרת לא תוכל ועדת הכלכלה לדון על העגבניות אם המליאה כונסה על נושא התעופה.
יואב קיש: אבל כן תוכל לדון על נושא התעופה אם המליאה כונסה על נושא התעופה.
איתן ברושי: אבל יש הבדל בין זימון דיון שהוא באמת כתוצאה מאירוע חירום, לבין ניצול של הטכניקה הזאת על-ידי הממשלה לצרכים שהם לא מוצדקים, כמו במקרה הזה.
איתן ברושי: לכן אתם הופכים פה את העניין לדבר לא נכון.
איתן ברושי: אם היית אומר: אנחנו במדינת ישראל, כאן הכול יכול לקרות כל יום, אנחנו מדינה שחיה על חולות נודדים, אתה קם בבוקר ואתה לא יודע איפה אתה בערב, בטח בממשלה לא יציבה.
איתן ברושי: אבל להפוך את זה לכלי, כשמראש מכריזים על פגרה ונותנים לכולם את החופש להסתובב בכל העולם, ואחר כך מזמנים ישיבות פתע שמראש חלק גדול מהכנסת איננו, זה לא דבר נכון.
איתן ברושי: אז צריך לקבוע קריטריונים.
יואב קיש: אתה אמרת בבוקר: זומנה המליאה, זה יום עבודה לכל דבר.
יואב קיש: אנחנו באנו לעבוד.
איתן ברושי: אמרת שמשבר בתעופה אי-אפשר לצפות.
איתן ברושי: אבל אם יש פגרה, אז לא מזמנים את הכנסת על מטרות, אלא אם הן חריגות.
איתן ברושי: ואז צריך להגדיר מהו הדבר החריג.
יואב קיש: מי שמגדיר זה יושב-ראש הכנסת.
יואב קיש: אני לא מגדיר לו.
איתן ברושי: אני סומך עליו.
איתן ברושי: אני בכל זאת חושב שיש כאן בעיה.
יואב קיש: השאלה אם יום מליאה זה לא יום עבודה לכל דבר.
איתן ברושי: אבל אתה נותן התראה קצרה כשחצי כנסת לא בארץ.
יואב קיש: אני נותן התראה לקיום המליאה.
יואב קיש: המליאה מקבלת את ההתראה הנדרשת והמליאה מזומנת.
יואב קיש: חברי הכנסת באותו יום צריכים לדעת שזה יום עבודה, ואם ועדה שהנושא נוגע לעניינה היא רלוונטית, נא תפעל אם היא רוצה לפעול בנושא.
יואב קיש: אני לא רוצה למנוע ממנה את זה.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף על מה שאמרת.
ישראל אייכלר: ועדה שכבר קבעה דיון והכנסת החליטה להתכנס, כמו שקורה מחר, צריך לאפשר לוועדה להתכנס בזמן מליאת הכנסת, כי היא נקבעה מראש, לפני שזומנה הכנסת.
ישראל אייכלר: יש לי מחר מקרה כזה בוועדה שלי.
ישראל אייכלר: הזמנתי למחר הרבה אנשים להיערכות לל"ג בעומר במירון, ונצטרך לגלוש לדיוני מליאת הכנסת וצריך לאפשר לי.
יואב קיש: זאת סמכות היושב-ראש לדעתי.
ישראל אייכלר: בסדר, אבל שזה יהיה חלק מההחלטה.
<ירדנה מלר-הורוביץ: זה לא חלק מההחלטה, כי ההחלטה שלו מדברת על נושא שקשור למליאה.
ישראל אייכלר: לכן אני רוצה לומר, גם נושא שלא קשור, אם הוא נקבע מראש.
<ירדנה מלר-הורוביץ: צריך לפנות ליושב-ראש.
יואב קיש: פה אין סמכות.
יואב קיש: פה לצורך העניין זה משהו חדש שלא הוגדר.
יואב קיש: במקרה שלך יש ליושב-ראש סמכות.
אלעזר שטרן: אגיד לך למה אני מתנגד לזה.
אלעזר שטרן: יש מושג של לוחות זמנים של הכנסת.
אלעזר שטרן: יש עובדי כנסת, יש חברי כנסת, ל"ג בעומר של אייכלר.
אלעזר שטרן: ראינו מה קרה פה בגלל יום אחד חופש מול הורים.
