GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: אבל אני גם חושבת שצריך להנגיש הנגשה אחרת במקוואות, לנשים שיש להן מוגבלות אחרת, שהיא פחות נראית, ואיך אנחנו מכבדים את הצורך הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזאת הקומה הנוספת שאני מאמינה שאנחנו צריכים לפעול בה.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה חקיקה מצוינת, יש עוד הרבה מאוד עבודה, שלא חלילה נשב פה על איזשהו שביב זר של איזושהי דפנה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל ביחד עם קידום החקיקה צריך לעלות קומה, ולבדוק כל אחד במקום שבו הוא פועל, איך שם יוצרים את ההנגשה, בנוסדות האקדמיים ובמוסדות הדתיים, שם יש עוד הרבה דרך לעשות, ועוד ועוד מקומות כאלה.
שולי מועלם-רפאלי: אני באופן אישי לקחתי מאוד לתשומת לבי את דבריה של מיכל, ואני חושבת שזה באתגר של פה, של קצת פחות מ-120 כי אני לא לוקחת אחריות על השרים ועל סגני השרים, אבל בתוכנו חברי הכנסת, איךא נחנו יוצרים את המציאות הזאת שאחד מהעוזרים שלנו איש או אישה עם מוגבלות.
שולי מועלם-רפאלי: מה זה ייתן לנו, בעזרת ה', על זה אין שאלה.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא איך אנחנו מקיימים את זה בפועל.
יואב קיש: סמדר, בבקשה.
<סמדר חכם דוד: שלום, קוראים לי סמדר ואני עובדת במשאבי אנוש בכנסת.
<סמדר חכם דוד: אני חושבת שהעבודה בכנסת מאוד-מאוד טובה ואני מאוד נהנית ממנה, וזה חשוב, אבל יש מקומות עבודה שנמצאים, למשל, במסגרת, והייתי רוצה לדעת למה המועסקים לא יכולים לקבל שכר ראוי.
יואב קיש: איזה תפקיד את עושה אצלנו?
איילת נחמיאס ורבין: היא לא דיברה על עצמה - - -
<מירה פיירשטיין: היא לא מדברת על עצמה.
<סמדר חכם דוד: אני מדברת באופן כללי.
יואב קיש: אני חושב שבסופו של דבר זה תלוי במשרות.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, יואב - - -
יואב קיש: אז אני לא מכיר.
איילת נחמיאס ורבין: על זה רציתי לדבר.
איילת נחמיאס ורבין: האתגר הבא האמתי שלנו הוא לייצר מצב שבו אנשים מתפרנסים על-פי היכולות שלהם ולא על-פי המוגבלות שלהם.
איילת נחמיאס ורבין: וזה אולי אחד הדברים הכי קריטיים, וזה באמת לא קשור לכנסת, לשמחתנו, אלברט - - -
<סמדר חכם דוד: לא, זה לא קשור לכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה בסדר, סמדר.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מאוד חשוב שהעלית את זה, אני התכוונתי להעלות את זה כעניין עקרוני שאנחנו צריכים להידרש לו בכנסת, ויש מספיק מקומות בארץ שבהם עדיין אנשים לא מתוגמלים על-פי היכולות שלהם אלא על-פי המוגבלות שלהם, וזה משהו שאנחנו נצטרך להידרש לו ולראות איך משנים אותו, בין אם מדובר במפעלים מוגנים, ובין אם מדובר במעסיקים פרטיים שחס וחלילה, מנצלים לרעה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה להאמין שהם המיעוט בכל מקרה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל יש איזושהי לגיטימציה לזה שאנשים יקבלו כסף על-פי המוגבלות ולא על-פי היכולות.
איילת נחמיאס ורבין: ואת זה אנחנו נצטרך בתהליך חכם – שולי, זה באמת תיקון עולם.
איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שאנחנו נעשה את זה ביחד.
איילת נחמיאס ורבין: ואם מותר בדיחה לחברי ועדת הכנסת, מהדיון היום הרבה יותר נהניתי.
יואב קיש: יש הרבה פחות התפרצויות, דרך אגב.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני מסבירה, זה מקום העבודה שלנו, אז מותר לצחוק פה גם.
איילת נחמיאס ורבין: היינו פה אתמול עד מאוחר בלילה.
יואב קיש: אורן, בבקשה.
<אורן הלמן: מדברים פה על הנושא של שילוב בעבודה, אז אני שמח גם לייצג את חברת החשמל כי למרות שאמרת שאני גם, אז חברת החשמל היא לדעתי הגוף שמעסיק הכי הרבה אנשים עם מוגבלות היום במדינת ישראל.
<אורן הלמן: יש 307 אנשים עם מוגבלות בחברת החשמל, אנחנו עוד לא עומדים בדרישות החוק אבל יש לנו עוד 2,022 - -
איילת נחמיאס ורבין: טוב, כי יש לכם המון עובדים.
<אורן הלמן: - - ואנחנו נעמוד בדרישות החוק, ויהיו 5% אנשים עם מוגבלות.
יואב קיש: כמה זה היום?
<אורן הלמן: היום 307, 2.5% מהעובדים.
<אורן הלמן: גם כן לא רע.
יואב קיש: החוק מדבר על מדרגות.
יואב קיש: אנחנו לא אומרים 5% בשנה הראשונה.
