GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב קיש: אם היא שוללת, זה חוזר חזרה אלינו, אנחנו יכולים לעשותoverruling על ההחלטה שלה ולהנחות את זה.
יואב קיש: לכן אני חושב שהפורום הזה הוא רלוונטי.
יואב קיש: אני חושב שהוא פורום שאולי לא יצביע בדיון הזה, אבל בפירוש לדיון הזה יש לו משמעות כבדה.
יואב קיש: שמענו את דבריך, אני מניח שיש עוד מספר גורמים מקצועיים שרוצים להתייחס.
יואב קיש: הארכנו את הדיון עד 12:15.
יואב קיש: דוברי הנשיאות, יואל בבקשה, אתה הראשון שרשום.
יואל חסון: תודה רבה, אדוני יושב הראש.
יואל חסון: אני רוצה להתייחס פה לנושאים שעלו.
יואל חסון: קודם כל, אני חושב שאסור לקשור בין תקציב הקשר לבוחר לבין נסיעות לחוץ לארץ ומימון כרטיסי טיסה וכל מיני דברים מהסוג הזה.
יואל חסון: זה לא קשור לקשר עם הציבור, זה לא קשור לפעילות הזאת, ואסור לעשות קשר.
יואל חסון: עם כל הכבוד, התקציב הזה מצד אחד היתה פה יוזמה חשובה של יושב ראש הקואליציה, שהיה יושב ראש ועדת הכנסת, לעשות רפורמה במבנה התקציב, והרפורמה הזאת באמת שיפרה מאוד את השימוש הנכון בתקציב הזה.
יואל חסון: הוא הפך להיות הרבה יותר הגיוני, הרבה יותר נכון ולא צבוע יותר מדי, אבל להכניס אליו עכשיו גם אפשרות לקנות כרטיסי טיסה לעוזרים וליועצים דרך הקשר לבוחר – אני מציע לא לשקול את זה בכלל, וזה רעיון גרוע ביותר.
יואל חסון: לגבי נסיעות דרך קשרי חוץ, אני עשיתי אותן לא מעט.
יואל חסון: אני אומר לכם שאין צורך בעוזר פרלמנטרי בנסיעות האלה.
יואל חסון: בנסיעות האלה לרוב יש נציגים מהכנסת עצמה, ואם אלה משלחות קצרות או יותר קטנות או רק אחד, תמיד מלווה אותך נציג השגרירות או השגריר עצמו או מספר שתיים ועושה את הדברים.
יואל חסון: אני אגיד לכם משהו בכנות, באמת יש רגעים שאתה יושב במועצת אירופה ונואם במועצת אירופה, היית רוצה שהעוזר שלך כמו שהוא עושה בכל מקום אחר, יהיה עם הטלפון וישדר את זה live בפייסבוק ויצלם אותך, כי לא נעים לך לבקש את זה מהשגריר, באמת לא נעים לבקש את זה מהשגריר.
יואל חסון: אבל להגיד לכם שבגלל זה אני צריך עכשיו שהעוזר שלי יממנו אותו כדי שיעשה לי live בפייסבוק ברגע הקריטי הזה.
יואל חסון: תאמינו לי, לא, ממש לא צריך, לא נחוץ.
יואל חסון: אז או שאין להם בפייסבוק את המצב הזה או שהם מוצאים מישהו אחר שאולי מוכן לעשות את זה עבורך.
יואל חסון: אין במשלחות של הכנסת שום טעם שיהיה עוזר מטעם הכנסת.
יואל חסון: לגבי משלחות מטעם ארגונים אחרים, אני גם חושב ששם לא צריך באופן קטגורי לקבוע שניתן לצרף עוזרים למשלחות שממומנות על ידי ארגונים בחוץ, אבל אני גם אגיד שלא צריך באופן קטגורי להגיד שלא.
יואל חסון: פה הייתי מאפשר לוועדת האתיקה את שיקול הדעת שלה ולתת לה כלים לבחון.
יואב קיש: מימון עוזר בנסיעה שלא קשורה לכנסת.
דוד ביטן: אני נגד זה, הרי מה יהיה?
דוד ביטן: חבר כנסת יגיד: אני לא אבוא, אם לא יאשרו לי את העוזר, ואני לא מסכים לזה בכלל.
דוד ביטן: דרך הכנסת – כן, מבחוץ בשום פנים ואופן לא.
יואל חסון: אני גם שם לא חושב שברוב הפעמים צריך לצרף עוזר, אני לא חושב שזה נדרש.
יואל חסון: גם שם בדרך כלל הגוף שמזמין אותך, מלווה אותך, יש אדם מטעמו.
יואל חסון: אגב, להפך, בנסיעות המאורגנות, בדרך כלל יש ממש צוות שמלווה אותך מההסעה, לוקח ומחזיר ומלווה אותך לפגישות ומכין לך את החומרים ומסביר לך, וזה מאוד מאורגן בדרך כלל.
יואל חסון: יש מקרים יוצאי דופן, לדוגמה כשחבר כנסת נוסע לסבב פגישות בוושינגטון, עם מכונים, עם סנטורים, עם קונגרסמנים.
יואל חסון: הרבה פעמים, בניגוד לחברי פרלמנט אחרים שעושים את זה, חברי הכנסת הישראלים מגיעים לפגישות האלה לבד, ובאמת לפעמים נדרש שם סיוע.