אלעזר שטרן: אני חושב שאנשים עושים תוכניות.
אלעזר שטרן: אני חושב שוועדות הכנסת הן לא סתם ועדות של בוא נאסוף חברי קואליציה.
יואב קיש: יום מליאה הוא יום עבודה או לא?
אלעזר שטרן: אתה מדבר אתי על יום מליאה שהוא של הקפצה.
יואב קיש: מודיעים מראש, בצורה מתוכננת, וכולם צריכים להיות פה.
אלעזר שטרן: יכול להיות שכולם צריכים להיות, אבל זה בדיוק מה שאני אומר.
אלעזר שטרן: אני חושב שצריכים לשים חסמים לפני הממשלה או לפני כל מי שלא רוצה, שיעשו את העבודה לפני שיוצאים לפגרה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, גם הדוגמה של החוק היום, עם כל הקפריזות של ראש הממשלה, הוא יכול היה לעשות אותם בזמנים שהכנסת עבדה, עם שר האוצר, עם שר התקשורת, עם כל מי שהוא רוצה.
אלעזר שטרן: מוכרח שכינוס פגרה לא יהיה כינוס רגיל, כי אחרת עובדי הכנסת תמיד יהיו באוויר שאולי נקפיץ אותם, וכך גם חברי הכנסת.
יואב קיש: זה המצב.
יואב קיש: תמיד יכול להיות כינוס פגרה וזה המצב, לא משנים פה משהו.
יואב קיש: השאלה היא איך אתה מתייחס לאותו היום שכבר הוחלט.
יואב קיש: הרי אני לא אומר פה שאנחנו קובעים מתי הפגרה תבוטל ויהיה יום מליאה.
יואב קיש: אני אומר שהוחלט על יום מליאה, זו הנקודה.
יואב קיש: אני רק אומר שוועדות כנסת שרוצות לדון באותו נושא שיבוא למליאה, לא יצטרכו לתת על כך התראה של ארבעה ימים מראש.
יואב קיש: למה שייתנו?
יואב קיש: יש יום מליאה בנושא, הוועדה רוצה לדון בנושא, זו זכותה.
אלעזר שטרן: אגיד לך למה כן צריך.
אלעזר שטרן: קח את ועדת הכלכלה או את ועדת החוץ והביטחון שיש שם דיון, שעצם זה שאנשים חברים בוועדות האלה, יש להם סוג של מקצוענות נרכשת.
יואב קיש: בכל ועדה.
אלעזר שטרן: בדיוק, זה מה שאני אומר.
אלעזר שטרן: ועכשיו אתה אומר: אוקיי, יש דיון מליאה, הם לא באים בגלל שהיו להם תוכניות מראש, מישהו התקזז אתם.
אלעזר שטרן: אבל אם הם יודעים שיש גם דיונים מקצועיים בוועדות, יגידו: אוקיי, זה משהו אחר.
יואב קיש: אני חושב שהם צריכים לדעת שזה יום עבודה לכל דבר.
מרב מיכאלי: מצד אחד חבר הכנסת אייכלר צודק בדיוק בהמשך למה שאמר אלעזר, שאנשים עושים תוכניות.
מרב מיכאלי: הכינוס של הכנסת בשבוע הבא יהיה בפעם השלישית בפגרה הזאת, וזה דבר שהוא רע לעבודת הכנסת, הוא רע לעבודה של חברות וחברי הכנסת שצריכה להיעשות מחוץ לכנסת, הוא רע לעובדות ועובדי הכנסת, באופן המאוד לא מסודר.
מרב מיכאלי: בהמשך לאמירה שזה ייעשה בצורה מסודרת, זה האופן המאוד לא מסודר שהממשלה והכנסת הזאת מתנהלות.
מרב מיכאלי: אבל אם כבר ככה בוחרת להתנהג הממשלה והקואליציה, אז מר אייכלר, אין מה לעשות, אני מאוד מצטערת, זה חלק מהמחיר שאתם משלמים על זה.
מרב מיכאלי: לא יכול להיות שיהיה אישור לנהל את הוועדה בזמן מליאה שהתכנסה במיוחד כי כל כך חשוב.
מרב מיכאלי: אני חושבת שהכינוס של המליאה מחר הוא לא ראוי, הוא לא צריך להיות, זה לא בסדר.