<קריאה: הלוואי על כל המקומות.
<אורן הלמן: אני רוצה להגיד שהמפתח בחברת החשמל הוא בעצם הנהגה.
<אורן הלמן: כלומר, יש לנו גם יושב-ראש, גם מנכ"ל וגם סמנכ"ל משאבי אנוש שמובילים את התהליך הזה כמדיניות.
<אורן הלמן: דרך אגב, בדיוק מה שקורה בכנסת, כשיש לך א נשים שאומרים, את זה אנחנו רוצים והם מנהלים, אז זה מה שקורה.
<אורן הלמן: עכשיו אני רוצה להתחבר לדבר השני, לסיכוי שווה, למה שדיברנו פה.
<אורן הלמן: .
<אורן הלמן: בשנתיים וחתי האחרונות הבנתי דבר אחד פשוט.
<אורן הלמן: כנראה שאחרי 68 שנים שהמדינה הזאת קיימת, אפשר להגיד, לא הצלחנו לשכנע הרבה מעסיקים להעסיק אנשים עם מוגבלות, ולכן צריך לעשות מה שהכנסת הזאת יודעת לעשות והיא יודעת לעשות טוב, האי עשתה את זה גם – זאת אומרת, לחוקק חוק.
<אורן הלמן: צריך לתת פה גם מילה מאוד-מאוד טובה לאבי ניסנקורן, יושב-ראש ההסתדרות, שהביא הסכם קיבוצי לפני שנתיים, ובעצם לחייב.
<אורן הלמן: כי בכל הדברים האלה, כשאתה מתחיל לחייב, בסוף – בישראל, מה שלא הולך בכוח הולך ביותר כוח – בסוף כולם אומרים, איך זה לא היה פה קודם?
<אורן הלמן: דבר שני, מדברים פה הרבה על נגישות ועל צרכים של אנשים עם מוגבלות.
<אורן הלמן: אני רוצה להגיד לכם, יש לי אימא שאני לוקח אותה עכשיו עם כיסא גלגלים, ואז פתאום אתה נתקל בשני סנטימטר ומה זה עושה שני סנטימטר במדרכה.
<אורן הלמן: למה?
<אורן הלמן: כי בסופו של דבר, יש משפט שהיום אומרים אותו כולם: Nothing About Us Without Us, כלומר, אל תחליטו עלינו בלעדינו.
<אורן הלמן: לא אתם, כי אתם דווקא מעולים בעניין הזה.
<אורן הלמן: אבל למה זה קורה?
<אורן הלמן: כי בסוף, בשירות המדינה 2.2% מהעובדים הם אנשים עם מוגבלות, ואיפה מתקבלות כל ההחלטות לגבי אנשים עם מוגבלות?
<אורן הלמן: בגופים ממשלתיים, חברות ממשלתיות, משרדי ממשלה, רשויות מקומיות וכולי.
<אורן הלמן: תארו לעצמכן, חברותה כנסת, שמחר בבוקר הוועדה לקידום מעמד אישה בכנסת מורכב רק מגברים – אתן רוצות לחשוב מה יהיה מעמד האישה בישראל?
עבדאללה אבו מערוף: או רק מנשים.
<אורן הלמן: רק מנשים זה בסדר, זה מעמד האישה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מאוד נהנינו כשגדעון סער היה יושב-ראש הוועדה.
<אורן הלמן: השתמשתי כנראה בדוגמה לא טובה.
<אורן הלמן: אני מודה בטעויות.
<אורן הלמן: למעשה, היום כל ההחלטות לגבי אנשים עם מוגבלות מתקבלות בלעדיהן.
<אורן הלמן: תראו לי בוועדת הפנים דיון על הנגשה, שמהנדס עירייה יהיה לו ילד עם כיסא גלגלים, אתם רוצים לדעת מה יקרה לכל המבנים בעירייה הזאת?
<אורן הלמן: תראו לי ראש עירייה שיהיה על כיסא גלגלים, או עיוור, אתם יודעים מה יקרה לנגישות בעיר?
<אורן הלמן: לכן, החוק הזה שהוא בעיניי מהפכה מדהימה שיפתח עשרות אלפי מקומות עבודה לאנשים עם מוגבלות, בתוך גופים ממשלתיים, כי זו לא חוכמה ללכת לגופים הפרטיים ולהגיד להם, ב"שטראוס", ב"תנובה" תעסיקו, בסדר, מה זה משפיע עלינו?
<אורן הלמן: לא משפיע עלינו.
<אורן הלמן: הם יהיו חלק מתהליך קבלת ההחלטות, וזה הדבר היפה שאתם עושים בכנסת, שאתם מכניסים אותם פנימה, וכל מי שמגיע לפה רואה אותם, נעזר בהם, ולומד שהאנשים האלה חייבים להיות חלק מתהליך קבלת ההחלטות.
<אורן הלמן: יש לנו מנכ"ל הבנק הגדול ביותר בישראל, אריק פינטו, שהוא מאה אחוז נכה.
<אורן הלמן: יש לנו מנכ"ל תאגיד השידור הציבורי שהוא עם תעודת עיוור, יש לנו מנכ"ל "הרץ" שהוא בלי רגליים, ויש לנו סמנכ"לים בחברות אחרות שהם נכים, הם יכולים למלא כל תפקיד.
<אורן הלמן: ריבוד ואי שוויון.