יואל חסון: צריך גם לומר שבארצות הברית בעיקר, אבל לא רק, כשזה לא דרך הכנסת באופן פורמלי, אתה לא מקבל סיוע מהשגרירות המקומית, למרות שאתה לפעמים מקיים פגישות מאוד חיוניות עם קונגרסמנים וסנטורים, בעיני השגרירות כאילו אתה לא קיים, כאילו לא באת, כאילו זה לא רלוונטי, וזאת לדעתי פגיעה, וזה אולי דיון בפני עצמו שצריך לחשוב עליו.
יואב קיש: אתה רוצה להתייחס גם לנסיעות לוועדות?
יואל חסון: זה בדיוק הסעיף הבא שלי.
יואב קיש: מבחינת אוכל, אם רוצים להזמין כיבוד, אתה יכול להזמין כוועדה.
יואל חסון: אני אומר כיושב ראש ועדה.
יואב קיש: זה שונה, לא?
דוד ביטן: הוא מדבר על כנסים, ימי עיון.
יואב קיש: לא, אבל כיבוד.
יואל חסון: אני מסכים עם חבר הכנסת אמסלם לכל מה שהוא אמר בעניין תקציב לוועדות.
יואל חסון: אני חושב שהעובדה שהוועדות לא יכולות להגדיר לעצמן תקציב לפעילות, לסיורים, ליוזמות – אגב, להפוך נסיעה לאילת לאיזה טיול – הרי אם העוזר היה נוסע אתו ברכב לצורך העניין, מישהו היה אומר משהו?
יואל חסון: או אם הסיור הזה לצורך העניין בקריית שמונה ולא טסים לקריית שמונה אלא נוסעים לקריית שמונה?
יואל חסון: בגלל שעולים על מטוס זה הופך לאירוע בילוי?
יואל חסון: זה כמובן לא מקובל לחלוטין.
יואל חסון: אני חושב שכמו במשרדי הממשלה, שמנכ"לי המשרדים יש להם תקציב למשרדים, כולל תקציב יום יומי לכיבוד, לציוד, לדברים האלה, רצוי שלכל ועדה יהיה תקציב קבוע, שיאשרו אותו בוועדה המשותפת של כספים וכנסת.
יואב קיש: שגם יאפשר נסיעות לחוץ לארץ?
יואל חסון: לא יודע, לא נכנס לזה, תדונו בוועדה.
יואל חסון: נראה לי שלא, אבל זו רק עמדתי, לא נכנסתי לזה לעומק, ואני מציע שהתקציב הזה ינוהל על ידי מנהלי הוועדה.
יואל חסון: גם שרים לא מנהלים את התקציב שלהם, אלא יש להם מנכ"ל משרד שמנהל את התקציב, וגם שר שרוצה תקציב למשהו, פונה למנכ"ל.
יואל חסון: אז שמנהלי הוועדות ינהלו את התקציב הזה באופן שוטף, אבל בהחלט שיהיה תקציב.
אלעזר שטרן: ברור שהוא ינהל, אבל יש מי שאחראי עליו.
יואל חסון: גם מנכ"ל של משרד - - -
מיכל רוזין: אני ממש רוצה להעלות פה נקודה, שאף אחד לא יעלה פה חוץ ממני.
מיכל רוזין: אני באתי במיוחד כדי להעלות נקודה חשובה, ואני חושבת שאף אחד סביב השולחן פה לא יעלה אותה.
מיכל רוזין: קודם כל, אני חושבת שעדיף שהכנסת תממן ולא ארגונים חיצוניים.
מיכל רוזין: זאת בוודאי יותר טובת הנאה ממישהו מבחוץ מאשר מבפנים.
מיכל רוזין: אני כן רואה רציונל – יואל, בהבדל ממך – שעוזר לפעמים מצטרף ועוזר, למשל עוזר שלחבר כנסת שלו יש שדולת ידידות ומנהל את כל התקשורת ואחר כך מצטרף למשהו כזה.
מיכל רוזין: אני יכולה לראות בוודאי ובוודאי קשר עם הציבור לטוס לאילת בשביל להיפגש עם אנשים שם או להיות באיזשהו כנס מקצועי, אני בוודאי יכולה לראות את הרציונל.
מיכל רוזין: אני אומרת לכם שהיה לי סיפור כזה עם העוזרת שלי בטיסה לאילת, אבל כשבאתי לשקול האם לפעול לשנות את העניין, עמדה מולי תמונה מאוד מאוד בעייתית, שאי אפשר להתעלם ממנה פה.
מיכל רוזין: אנחנו בעצם מתירים לחברי כנסת – סליחה, במקרה הזה גברים בדרך כלל – לקחת איתם עוזרות פרלמנטריות, או בטיסות ובתי מלון באילת או במקומות אחרים בארץ או לחוץ לארץ.
מיכל רוזין: תקפצו ותגידו לי שגם לשר יש יועצות.
מיכל רוזין: כשטס שר, הוא בדרך כלל טס עם פמליה שלמה, עם הרבה מאוד אנשים.
מיכל רוזין: בוא נגיד, שדברים יכולים בכל מקרה לקרות.
מיכל רוזין: אבל כשאתה מדבר על חבר כנסת שתצורף אליו עוזרת לנסיעה לחוץ לארץ, אני אומרת לכם שהמחיר שנשלם על זה הוא גדול מהתועלת.