מרב מיכאלי: לא צריך להיות כינוס של הכנסת בשביל הזזת החקיקה הזאת מלכתחילה.
מרב מיכאלי: אבל בהינתן, אז לא יכול להיות שייתנו אישורים לקיים בזמן המליאה הכל כך חשובה.
יואב קיש: ברשות היושב-ראש.
איילת נחמיאס ורבין: את זה הייתי מקבלת.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שהיושב-ראש לא אוהב שמתנהלים דיונים על מליאת הכנסת.
יואב קיש: לא אמרתי לעשות דיונים על מליאת הכנסת.
יואב קיש: אמרתי משפט מאוד פשוט, שיום המליאה זה יום עבודה, ולא צריך להודיע ארבעה ימים מראש על ועדה.
איילת נחמיאס ורבין: לא צריך להתייפייף, תגידו בסמכות היושב-ראש.
יואב קיש: אני רוצה להסביר על מה אנחנו מצביעים.
יואב קיש: השינוי אומר שבמידה שמתקיים יום מליאה בפגרה, יום מיוחד בפגרה, שהתכנס לפי כל הכללים והגדירו מראש, ועדות הכנסת הרלוונטיות לדון בנושא שעליו המליאה מתכנסת לא יצטרכו לתת את ההתראה מראש, מכיוון שמדובר לתפיסתנו ביום עבודה.
יואב קיש: זו הנקודה היחידה שאנחנו מעלים, ואנחנו אומרים שהישיבות האלה לא יתכנסו בהגבלות האמורות.
מרב מיכאלי: זאת אומרת שאתם לא רואים שום ערך - - -
יואב קיש: לא, אנחנו רואים ביום מליאה יום עבודה.
מרב מיכאלי: זה לא קשור ליום עבודה, זה קשור ליכולת להתכונן לדיון בוועדה, ללמוד את החומר, להזמין אנשים.
יואב קיש: בעד הצעת הוועדה – 8
יואב קיש: אנחנו נפגשים פה ב-10:15 לרביזיה.
יואב בן צור: אני מבקש לקדם בברכה את יושב-ראש הקואליציה.
יואב קיש: אנחנו מקדמים בברכה את יושב-ראש הקואליציה דוד ביטן, ש-The Bitan Has Landed כמו שאמרו פה קודם.
איילת נחמיאס ורבין: רן שטרית.
איילת נחמיאס ורבין: תן לו את הקרדיט.
דוד ביטן: 16 שעות הלוך, 16 חזור.
שולי מועלם-רפאלי: עם ישראל מעריך את זה.
אלעזר שטרן: אני, דרך אגב, יודע שרצית את זה רק כדי שתהיה 32 שעות מנותק מטלפון.
דוד ביטן: אחרי יום הזיכרון אני עולה לשידור בעניין הזה.
אלעזר שטרן: באיזה עניין?
דוד ביטן: של הוועדה לביקורת המדינה.
דוד ביטן: אבל אחרי יום הזיכרון, לא עכשיו.
יואב קיש: הוא חסך לעצמו "שבת תרבות" אחת.
שולי מועלם-רפאלי: להורים שכולים אתה לא חייב לענות.
יואב קיש: איילת, זכות הדיבור שלך.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהאבסורד שמתנהל כאן, בואו נאמר את האמת, ואני הייתי מעדיפה במידה מסוימת אילו לפחות ציבורית הממשלה הייתה באה ונוקטת באחריות שמגיעה לציבור, לבוא ולומר: אנחנו רוצים לתמרן, אנחנו רוצים לשנות, לא נוח לנו.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו הסתכלנו בדפי הפייסבוק של העובדים, עשינו כך.
איילת נחמיאס ורבין: בואו ותגידו את האמת לציבור.
איילת נחמיאס ורבין: מה שאנחנו עושים כאן זה אחיזת עיניים.
איילת נחמיאס ורבין: ובסוף כששאל אלעזר קודם, בצדק, האם יש סיכוי שלא נבזה יותר את הכנסת, אני מיד עניתי: התשובה היא ברורה, אנחנו נבזה את הכנסת שוב.
איילת נחמיאס ורבין: כי אתם לא תצליחו.