<אורן הלמן: תודה רבה לכם.
יואב קיש: תודה רבה, אורן, ויישר כוח עם העבודה ב"סיכוי שווה" שפועלת ועוזרת למצוא את התפקידים האלה לאותם אנשים שצריכים אותם.
יואב קיש: נשארו לנו שני דוברים.
יואב קיש: נתחיל עם גיא, מעובדי הכנסת, בבקשה.
<גיא כהן: שלום, לי קוראים גיא ואני עובד תשע שנים בכנסת וממש כיף לי פה.
<גיא כהן: האווירה פה ממש מעולה, וצריך שבמשרדים האחרים שיקבלו עוד אנשים עם מוגבלות, ולפעמים זה לא נעשה.
<גיא כהן: וצריכים עוד ועוד שיכניסו עובדים למגזר הממשלתי.
<גיא כהן: ממש כיף לי פה.
<גיא כהן: תודה לך, אלברט, ולכל חברי הכנסת.
<גיא כהן: תודה רבה לכם.
יואב קיש: גיא, מה אתה עושה?
<גיא כהן: אני עובד במדור תחבורה ותקשורת, אצל איציק כהן.
יואב קיש: דוד מרקו, בבקשה.
<דוד מרקו: אני מנכ"ל "אלווין" שזה הגוף התחיל עם הכנסת, נדמה לי, לפני כ-25 שנה.
<קריאה: בתקופה של שילנסקי.
<דוד מרקו: כן, ממש לפני הרבה שנים, כאשר ההעסקה היתה דרכנו.
<דוד מרקו: הייתי פה גם בזמן שדליה איציק, מנכ"ל הכנסת דאז, הפכו את כל העובדים לעובדים מן המניין, וזה היה דבר שעדיין לצערנו לא קיים בשירות המדינה באותה צורה.
<דוד מרקו: זאת אומרת, שם זה הרבה יותר מסובך והרבה יותר מורכב.
<דוד מרקו: נאמר פה שהכנסת היא מגדלור בתחום הזה, וזה נכון, אני מברך על זה, אבל חברת החשמל אם כך זה הכוח לספק את - - - אפרופו מה שמסדר אמרה, אני חושב שהיא לא דיברה על הכנסת, אבל בואו נדבר על הכנסת בכל זאת.
<דוד מרקו: אחת הבעיות עם התחום של השמת אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה הפתוח זה שהרבה פעמים גם במשרדי הממשלה הרלוונטיים עושים V, הבן-אדם מסודר, וגמרנו.
<דוד מרקו: וזה גם סוף המימון בעניין הזה, לרוב.
<דוד מרקו: לא תמיד, אבל בהרבה מקרים, או שיש פחות מימון.
<דוד מרקו: מה זה אומר?
<דוד מרקו: הזכות של כולנו להתקדם במקצוע, בקריירה, בחיים בכלל, לפעמים מבוססת על זה שיש לנו נגישות לקורסים, לקידום ולהשתלמויות ולכל מיני דברים, ומכיוון שהכנסת היא דוגמה ומופת במדינת ישראל להעסקת אנשים עם מוגבלות, אולי כדאי בתור פיילוט, ואנחנו נשמח להיות שותפים שלכם בזה, כדאי להתחיל לעשות מה שנקרא: תוכנית סולם קריירה של אנשים שעובדים בכנסת, איך הם יכולים להתקדם, זה גם ישפר את השכר שלהם כתוצאה מהקידום, אבל זה גם יאמר לכל המעסיקים במדינה שעצם העובדה שאתה מעסיק בן-אדם זה לא סוף התהליך, זו ההתחלה.
<דוד מרקו: צריך לקחת אחריות גם על ההמשך, כמו עם כל העובדים בכל המשק.
<מירה פיירשטיין: לא הצגתי את זה במצגת כי זה ברור מאליו, אבל העובדים שלנו משולבים בכל תוכניות ההכשרה בכנסת.
<מירה פיירשטיין: סמדר, למשל, בוגרת קורס רכזות ומנהלות לשכה שזה קורס שנעשה בנציבות שירות המדינה עם מזכירות ביחידות אחרות במשרדים ממשלתיים.
<מירה פיירשטיין: היא אפילו הציגה עבודת פרויקט שהנושא שלה היה עבודתה בכנסת.
<מירה פיירשטיין: זה פשוט רגיל לכל דבר ועניין.
<מירה פיירשטיין: חלק מהדברים זה העשרת העובד והרחבת המיומנויות שלו, אבל יש גם בצד ההשתלמויות שסמדר וגם אחרים עושים, גמול השתלמות.
<מירה פיירשטיין: זאת אומרת, הם עושים קורסים, ואחר-כך הגמול הזה מביא אותם לתוספת בשכר.
<סמדר חכם דוד: עכשיו, למשל, אני עושה עריכה לשונית.
איילת נחמיאס ורבין: לומדת ללא הפסקה.
<מירה פיירשטיין: כן.
<מירה פיירשטיין: סמדר היא רק אחת.
<מירה פיירשטיין: יש לנו 18 עובדים, ואנחנו עושים להם הכשרה בתחום העיסוק.
<מירה פיירשטיין: מי שצריך מקבל מאתנו הדרכה בתחום המחשוב, כל ימי העיון הרוחביים של הכנסת, אם זה "כנסת ירוקה" והשתתפות ביום עיון לרעידות אדמה ומניעת הטרדה מינית.