יואל חסון: את עכשיו פוגעת יותר בנשים.
מיכל רוזין: לא פוגעת לא בנשים ולא בגברים.
מיכל רוזין: דברו על סימטריה, אין בעיה, על שוויון.
מיכל רוזין: זאת לא פגיעה בנשים.
יואל חסון: זאת פגיעה בנשים.
יואל חסון: ברגע שכל עוזרת שהולכת עם חבר כנסת, בהכרח - - -
יואב קיש: כל שילוב יכול להיות בעייתי היום.
מיכל רוזין: בשנה וחצי האחרונה שלושה חברי כנסת פה במשכן הזה - - -
יואל חסון: את פוגעת בעוזרות.
מיכל רוזין: אני לא פוגעת בעוזרות, אני שומרת על העוזרות.
יואל חסון: את לא סומכת עליהן.
מיכל רוזין: ואני שומרת על הנשים והייתי עוזרת בעצמי והייתי יועצת שר ונסעתי לשליחויות בחוץ לארץ, ותודה לאל היה לי את השר הכי אמין וישר בעולם, רן כהן.
מיכל רוזין: אני רק אומרת: חברים, אנחנו לא רוצים להזמין לנו דברים כאלה, אל תיתממו, את תכניסו את הראש בחול ואל תגיד לי: את פוגעת בנשים או את מכלילה את כל הגברים.
מיכל רוזין: אני לא רוצה לשים מכשול בפני עיוור, ולכן אני מעדיפה לחסוך את זה.
יואל חסון: הם ממש צריכים את המלון באילת.
מיכל רוזין: חבר'ה, אני מבינה שזה מבדח אתכם, אבל תבדקו, נשיא לשעבר הורשע על חדר במלון ושר לשעבר נחקר על חדר במלון.
יואל חסון: אבל בסדר, את לא יכולה להתייחס לכל עוזרת - - -
מיכל רוזין: אני לא מתייחסת לכל עוזרת, אני שומרת על העוזרות הפרלמנטריות והעוזרים הפרלמנטריים.
יואב קיש: אני מפסיק את הדיון עכשיו.
יואב קיש: איילת ורבין בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: לטעמי, חבר הכנסת אמסלם דיבר על שני דברים שונים, שעל אחד מהם אני חושבת שראוי וכדאי וראוי לדון, וזאת שאלת עצמאות התקציב של ועדות, כי למשל בנושא שהעלית, האם אנחנו רוצים לקיים ימי עיון בנושאים שאנחנו פחות מכירים מקרוב, אני חושבת שזה דבר שיש בו הרבה טעם וצריך לבדוק אותו ולראות מה עושים אתו וגם בכל זאת איך מגדירים קריטריונים – יש ועדות שנניח יותר זקוקות לזה, ועדות שפחות זקוקות לזה.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא עניין פשוט, אבל זה נושא שראוי לדון בו.
איילת נחמיאס ורבין: לגבי הנושא השני של נסיעות, אני מודה ומתוודה, אני פחות מתחברת אליו מהנושא של עוזרים, למרות שגם אני נסעתי במשלחות.
איילת נחמיאס ורבין: לפחות במשלחות הפרלמנטריות שאני השתתפתי – והשתתפי במעט, כי כמוך גם אני מרגישה שהלקוחות שלי והקליינטים שלי כאן – היה back office, היתה עזרה מעובדי הכנסת, ולא הרגשתי את אותו צורך שאתה מתאר.
איילת נחמיאס ורבין: בנסיעה שנסעתי מטעם גוף, אני מודה ומתוודה, מאוד מאוד שמחתי שבעלי הצטרף אלי, כי זו באמת היתה נסיעה מאוד מאוד מאומצת.
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך יותר מזה, אפילו כשמדובר בגופים מזמינים – התחלתי לחשוב מה תעשה ועדת האתיקה ברגע שיתחילו להגיע בקשות של עוזרים שיצטרפו לנסיעות מטעם גוף מזמין.
איילת נחמיאס ורבין: אני חוששת שזה מזמין – ואני לא מתייחסת כרגע לנושא שחברת הכנסת רוזין העלתה, אני שמה את זה לגמרי לגמרי בצד, כי אני משתדלת מאוד מאוד לא לחשוד בחברי כנסת, אם כי המציאות עולה על כל דמיון.
יואב קיש: שלא נצטרך להסיר חסינות לעוד חבר כנסת.
איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, הדיון היה מספיק קשה, ועוד כל מיני דברים שקורים פה, אנחנו יודעים.
איילת נחמיאס ורבין: אבל חשבתי לעצמי איך ועדת האתיקה תדון בהזמנות האלה ואיך היא תתייחס אליהן כשפעם מבקשים עוזר, פעם לא מבקשים עוזר, אני מדברת מטעם ארגונים מזמינים.
איילת נחמיאס ורבין: יש פה בעיה על בעיה על בעיה, ולכן אני הייתי ברשותך דודי, אילו אני במקומך כיושב ראש ועדת הפנים, הייתי מפרידה בין שני הנושאים האלה, כי בעיני הם לא לגמרי קשורים אחד בשני.