איילת נחמיאס ורבין: אגב, צריך לומר את האמת, לא אחת אנחנו אפילו תמכנו בהארכה של הקמת התאגיד, משום שאנחנו גם הבנו שהתאגיד עדיין זקוק לזמן, ואנחנו תמכנו במה שאולי היה יכול להיתפס בחוץ כאיזה עניין כזה שהכנסת לא לוקחת ברצינות את עבודתה.
איילת נחמיאס ורבין: אז אנחנו כן הסתכלנו עניינית לאורך השנתיים האחרונות ובדקנו את עצמנו.
איילת נחמיאס ורבין: אמרנו מתי זה הגיוני, מתי זה לא הגיוני.
איילת נחמיאס ורבין: מה שאתם עושים פה בסופו של דבר, אתם לוקחים את עובדי התאגיד, לוקחים את עובדי רשות השידור.
איילת נחמיאס ורבין: השיסוי הפנימי הזה לא מעניין אתכם, אתם שיסיתם את עובדי הטלוויזיה בעובדי הרדיו בתוך רשות השידור.
איילת נחמיאס ורבין: אחר כך שיסיתם את עובדי התאגיד בעובדי רשות השידור.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו את עובדי רשות השידור בעובדי התאגיד.
איילת נחמיאס ורבין: תגידו לי, למה אתם רוצים להגיע?
איילת נחמיאס ורבין: אני שואלת את עצמי איך אתם מסתכלים לאנשים בעיניים.
איילת נחמיאס ורבין: בסוף לי בת חסות פרטית שאני לקחתי מרשות השידור, שתנאי הפרישה שלה החודשיים יעמדו על 300 שקלים.
איילת נחמיאס ורבין: במקום לפתור את הבעיות האלה, של מישהי שעבדה 24 שנים כעובדת קבלן ולפני שש שנים הכניסו אותה להסכם קיבוצי, במקום לפתור את הבעיות האלה אתם מתעסקים בבעיות הפרטיות של ראש הממשלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה דבר אבסורדי.
דוד ביטן: אם אתם הייתם תומכים בהצעת החוק שלי לביטול התאגיד, לא הייתה הבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: אתם לא פתרתם את זה.
איילת נחמיאס ורבין: ראש הממשלה בכבודו ובעצמו מנע את הטיפול בפרישה של העובדים, פרישה הולמת והוגנת.
איילת נחמיאס ורבין: במשך שנה שלמה הוא לא אפשר את הטיפול בפרישה של העובדים.
איילת נחמיאס ורבין: על מה אנחנו מדברים?
מרב מיכאלי: אחרי שביטלו את ההסכם אתם באופן חד-צדדי, הסכם חתום עם רשות השידור שיופעל באופן חד-צדדי.
דוד ביטן: אתם מזגזגים כל הזמן.
איילת נחמיאס ורבין: רומסים את עובדי רשות השידור ואת עובדי התאגיד.
יואב קיש: כיוון שהדיון הזה יתקיים בוועדה אחרי הקריאה הראשונה, מן הסתם, שדוד ביטן גם יהיה מעורב בה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא אלה שמזגזגים.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא מחליט מה אתה רוצה.
איילת נחמיאס ורבין: מה אתם רוצים?
איילת נחמיאס ורבין: תסגרו את התאגיד, אתם הבאתם אותו.
דוד ביטן: לא נתתם לנו לסגור אותו.
איילת נחמיאס ורבין: אה, אנחנו אשמים.
איילת נחמיאס ורבין: לא נתתם לנו לסגור.
איילת נחמיאס ורבין: אתה שמעת?
איילת נחמיאס ורבין: לא נתתם לנו לסגור את התאגיד.
איילת נחמיאס ורבין: תגיד לי, איזה מן דבר זה.
יואב קיש: איילת, זה לא הזמן.
יואב קיש: אנחנו מעלים להצבעה את בקשת הרביזיה של איילת נחמיאס ורבין.
יואב קיש: מי בעד קבלת הרביזיה?
יואב קיש: בעד הרביזיה – 6
יואב קיש: ההחלטה לרביזיה לא התקבלה.
אלעזר שטרן: אני מבקש רביזיה על ההחלטה הראשונה.
יואב קיש: היא כבר נחתמה.
יואב קיש: היית יכול להגיד בסוף הרשימה, למה לא אמרת?
יואב קיש: לא עובד, אין רביזיה, נכון?
יואב קיש: נחתמה.
יואב קיש: שלום לחברים.