<מירה פיירשטיין: רק השבוע עשינו להם יום עיון יחד עם מנהלי הדרכה של "שק"ל".
<גיא כהן: כן, היתה הדרכה בנושא הטרדה מינית.
<מירה פיירשטיין: רעננו את הנהלים ואת הוראות הכנסת, אבל חוץ מזה אנחנו נותנים להם כמובן, כל אחד לפי היכולות שלו ולפי תחום העיסוק שלו, להשתלב במערך הארגוני, הן אם זה קורסים פנים-ארגוניים בכנסת או קורסים מחוץ לכנסת.
<מירה פיירשטיין: אפשר להגיד משהו על המספרים?
<מירה פיירשטיין: אנחנו לא רוצים להתחרות, אבל אני מקבלת כאן קריאת ביניים.
<מירה פיירשטיין: יש היום בכנסת, מתוך 587 משרות, יהיו לנו 26 עובדים, 18 ועוד שמונה.
<מירה פיירשטיין: עשו לי את החישוב המתמטי – 4.43%.
<מירה פיירשטיין: יש לנו בנוסף שלושה עובדים שהתקבלו בהליך מכרזי רגיל וקיבלו העדפה לפי סעיף 15, ואז אנחנו מתקרבים ל-5%, זה 4.94%.
<אורן הלמן: קנאת סופרים תרבה חוכמה.
<אורן הלמן: וחבל שאין פה עוד חברות ממשלתיות, כי חלק מהן הולכות לפנות אליכן כי הן רוצות להחריג את עצמן מה-5%.
<אורן הלמן: רק שתדעו.
יואב קיש: טוב, זה כבר היה לנו בחקיקה.
<אורן הלמן: לא, לא.
<אורן הלמן: הם פרסמו בדוחות הכספיים, הרכבת.
יואב קיש: נאמרו פה הרבה מאוד דברים נכונים.
יואב קיש: אני רוצה להגיד דבר אחד שבעיניי הוא המפתח.
יואב קיש: בסופו של דבר זו החלטה של המנהלים הבכירים.
יואב קיש: אני מאוד מתחבר למה שאמרת, אורן – במקומות שבהם יש מנהלים שמבינים את האחריות החברתית בעניין הזה, זה הולך בקלות, ובמקומות שלא, אנחנו עשינו את החקיקה בשביל שזה יקרה בכל מקרה.
יואב קיש: ולכן, כפי שקורה פה בכנסת וכפי שבחברת חשמל, זה קורה מעצמו כי המנהלים מבינים את החשיבות של הדבר הזה.
יואב קיש: אני מאמין ומקווה שאנחנו ראה את כל המשק צועד לעניין הזה בעקבות החקיקה וגם ההסכם במגזר הפרטי.
יואב קיש: שלום, אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.
יואב קיש: אנחנו דנים היום בשתי בקשות לדיון מחדש, נתחיל עם ועדת הכלכלה.
יואב קיש: יש לנו פנייה של יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת איתן כבל, בנושא הצעת חוק התוכנית הכלכלית, מה שידוע בכינויו "חוק ההסדרים", בסעיף שמדבר על תיקונים שונים בחוק הפצת השידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, מה שנקרא "עידן פלוס".
יואב קיש: הנושאים החדשים שעלו בדיון הם על-ידי חבר הכנסת אילטוב, שנמצא פה.
יואב קיש: הוא ביקש להוסיף להצעת החוק הוראות הנוגעות להארכת הרישיונות של הערוצים הייעודיים.
יואב קיש: איתן, אתה טענת שהצעה זו היא נושא חדש.
יואב קיש: בהמשך דיון הוועדה, חבר הכנסת אילטוב, ביקשת לדיון מחדש את סעיפים 26 ו-27 וטענת שזה נושא חדש.
יואב קיש: נתחיל עם בקשתו של יושב-ראש הוועדה.
יואב קיש: אנא הצג את הטיעון שלך.
איתן כבל: בוקר טוב לכולם, אשתדל לעשות את זה הכי ממוקד.
איתן כבל: במסגרת החקיקה הנדונה בוועדת הכלכלה של הכנסת, מה שאנחנו קוראים "עידן פלוס", הציג חבר הכנסת אילטוב הסכמות שהוא הגיע אליהן עם האוצר ומשרד התקשורת, ובראש ובראשונה בעניין הנוגע לתחום הזה, שנמצא תחת סמכות משרד התקשורת.
איתן כבל: דרך אגב, הוא מתייחס לכל הערוצים הייעודים, לא רק לערוץ 9.
איתן כבל: מדובר בהארכת הזיכיון לשנה.
איתן כבל: הוא דיבר על כך שמכיוון שוועדת פילבר סיימה את עבודתה ומכינה את הדברים לחקיקה בימים אלה, כדי לא לייצר מצב שאנשים יידרשו לגשת למכרז בלוחות זמנים שצריכים לסגור את הערוץ, פנה חבר הכנסת אילטוב בבקשה לקבל רק לשנה, כדי שהשוק יוסדר וימשיך לפעול.
איתן כבל: אם אחר כך ייגשו או לא ייגשו – זה כבר עניינים אחרים.
איתן כבל: לגופו של עניין, נטען על-ידי משרד המשפטים, שאני לא רואה אותו כאן – יכול להיות שהוא כאן ואני לא רואה – שמדובר בנושא חדש.