איילת נחמיאס ורבין: האחד הוא אופרטיבי מעשי אפילו לדיון מידי כראוי לדיון, והנושא השני בעיני, עוזרים – בטח לא על חשבון הכנסת – לא צריכים להצטרף על חשבון הכנסת, ועל גופים מזמינים הבעיה היא כפי שתיארתי אותה בהקשר האתי.
יואב קיש: חברת הכנסת שולי מועלם, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רגע אחד רוצה להגדיל עוד יותר את החגיגה הזאת, כי לי יש איזו מידה של קושי עם כל הדיון פה.
שולי מועלם-רפאלי: נשאלת השאלה, מה קורה כשחבר כנסת – ולא מי הוא, יושב ראש ועדה או אחר – יש לו נושא שהוא פועל בו ביתר שאת וביתר עוז, והוא רוצה לעשות אתו משהו.
שולי מועלם-רפאלי: אני בכוונה לוקחת את זה לקצה, כי כמו חברתי איילת, אני חושבת שנכון לקיים איזשהו דיון משמעותי איך מתנהלות הוועדות ביחס לנושאים המקצועיים שלהן, ואז להכניס בתוך זה כמו שאמר דודי ימי עיון שהוועדה רוצה לקיים או נסיעות של הוועדה על כל חברי הוועדה למקומות אחרים.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אני מאוד מאוד נזהרת, זאת אומרת:
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכאשר יש גוף בכנסת שהוא אמון על נסיעות פרלמנטריות, הוא יכול להסתכל על משהו יותר כוללני ולא להפיל את יושבי ראש הוועדה למקום שהם עכשיו צריכים לבחור איזה חבר כנסת נוסע ואיזה לא, במידה שאני מאוד מאוד נזהרת להגיד את זה, שנסיעות לחוץ לארץ נתפסות כסוג של צ'ופר.
שולי מועלם-רפאלי: לכן בתוך הדיון האמיתי על מהות העבודה המקצועית של הוועדה לא הייתי מכניסה בחגיגה הזאת את שאלת נסיעות הוועדה לחוץ לארץ.
שולי מועלם-רפאלי: אני לחלוטין מסכימה, שיכול להיות שצריך לפתוח על זה דיון.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שכשיובאו הנתונים, צודק חברינו דודי אמסלם לגבי תקצוב של הוועדות בצד המקצועי, כי כמו שאמרת, צדדים אחרים אולי נפתרו בפעם הקודמת כשקיימנו את הדיון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אני מרגישה שכל העניין של נסיעות של עוזרים, ובעיקר אני מתנגדת לחלוטין לנסיעות של עוזרים על ידי גופים פרטיים, אני חושבת שזה יכול ליצור סיטואציה שבה חברי כנסת, בצדק או שלא בצדק, יגידו שהם לא נוסעים אם העוזרים שלהם לא באים איתם, ואז אנה אנו באים.
שולי מועלם-רפאלי: אני דווקא רוצה לקחת את זה הפוך, ולהגיד שהאגף בכנסת שמטפל בדבר הזה – יכול להיות, שאם כמו שהיה בכנסת הקודמת, שוועדת חוקה, חוק ומשפט נסעה לפראג ומנהלת הוועדה באה אתנו, לא היה צורך בכלל להביא עוד מישהו, כי היא ניהלה את כל הפרקטיקה.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אם נוסעים רק חברי כנסת, יכול להית שהכנסת צריכה לחשוב איך יוצרים מצב שבו נוסע מישהו שמנהל את הנסיעה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אם תגיד לי אדוני, שממילא ככה זה מתקיים - -
יואב קיש: נשמע את קשרי חוץ, לדעתי זה קורה.
שולי מועלם-רפאלי: - - בדיוק, אם ממילא ככה זה מתקיים, אדרבה ואדרבה דברים נעשים.
שולי מועלם-רפאלי: אבל אני כן חושבת שנכון לנו להתייחס רגע באופן אחר לנסיעות לאילת.
שולי מועלם-רפאלי: יפה מצדנו או לא יפה מצדנו, רוב הפעמים שניסע לאילת, נטוס לאילת, רוב הפעמים שניסע לאילת ניסע מטעמים של קשר לבוחר, לא ניסע בדרך כלל מטעמים שהם טעמים של גופים מזמינים, ובמקרים האלה אני חושבת שכן צריך לאפשר נסיעה של עוזר.
שולי מועלם-רפאלי: בדחילו ורחימו אני מקבלת את ההערה שלך לחברתנו מיכל רוזין; רק שואלת את עצמי, מה אנחנו עושים במידה ויש מציאות, שבה אף אחד מהעוזרים לא רוצה לנסוע.
שולי מועלם-רפאלי: אומר: אני אוהב אותך, אני עובד אתך, לא סיפרת לי שכשאני עובד אתך זה יחייב נסיעות לחוץ לארץ, יש לי ילדים קטנים, האם זה יהיה בסדר להגיד אחר כך: טוב, אם אתה לא בא אתי לחוץ לארץ או לאילת, אני מפטרת אותך?
שולי מועלם-רפאלי: אני בכוונה לוקחת את הדברים לקצה, כי אני מרגישה שחלק מהדיון מצריך מאתנו איזשהו דיון עקרוני נוסף, כמו שאתה אמרת שעוברים לדבר בפרקטיקה והצבעות ולא הצבעות וועדה ציבורית ולא, אני חושבת שזה דורש מאתנו שאלות שאנחנו צריכים לשאול ביחסים שלנו עם העוזרים הפרלמנטריים שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: שוב אני מזכירה, אנחנו יכולים לאהוב את זה או לא, הם לא עובדי כנסת, הם העובדים שלנו והם האחריות שלנו גם, זאת אומרת: טובתם היא האחריות שלנו, וגם השאלות מה יקרה איתם אחר כך.