איתן כבל: לא מצאתי לנכון להמשיך את הדיון בסעיף הזה עד שהסיפור הזה יוסדר.
יואב קיש: ככה זה בלוחות זמנים של חוק הסדרים ותקציב; אם הם לא פה - - -
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני לא נכנס עכשיו לתהליך.
איתן כבל: אני רק שם את הדברים.
רוברט אילטוב: אבל חשוב להגיד שאם טוענים שהנושא הוא נושא חדש, וזה חשוב להם והם מתנגדים, הם היו צריכים להגיע לפה.
<ארבל אסטרחן: הישיבה נקבעה רק ב-9:30.
רוברט אילטוב: גם לי זה חדש.
רוברט אילטוב: כולם פה - - -
יואב קיש: מי שמגיש נושא חדש זה חברי הכנסת.
יואב קיש: המשרד יכול להגיש?
רוברט אילטוב: משרד המשפטים נמצא בבניין.
<אביטל סומפולינסקי: משרד המשפטים הביע את עמדתו המהותית כלפי התיקון ולא טען בוועדה שמדובר בנושא חדש.
יואב קיש: אז משרד המשפטים לא טען שזה נושא חדש.
דוד ביטן: הם אמרו נושא חדש וצריך חתימה של השר.
דוד ביטן: אנחנו, על מנת לייעל, אמרנו - - -
איתן כבל: אביטל, אני רוצה להבהיר.
איתן כבל: נטענו שתי טענות: היתה טענה מהותית הציגה מדוע זה לא יכול לבוא כתיקון עקיף לתוך החוק; ופעם שניה, הוסיפו ואמרו שלא רק שמדובר בתיקון עקיף, אלא שמדובר בנושא חדש מבחינתם.
איתן כבל: העדפתי שהנושא ידון פה.
איתן כבל: אם מדובר בנושא חדש, אני לא רוצה שזה יגרום לעיכוב בתהליך החקיקה, ואני חושב שהוועדה צריכה לקבל את ההחלטה הזו.
דוד ביטן: רגע, אני רוצה להוסיף מילה.
יואב קיש: בבקשה, אבל תיזהר מ"כל המוסיף גורע".
דוד ביטן: כל הכבוד ליושב-ראש ועדת הכלכלה.
דוד ביטן: הוא הציג את הדברים נכון, ואין לי מה להוסיף, למעט דבר אחד.
דוד ביטן: בנוסף לזה, היינו מעוניינים לתת הגנה לכל הערוצים הייעודיים לשנה וחצי.
איתן כבל: הגנת ינוקא.
דוד ביטן: הגנת ינוקא לשנה וחצי.
יואב קיש: איזו ועדה?
איתן כבל: אותו דיון.
יואב קיש: לא קשור לפילבר.
דוד ביטן: במצב הזה, שאנחנו נותנים לכולם שנה וחצי, אנחנו צריכים לעשות שוויון בין הערוצים.
דוד ביטן: ודאי שאם לא יהיה להם זיכיון לשנה וחצי הם ייפגעו.
דוד ביטן: לכן צריך להאריך להם, שיהיה שוויון.
יואב קיש: לגבי השאלה אם צריך או לא צריך, אני לא רוצה - - - אני רוצה לשמוע התייחסות, רוברט, מדוע לא נושא חדש.
יואב קיש: זה מה שחשוב לי לשמוע.
יואב קיש: אז בוא תסביר, דוד.
יואב קיש: דיברת עכשיו על השנה וחצי לינוקא; תסביר למה, לדעתך, זה לא נושא חדש.
דוד ביטן: מכיוון שבסופו של דבר כל - - -
רוברט אילטוב: אני אסביר.
דוד ביטן: הוא שאל אותי, אז רציתי לענות.
יואב קיש: כן, רוברט.
יואב קיש: תודה, כבוד היושב-ראש, על היעילות והמהירות.
יואב קיש: למה אני חושב שהתיקון שלי הוא לא נושא חדש?
יואב קיש: הרפורמה בשוק התקשורת נכנסת בחוק ההסדרים, זו רפורמה שרצה מהר וקורה לא מעט פעמים שברפורמה הזאת נושאים מהותיים וחשובים שקשורים לנושא לא מוכנסים לחוק הזה אלא מוכנסים כתיקונים עקיפים, על מנת ליישר את החוק ולתת הזדמנות שווה לכולם.
יואב קיש: נוצרה לקונה, שלא התייחסו אליה בחוק ההסדרים הזה, ולכן הגשתי את הבקשה להאריך לשנה אחת – רציתי יותר.
יואב קיש: בסוף הגענו להסכמה עם משרד התקשורת, שקיבל את העמדה שלי, ועם משרד האוצר, שאמר שהוא לא צד בעניין.
יואב קיש: מתי כל זה קרה?
רוברט אילטוב: בשבועות האחרונים.
רוברט אילטוב: הדברים האלה דוברו עם המשרדים ושכנעתי אותם שהנושא הזה הוא לא נושא חדש, מכיוון שיש בקנה את אימוץ מסקנות ועדת פילבר.
יואב קיש: זאת אומרת, כל נושא מסקנות ועדת פילבר היה בדיון.
רוברט אילטוב: מה שקרה פה עם שני הערוצים הייעודים, שהם לא מגיעים לאותו טווח זמן, הם נופלים בדיוק בתפר.
רוברט אילטוב: קרה ששני ערוצים ייעודים – ערוץ 24 וערוץ 9 - נופלים בין הכיסאות ועלולים להגיע לסגירה לפני קבלת מסקנות ועדת פילבר וקידום החקיקה.
רוברט אילטוב: לכן בא התיקון הזה, כדי לתת את ההזדמנות.
רוברט אילטוב: דרך אגב, הגשתי בקשה לדיון בנושא חדש בתיקונים עקיפים שלא היו בחוק, אבל הוכנסו.
רוברט אילטוב: אם אומרים שזה נושא חדש וזה לא נושא חדש, אז אני בטח לא יכול לקבל את זה, כי כל תיקון עקיף הוא לא בתוך החוק.
רוברט אילטוב: לכן אני אומר שאני לא יכול לקבל איפה ואיפה.
רוברט אילטוב: כששאלתי מה עמדת השרה בנושא הזה, הם לא יכולים היו לתת את התשובה כי זה הופך לנושא פוליטי ולא מקצועי.
רוברט אילטוב: לכן אני אומר שהנושא הזה הוא לא נושא חדש, הוא נותן את הפתרון הטוב ביותר, כי אם לא נעשה את זה עכשיו הם יצטרכו לעשות את זה בעוד שנה, לא יעזור שום דבר, כי הם לא יכולים לסגור ערוצים ייעודיים.
דוד ביטן: אני חוזר על מה שאמרתי, שלאור העובדה שמכניסים תיקון לחוק שנותן לכל הערוצים הייעודיים שנה וחצי ינוקא, אם לא נאריך במסגרת אותה החלטה ואותו חוק וניתן את הזיכיון - - -
איתן כבל: לדעתי, זה מין בשאינו מינו.
איתן כבל: שמע לעצה.
דוד ביטן: לא יהיה שוויון.
איתן כבל: דוד, אני רוצה להבהיר את הנקודה ואני שם את הקלפים על השולחן, כי יש מצב שזה יגיע לבג"ץ.
איתן כבל: אני אומר את זה כאן, כי כבר הודיעו שאם זה עובר זה יגיע לבג"ץ, גם אם משרד המשפטים יקבל את החלטתו.
איתן כבל: אני רוצה להבהיר שהטענה הנטענת, בין היתר, היא שלא נוצר איזון.
איתן כבל: דהיינו, ערוץ 9, כערוץ ייעודי, יקבל אורכה של שנה.
איתן כבל: יש ערוצים נוספים, כמו ערוץ 24 שהוא באותה מתכונת, והאורכה שניתנת לו היא רק לשלושה חודשים.
יואב קיש: כי זה על אותו תאריך – נובמבר 2017?
איתן כבל: לא, כי זה עניין של מתי הוא התחיל לשדר.
יואב קיש: לא הייתי בדיון אתמול בלילה ואני רוצה להגיד לכם מה אני מבין מהשיח פה, וחשוב לי להבהיר את זה.
יואב קיש: ראשית, לגבי האם נכון או לא – אם נחליט שזה לא נושא חדש, גם מה שאתה אמרת, איתן, זה יחזור לוועדה ואתם תדברו על ערוץ 9, ערוץ 24 ועל משך הזמנים.
יואב קיש: כל הדברים ידונו אצלך, ואני מניח שתילקח החלטה מאוזנת ולא חד-צדדית לפה או לשם.
יואב קיש: זאת אומרת, אני אפילו לא נכנס לעניין הזה, אני רק מבין את טענתך שאומרת שנסתכל על כל המכלול ובוועדה תחליטו.
יואב קיש: השאלה העקרונית שעולה פה היא האם זה נושא חדש או לא.
יואב קיש: לגבי זה, אני שומע מרוברט ומדוד שאומרים שהחוק הזה, ברובו, מבוסס על מסקנות ועדת פילבר, ומסקנות ועדת פילבר גם נכנסו לחוק והן מלוות אותו כרוח הדברים.
יואב קיש: אין ספק שחלק ממה שמדבר עליו רוברט נמצא שם וקורה שם.
יואב קיש: השאלה, מבחינת הדינמיקה, האם זה מחייב להכניס גם את הנושא הזה – כן או לא – ועל זה אנחנו דנים כרגע.
יואב קיש: לתפיסת המבקשים שלא לטעון שזה נושא חדש, זה חלק ממעטפת ולכן ראוי שידון גם במהלך חוק ההסדרים.
יואב קיש: טען חבר הכנסת כבל שלתפיסתו זה נושא חדש.
יואב קיש: זו הסיטואציה.
דוד ביטן: לא, הוא לא אמר, הוא הבהיר דבר אחר.
דוד ביטן: הוא אמר שמכיוון - - - טען צריך להחתים את השרה.
דוד ביטן: ייקח להם יומיים - - -
יואב קיש: אני רוצה לדעת, משרד המשפטים, האם יש לכם התייחסות?
יואב קיש: אין פה נציגים של משרד המשפטים.
יואב קיש: ארבל, את רוצה להתייחס?
<ארבל אסטרחן: לטענות של נושא חדש מתייחס בדרך כלל היועץ המשפטי של הוועדה הרלוונטית, שיודע מה היה בקריאה הראשונה ומה היה בדיונים.