שולי מועלם-רפאלי: אני גם מתנצלת שאני יוצאת.
דוד אמסלם: יש לי דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, אני כבר מאחר בחמש דקות.
יואב קיש: אני אגיד לך רק כמה דברים, שאני חושב שנכון לעשות.
אלעזר שטרן: אנחנו גם באנו.
יואב קיש: אתם גם תדברו.
דוד אמסלם: תן להם לדבר, אני פשוט כבר מאחר בחמש דקות.
דוד אמסלם: יש לי לנהל דיון על כבאות.
יואב קיש: בוא נשמע גם את קשרי חוץ.
<מיה כהן רחמים: האמת שעם אלעזר שטרן עבדנו יותר בכנסת הקודמת ויצא לשליחות מטעם הכנסת.
אלעזר שטרן: אני לא זוכר.
<מיה כהן רחמים: לא בכנסת הזאת.
<מיה כהן רחמים: בהתייחס למה שנאמר, מבחינת ועדות, יש ועדות שרוצות לקדם נסיעה, עכשיו הגדילו את המחלקה בעוד ארבעה ראשי תחומים שפונים לוועדות ועל פי המלצת יושב ראש הכנסת, אנחנו מבקשים מהן לקדם פעילות בין לאומית בחוץ לארץ של ועדות, ואנחנו מקדמים את זה, כחלק מהתקציב של קשרי חוץ.
<מיה כהן רחמים: אנחנו מקדמים גם דברים לוועדת הפנים והגנת הסביבה.
<מיה כהן רחמים: זה חלק מהתקציב שלנו.
<מיה כהן רחמים: ועדת החוץ והביטחון מגישה לנו בתחילת כל שנה את תכנית העבודה השנתית שלה, אנחנו מאשרים אותה אצל יושב ראש הכנסת, ואנחנו מוציאים לפועל נסיעות של ועדת החוץ או ועדת החוץ והביטחון ביחד.
<מיה כהן רחמים: מבחינת משלחות, מעבר למעטפת שאנחנו נותנים כנציגים שאנחנו מוציאים מטעם המחלקה לנסיעות רשמיות כשצריכים, תמיד השגרירות נעמדת לצדנו.
<מיה כהן רחמים: אם לא השגריר מלווה, אז מספר שניים, קונסול.
<מיה כהן רחמים: יש לנו לרוב גם אבטחה שמתלווה למשלחת ונותנת גיבוי אבטחתי, אנחנו לוקחים רכבים, זאת אומרת: חברי הכנסת כן עטופים.
<מיה כהן רחמים: בדרך כלל גם יש דובר שנותן כאן סיוע מהארץ ומדברר את המשלחת ומוציא את זה גם בפייסבוק, בטוויטר ובכל הגורמים, ואני חושבת שאנחנו משתדלים לתת את כל המעטפת שמשלחת צריכה בחוץ לארץ.
מיקי רוזנטל: קודם כל, אני מבקש לעשות קצת framing לדיון, זאת לא שאלה האם ראוי או לא ראוי – שזאת שאלה נפרדת ההצעות של חבר הכנסת אמסלם – אלא קודם כל מדובר בכסף ציבורי.
מיקי רוזנטל: כאמור, תקציב הכנסת הכפיל את עצמו בעשור האחרון, כולכם יודעים את זה, בתקציב האחרון היה קצת ריסון, אבל מדובר בעוד כסף ציבורי.
מיקי רוזנטל: ראוי שאנחנו ננהג בו בזהירות הראויה.
מיקי רוזנטל: אני אומר לכם, הכנסת מוציאה כספים ראויים, למטרות ראויות, אבל אין גוף ציבורי במדינת ישראל, שדומה בעניין הזה לכנסת, שכל גחמות הכנסת וחברי הכנסת כמעט נענות.
מיקי רוזנטל: הדבר הזה צריך להיות ה-framing המרכזי שלנו.
מיקי רוזנטל: גם הקשר לבוחר, כמו שהציע חבר הכנסת אמסלם שזה יהיה ממומן מהכסף של הבוחר, גם הכסף לבוחר הוא כסף ציבורי שהציבור מממן אותו, אז אני חושב שראוי להגיד את זה כאמירה כללית, שהיא חשובה מאוד.
מיקי רוזנטל: באמת מוזיאון הכנסת חשוב, העוזר השלישי חשוב, הכול חשוב, אבל זה לא בור בלתי נדלה הדבר הזה, תקציב הכנסת.
מיקי רוזנטל: צריך לנהוג בו במשורה ובזהירות.
מיקי רוזנטל: לגבי הסוגיה של הוועדות, הדבר הזה הוא מתוקצב, יש תקציב לוועדות, יש תקציב לכיבוד לוועדות.
מיקי רוזנטל: מה שחבר הכנסת אמסלם מבקש עכשיו לעשות בו שינוי זה שהתקציב הזה יהיה בידי יושב ראש הוועדה.
יואב קיש: ינוהל בידי הוועדה.