יואב קיש: בבקשה, אביטל.
יואב קיש: אשמח לשמוע.
<אביטל סומפולינסקי: הצעת החוק שנוגעת לעידן פלוס מבקשת לתקן את חוק הפצת שידורים.
<אביטל סומפולינסקי: במסגרת הדיונים באמת עלו כל מיני סוגיות, כי הערוצים הייעודים יכולים לבקש לעלות על המערך.
<אביטל סומפולינסקי: אכן נטענו טענות, האם הם צריכים לשלם דמי הפצה או לא כאשר הם יעלו על המערך.
<אביטל סומפולינסקי: בהקשר הזה עלו הדיונים על מעמדם של הערוצים הייעודים, לכשיבקשו לעלות על המערך.
<אביטל סומפולינסקי: ההצעה לבקש לתקן ולהוסיף הארכת רישיונות לא מבקשת לתקן את חוק הפצת שידורים.
<אביטל סומפולינסקי: הארכת הרישיונות ניתנת במסגרת חוק התקשורת.
<אביטל סומפולינסקי: באופן טבעי, היא לא קשורה להצעת החוק, כי הצעת החוק עוסקת במערך עידן פלוס ולא באופן מתן הרישיונות לערוצים הייעודיים.
<אביטל סומפולינסקי: באופן עקיף עלו לדיון הנושאים של הערוצים הייעודים: איך מסתכלים עליהם ומה יהיה מעמדם.
<אביטל סומפולינסקי: לכן, באופן עקיף – זה ממש ברמה של גבולי - יש קשר לנושא.
<אביטל סומפולינסקי: אבל מבחינת המהות של הצעת החוק, המלצות ועדת פילבר הן מאוד מאוד רחבות, הצעת החוק לא עוסקת בכל המלצות ועדת פילבר.
יואב קיש: אני דווקא מסכים עם גישתו של חבר הכנסת אילטוב, שמכיוון שממילא יש בהצעה הזו עקיפים שעלו, ומכיוון שזה לא משהו שעלה בעצמו אלא נמצא בוועדת פילבר, השאלה איפה שמים את הקו היא שאלה לגיטימית שעולה פה לדיון וחברי הכנסת יצטרכו לקבל החלטה.
יואב קיש: לתפיסתי – לא עשינו דיון בבקשות הספציפיות שלך, אבל אני חושב שאותה גישה צריכה להיות לכולם.
יואב קיש: לתפיסתי, אני ממליץ לבטל את הנושא החדש בכולם.
יואב קיש: נלך להצבעה.
<אביטל סומפולינסקי: התיקונים העקיפים - הבקשה של חבר הכנסת אילטוב – הם תיקונים עקיפים שנמצאים היום בהצעת החוק ורק ביקשנו לתקן נוסח.
יואב קיש: זו בדיוק הגישה – איפה מעבירים את הקו ומה מחליטים.
רועי פולקמן: בין הדיון על הזיכיון, שזה דיון אחד, לבין הסוגיות האחרות שלגביהן ההגדרה - - -
יואב קיש: בסדר, נצביע בנפרד.
רועי פולקמן: אני רוצה להבין.
יואב קיש: אני נוקט באותה עמדה - שמבחינתי הכול חוזר לוועדה ולא נושא חדש, כי זה במעטפת החקיקה.
יואב קיש: לכן אני מעלה להצבעה את נושא הבקשה לנושא חדש בנושא הארכת הרישיונות של הערוצים הייעודים.
יואב קיש: איתן, אני חושב שאני נוקט באותה דעה לכל הנושאים שעלו פה, ולכן אני ממליץ לדחות את זה.
יואב קיש: נשמעה טענה שנושא הצעת חוק בהארכת רישיונות של הערוצים הייעודים זה נושא חדש.
יואב קיש: מי תומך בדעה שזה נושא חדש?
יואב קיש: בעד – אין
יואב קיש: ההצעה נדחתה.
יואב קיש: אני עובר להצבעה על בקשת חבר הכנסת אילטוב לדיון מחדש בסעיפים 26 ו-27.
יואב קיש: לטענתו, מדובר בנושא חדש.
יואב קיש: מי תומך בנושא חדש?
יואב קיש: אני מחזיר את הנושאים לוועדת הכלכלה.
יואב קיש: הרפורמות לא פה, לא נדון ברפורמות כרגע.
יואב קיש: תודה לכולם, אני נועל את הישיבה.
יואב קיש: הישיבה היא רק הצבעה, אין דיון.
יואב קיש: הדיון התבצע כבר קודם.
יואב קיש: הגענו להסכמות עם נציגי אופוזיציה שאנחנו מעבירים את פרק ח' סימן ג' – מיסוי חברי קיבוץ בחוק ההסדרים מוועדת הכספים של גפני לוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ושוויון חברתי בראשות מיקי זוהר.
יואב קיש: סוכם, בנוסף, שהדיונים יתחילו רק מחר, לבקשת האופוזיציה.
יואב קיש: החוק מבוסס על הנוסח שהתקבל שמהווה את ההסכמות בין הקיבוצים ובין האוצר.
איתן ברושי: זה בין התנועה הקיבוצית והקיבוץ הדתי – בשביל לדייק, והאוצר ורשות המסים.
<ארבל אסטרחן: אבל יש לומר שההסתייגויות שלנו, הלשכה המשפטית, בעינן עומדות.