מיקי רוזנטל: ינוהל בידי הוועדה, ואני מתנגד לכך, אני חושב שצריכה להיות בקרה של הכנסת כולה על הדבר הזה מהטעם הפשוט, שכולנו אנשים פוליטיים, כולנו אנשים פוליטיים ויש לנו לעתים רצונות גם להגשים מאוויים פוליטיים, וגם יושבי ראש הוועדה הם אנשים פוליטיים, ראוי ששבעתיים הדבר הזה יעבור דרך הדרג המקצועי של הכנסת, ולא דרך הוועדה בלבד.
מיקי רוזנטל: לגבי הנסיעות, כשהמשלחות הן מטעם הכנסת, יש ליווי מקצועי של הכנסת וכל הנסיעות מאורגנות ומתוקתקות, יש דוברות.
מיקי רוזנטל: חבר כנסת צריך לפעול, אבל באמת יש מעטפת מקצועית, כפי שנאמר פה.
מיקי רוזנטל: כשמדובר בנסיעות פרטיות, גם אז ברוב המקרים מדובר בנסיעות שמארגנים אותן גופים ציבוריים, בין אם זה מדינות, ערים או גופים שנותנים את המעטפת – אתה לא דואג למלון, אתה לא דואג לאוכל, אתה לא צריך לדאוג להסעות, אתה לא צריך לדאוג כמעט לשום דבר.
מיקי רוזנטל: היום גם אמצעי הקשר הם כאלה, שאתה יכול להתקשר לדובר שלך בארץ ולהגיד לו להוציא הודעה.
מיקי רוזנטל: בשביל זה לממן ולפתוח פתח לשחיתות?
מיקי רוזנטל: וזה פתח לשחיתות איומה ונוראית.
מיקי רוזנטל: שתבינו, יש כאלה שינצלו את זה באמת לעבודה, ויש כאלה שינצלו את זה לצרכים אחרים.
יואב קיש: את זה אתה יכול להגיד על כל תקציב.
מיקי רוזנטל: נכון, ולכן צריך להיזהר שבעתיים בעניין הזה.
מיקי רוזנטל: בהצעה שלי לשינוי כללי האתיקה של חברי הכנסת, אני הצעתי שבאופן נדיר ועדת האתיקה תוכל לאשר לנסיעות מסובכות ומורכבות – או שיהיו מורכבות מכמה מדינות, או שיהיו מורכבות מריבוי משימות או מריבוי פגישות – נסיעה של עוזר פרלמנטרי על חשבון הכנסת, אבל זה יהיה היוצא מן הכלל שמעיד על הכלל, ולא לייצר עכשיו כלל שיהפוך לצ'ופר לקחת את החבר'ה ולנסוע לחוץ לארץ.
מיקי רוזנטל: אני מזהיר אתכם מפני ההשלכות שלה דבר הזה, ואומר לכם שאסור בכלל ליפול לבור הזה.
אלעזר שטרן: בנושא של תקצוב הוועדות, אני חושב שהבקשה היא צודקת, אם זה קיים או לא.
אלעזר שטרן: אני חושב שיושב ראש ועדה צריך שתהיה לו גמישות מסוימת מתוך התקציב הקיים.
יואב קיש: כולל נסיעות לחוץ לארץ לתפיסתך?
אלעזר שטרן: לא לא לא, תיכף נדבר על חוץ לארץ.
אלעזר שטרן: באשר לנסיעות לחוץ לארץ, ככלל אני חושב שכל הנושא של שדולות, ראשי שדולות – פרלמנטריות אני מתכוון – שעובר מכנסת לכנסת בירושה, אני חושב שגם שם נכון לפתוח עין.
אלעזר שטרן: אני חושב שיש שדולות אטרקטיביות ולא אטרקטיביות, ויש כאלה שהקימו התנחלות בתוך השדולות האלה ויודעים לנצל את זה לצרכים מצרכים שונים.
יואב קיש: אגודות ידידות אתה מתכוון?
אלעזר שטרן: כן, לזה התכוונתי, תודה.
אלעזר שטרן: באשר לעוזרים פרלמנטריים, אני חושב שאי אפשר לשלול את זה לחלוטין, ולכן אני מציע שקשרי חוץ שיודעים לשפוט את המקצוענות, עם ועדת האתיקה שיודעת לשקול את השיקולים הערכיים, שכל בקשה – שזה לא יהיה דבר קבוע או פררוגטיבה של כל חבר כנסת, אבל במקרים חריגים, לא משנה אם זה יושב ראש או חבר כנסת יוכלו להגיש בקשה שתידון, אני מציע במשותף על ידי קשרי חוץ וועדת האתיקה יחד.
אלעזר שטרן: יש נסיעות – רוב הנסיעות כנראה שלא צריך – בהן יש נסיבות מיוחדות.
אלעזר שטרן: צריך שיהיה נוהל, אי אפשר לשלול את זה לחלוטין.
אלעזר שטרן: נדמה לי שראוי שגם אנחנו מדי פעם נראה, במסגרת השקיפות של הכנסת, את הנסיעות של חברי כנסת מטעם הכנסת.
<מיה כהן רחמים: באתר האינטרנט יש לנו מחלקת קשרי חוץ, שם כל הנסיעות מפורסמות עם כל הפעילות.
אלעזר שטרן: קיוויתי שזה מה שתגידו לי.
אלעזר שטרן: זה סתם לא מעניין אותי, אז לא הסתכלתי.