<ארבל אסטרחן: אי אפשר לתת ייעוץ משפטי בלוח הזמנים הזה, אם רוצים לכלול את זה בחוק ההסדרים.
יואב קיש: אני אומר גם לפרוטוקול – אם לא יהיה ייעוץ משפטי לא יהיה שום דבר.
איתן ברושי: אם מותר רק להעיר – שהכוונה היא שהייעוץ המשפטי ילווה את העניין מההכנה ועד ההשלמה, כלומר - - -
<ארבל אסטרחן: כך נראה הליך חקיקה תקין.
יואב קיש: לא יהיה חוק בלי ייעוץ משפטי, נקודה.
יואב קיש: בעד – 2 נגד – אין
יואב קיש: ההצעה התקבלה, הישיבה סגורה.
יואב קיש: בוקר טוב לכולם, לגבי הדיון היום – יש לנו היום דיון מאוד ארוך יחסית, עם מספר נושאים.
יואב קיש: אנחנו מתחילים עכשיו בעשר עם נושא מחקר מרכז המחקר והמידע והבקשה לדיון של יואל חסון, ג'מאל זחאלקה, קארין אלהרר וישראל אייכלר.
יואב קיש: נמצא אתנו השר, שר התיירות, השר המקשר יריב לוין.
יואב קיש: אני מאוד שמח שבאת.
יואב קיש: יריב מחובר לנושא הזה היטב מכל הקצוות שלו בתור יושב ראש ועדת הכנסת לשעבר ויושב ראש קואליציה והיום שר והשר המקשר.
יואב קיש: אם רצינו כתובת שיודעת לטפל בעניין הזה, זאת הכתובת.
יואב קיש: אני שמח ומודה לך, השר, שהגעת לפה בשביל העניין הזה.
ב-11: אני רוצה להתחיל בנושא הראשון על סדר היום – הדיון בנושא שאילתות.
ב-11: כמו שאתם יודעים, לכנסת ישראל שני תפקידים חשובים ומובילים: חקיקה ופיקוח על הממשלה.
ב-11: בנושא החקיקה, אני חושב שיש לכנסת כל הכלים שהיא זקוקה להם.
ב-11: אנחנו רואים פה אפילו תופעה של – איך קוראים לזה?
ב-11: "חקקת יתר", לפעמים גם זה, בטח עם המספרים וכל הבקשות לחקיקה, אבל בעניין הזה אנחנו לא ניגע היום.
ב-11: לעומת זאת, בכל נושא הפיקוח, כלי מאוד משמעותי, השאילתות זה כלי שנותן לנו כחברי כנסת את המידע שאנחנו צריכים מהמשרדים השונים, ואנחנו נעבור ונתייחס לסקירה של מרכז המחקר והמידע.
ב-11: יש לנו פה נציג ממרכז המחקר והמידע?
ב-11: מצוין.
<רוני בלנק: יש לנו בעיה עם המצגת כרגע.
<שירלי אברמי: אבל השקופית נמצאת לפניכם.
יואב קיש: אז נתייחס לשקופית.
יואב קיש: אני חושב שלנושא שאילתות דחופות, הבעיה היא מינורית, אם בכלל, בגלל ההתנהלות פה בכנסת, ולכן אנחנו לא נתקלים בבעיה בנושא שאילתות דחופות.
יואב קיש: בדרך כלל גם הם מטפלים בנושאים שהם על סדר היום ציבורית והנשיאות מאשרת אותם ויש מעקב.
ירדנה מלר-הורוביץ: יושב ראש הכנסת מאשר, פררוגטיבה שלו.
יואב קיש: אחרי זה אני אתן לך לדבר.
יואב קיש: אני חושב שהבעיה העיקרית שלנו בכל שאר השאילתות הרגילות – אם באמת ראינו עיכוב ניכר מאוד בקבלת תשובות, לעתים לצערי עד אפילו, אני לא יודע אם לקרוא לזה זלזול בכוונה, אבל זה נותן את ההרגשה אצל חברי הכנסת כאילו יש זלזול.
יואב קיש: תיכף נשמע גם מיריב, אני מניח שיש סיבות גם לשרים להתנהלות הזו, אבל אני חושב שזו התנהלות שאנחנו צריכים לבדוק ולתקן.
יואב קיש: אנחנו נציג פה את עיקר המסקנות של מחקר המחקר והמידע ונתייעץ.
יואב קיש: אני אומר לכם שהמטרה של הדיון הזה היא לא לנגח את הממשלה.
יואב קיש: אני דווקא כן רוצה לשמוע מיריב איך זה נראה מהצד השני, למה דברים קורים כמו שהם קורים, ולהעלות פה פתרונות והצעות קונסטרוקטיביות, איך אפשר לעשות שהדבר הזה יעבוד טוב יותר.
יואב קיש: זו המטרה של הדיון, ואני אומר לכם כבר על פניו שהתמונה המוצגת היא תמונה לא טובה לממשלה.
יואב קיש: אנחנו צריכים לתקן את זה, המטרה היא לתקן את זה.
יואב קיש: אני מעדיף לא לעסוק בניגוח, אלא לעסוק בפתרון.
איילת נחמיאס ורבין: למרות הכיף שזה גורם לנו...
יואב קיש: אני חושב שלמרות הכיף, לחלק מהחברים יש מטרה משותפת אחת.