אלעזר שטרן: מי שרוצה לראות את זה יכול, וזה אחלה.
<מיה כהן רחמים: כן, הרבה אנשים מוציאים את זה משם, גם ערוצי תקשורת, הכול שקוף.
יואב קיש: יש לנו עוד שני דוברים – החשב וראש המטה של יושב ראש הכנסת.
יואב קיש: אני מבקש מהחשב להתייחס לנושא תקציב ראשי ועדות, כי אני חושב שלגבי הנסיעות לחוץ לארץ היה פה די קונצנזוס, שלא ראוי שהדבר הזה יהיה אצל ראשי ועדות.
יואב קיש: מצד שני, אני חושב שהיה דווקא קונצנזוס לתת איזשהו כלי של תקצוב לראשי ועדות לצרכים של הוועדה.
יואב קיש: אני מבקש להתייחס לזה בבקשה.
<חיים אבידור: כשדיבר חבר הכנסת אמסלם על תקציב הוועדות, הוא התחיל עם הסנדביצ'ים, לאו דווקא עם נסיעות וכל מיני דברים.
<חיים אבידור: כשנותנים תקציב של ועדה או תקציב לכל אדם, שלא נעשה בפיקוח של איש מקצוע, צריך להפעיל גם שיקולי מיסוי.
<חיים אבידור: לא יכולים להוציא הוצאה מסוימת, בלי לקחת בחשבון את המגבלות שיש בתקנות מס הכנסה.
<חיים אבידור: כל פעם שאנחנו מוציאים איזושהי הוצאה, אנחנו לוקחים את זה בחשבון, אם להכיר בה או לא להכיר בה, כי כפי שאתה יודע, הכנסת זה מלכ"ר, ולמלכ"ר אין התנהלות מול מס הכנסה על הוצאות שאינן הוצאות מוכרות.
<חיים אבידור: לכן אנחנו צריכים לחסום את הדבר הזה.
<חיים אבידור: לנושא הכיבוד, מוגדר בפקודת מס הכנסה, שמותר לתת במקום העסק – פה זה לא עסק – או בארגון כיבוד קל; סתם דוגמה למה שאפשר לעשות עם תקציב חופשי שנותנים ליושב ראש ועדה.
<חיים אבידור: אם נותנים תקציב ליושב ראש ועדה, צריכים להיות לו כללים מוגדרים מה מותר לו.
<חיים אבידור: אם יש כללים מוגדרים, למה לתת תקציב?
<חיים אבידור: ממילא יש תקציב לכל הוועדות, וכשהוא רוצה להוציא משהו וזה במסגרת הפעילות של הוועדה, אנחנו נותנים לו את זה.
אלעזר שטרן: הוא אומר שיכול להיות שתגידו שנגמר.
אלעזר שטרן: למה הוא צריך לבקש רשות?
אלעזר שטרן: אתה צודק שצריך להגדיר ולהגיד: יש לך סל, כמו שאתה אומר לחבר כנסת שהוא יכול לעשות כנס אחד בשנה, שיגיד שלו יש 100 מנות כאלה בשנה ואלה הכללים שבהם הוא יכול להוציא אותם ותוציא אותם.
<חיים אבידור: זה מאפשר יותר גמישות בניהול התקציב.
אלעזר שטרן: נכון, זה ברור לי שתגיד לי.
אלעזר שטרן: הוא לא רוצה את התלות.
<חיים אבידור: אין לו שום תלות.
<חיים אבידור: אם הוא צריך משהו שהוועדה צריכה, הוא מקבל, כל עוד זה עומד בנורמה - - -
יואב קיש: אז למה נסיעה לדיון לאילת זה לא?
<חיים אבידור: מי אמר שלא?
יואב קיש: הוא אמר שלא.
<חיים אבידור: אז אסביר לך.
מיקי רוזנטל: אבל זה לא נכון, אנחנו נסענו כוועדות לאילת ולא היתה שום בעיה.
<חיים אבידור: כאשר יש נסיעה לכנס באילת, קודם כל ועדת האתיקה לא מתירה לקחת יועץ פרלמנטרי, היא לא מתירה.
יואב קיש: לא כנס, ישיבת ועדה, אני לא מדבר על אירוע חוץ פרלמנטרי, אני מדבר אתך על אירוע פרלמנטרי.
<חיים אבידור: כאשר יש ישיבת ועדה, ישיבת ועדה זה פעילות של הכנסת עצמה, ולא קשר עם הבוחר, והכללים של הכנסת שהיא לא נותנת.
<חיים אבידור: אתם יכולים לשנות את הכללים האלה, אין בעיה, לא צריך בשביל זה תקציב, כי כאשר נוסעת אתו מנהלת הוועדה, אני אומר לו: יש לך תקציב בוועדה או אין לך תקציב בוועדה?
<חיים אבידור: מנהלת הוועדה צריכה לנסוע לישיבת ועדה שמתקיימת באילת, והיא נוסעת.
אלעזר שטרן: אני ראיתי כנסים באילת עם עוזרים פרלמנטריים.
<חיים אבידור: לא במימון הקשר לציבור ולא במימון הכנסת.
<חיים אבידור: מתי כן?
<חיים אבידור: כאשר חבר כנסת נוסע – וישנם מקרים כאלה – שיש לו גם כנס באילת, אבל גם הוא נפגש עם ראש העיר וגם הוא הולך לתחנת מכבי האש וגם הוא נפגש עם מכרות המלח, כל מיני דברים ששייכים לפעילות, אנחנו נותנים לו יועץ פרלמנטרי כדי שיעשה את הפעילויות האלה.
<חיים אבידור: כאשר חבר כנסת אומר שהוא נוסע לכנס באילת, הוא לא מקבל, בגלל שוועדת האתיקה לא מאפשרת את זה.
יואב קיש: מה שהיה חסר לי זה דווקא השיחה הזאת.
יואב קיש: יכול להיות שנעשה את זה בדיון הבא.
יואב קיש: ערן סידס, ראש המטה של יושב ראש הכנסת, בבקשה.
<ערן סידס: אדוני יושב הראש, אני נדרשתי פה לגבי נסיעות של עוזרים פרלמנטריים והצטרפותם לנסיעות לחוץ לארץ, אני לא אתייחס לנושא תקצוב ועדות.
<ערן סידס: אני חושב שהדברים שנאמרו, היושב ראש סומך ידיו עליהם.
<ערן סידס: הוא מתנגד בתוקף לצירוף של עוזרים פרלמנטריים.
<ערן סידס: אנחנו נמצאים בעידן שהשקיפות היא נר לרגלינו, נר לרגליו של יושב ראש הכנסת.
<ערן סידס: הוא גם הקים את ועדת השקיפות.
<ערן סידס: אני חושב שיהיה לא נכון לאשר דבר כזה.
<ערן סידס: טוב שיש שקיפות, ואנחנו מאוד חוששים מנושא הנראות.
<ערן סידס: אני לא רוצה להיכנס לדברים שאמרה חברת הכנסת מיכל רוזין, אבל בדיון שאנחנו קיימנו בלשכה לקראת הדיון הזה הנושא הזה גם עלה.
<ערן סידס: אני ראש המטה של יושב ראש הכנסת, אני גם יועץ התקשורת שלו ואני נמצא בכנסת משנת 2001 גם כיועץ תקשורת ועוזר פרלמנטרי לחברי כנסת וליושב ראש ועדה.
<ערן סידס: אני חייב לומר לכם שפעם היתה תקופה הרבה יותר קשה, חבל שחבר הכנסת אמסלם לא נמצא פה.
<ערן סידס: זה לא היה עידן של ווטסאפ, זה לא היה עידן של פייסבוק, אבל תמיד חבר הכנסת הצליח להרים אלי טלפון לפנות בוקר או באמצע היום והיה מכתיב לי את ההודעות והייתי מוציא את ההודעות.
<ערן סידס: אנחנו חושבים שהיום אנחנו נמצאים בעידן אחר לגמרי, אגב שהוא הרבה יותר פשוט מבחינה טכנולוגית – זה בהיבט של הדוברות.
<ערן סידס: בהיבט של הסיוע המקצועי, כל מי שהיה בנסיעות פרלמנטריות, אני הייתי בכמה משלחות כמובן, הסיוע הקונסולרי שמקבל חבר כנסת הוא סופר מקצועי.
<ערן סידס: גם אני הייתי במצבים שלא טסתי עם יושב ראש הכנסת.
<ערן סידס: אגב, בנסיעה לאוקראינה לפני חודשיים לא יכולתי לנסוע.
<ערן סידס: אני העברתי לכל העיתונאים את נאום יושב הראש דרך הערוץ של הפרלמנט – אפרופו ההתקדמות הטכנולוגית – הודעה לעיתונות באס-אם-אס.
<ערן סידס: הכול מאוד פשוט, יש פה צוות מקצועי מיומן מאוד של קשרי חוץ, שגם הולך להתעבות, כלומר: להעניק לחברי הכנסת וליושבי ראש ועדות חומר הרבה יותר מקצועי, הרבה יותר מפורט לקראת דיונים שהם יקיימו בכנסים בין לאומיים.
<ערן סידס: העמדה שלנו היא ברורה, אנחנו מתנגדים בתוקף, אני חושב שזו הרוח גם בוועדה, אני שמח על כך.
<ערן סידס: אם יתקיים עוד דיון, נידרש לזה.
יואב קיש: אני חושב שבאמת צריך להפריד בין הנסיעות לחוץ לארץ – האווירה הכללית ששמענו פה היא שראוי שיישארו בהתנהלות היום בעניין הזה – לבין צורך של ראשי ועדות לתקצוב כזה או אחר, וצריך להיכנס פה לפרטים שלא נכנסנו.
יואב קיש: יכול להיות שנקיים על זה דיון נוסף.
יואב קיש: כמובן לקחנו גם את ההערות שלך, חבר הכנסת רוזנטל, לתשומת הלב הראויה.
יואב קיש: אנחנו סוגרים את ישיבת הוועדה.
יואב קיש: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, אם הקואליציה לא תביא את חבריה, בטח לא את חבר הכנסת שמבקש להקדים את הדיון, אני וסגור את הדיון עוד חמש דקות.
יואב קיש: על סדר היום שני נושאים: הנושא השני היה בקשתו של חבר הכנסת איתן כבל להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים), בקשה זו הוסרה מסדר היום.
יואב קיש: קבלנו מחבר הכנסת כבל בקשה להשאיר את הצעת החוק בוועדת המדע והטכנולוגיה.