GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: בוודאות.
<אתי בנדלר: זה סעיף שנכלל כאן.
יואב קיש: אני אומר, אם זה לא חל על המכרז הזה אין לחץ.
יואב קיש: אני רוצה לעשות על זה דיון מסודר.
יואב קיש: אני רוצה לשמוע את כל השיקולים.
יואב קיש: אני לא מחליט על זה עכשיו פה באיזו ועדה שקיימתי אותה כדי לתקן את המשדרים המוספים.
יואב קיש: אני מוריד את סעיף 3 מסדר-היום.
יואב קיש: אנחנו לא נדון בו, זה ממילא לא המכרז הנוכחי.
יואב קיש: אנחנו נדון בו בנפרד בדיון ארוך ומסודר שנשקול בו שיקולי ריכוזיות.
יואב קיש: כרגע זה לא המקום.
<יאירה פרנקל: גם לעניין סעיף 4?
יואב קיש: דיברתי על מה שכרגע אמרת.
יואב קיש: מה זה סעיף 4?
<יאירה פרנקל: בתוך חוק הריכוזיות.
<יאירה פרנקל: הכוונה היא גם לראות בו גורם ריכוזי וגם לראות ברישיון תשתית חיונית.
יואב קיש: שני הדברים האלה – נראה לי שדרכנו פה על משהו מאוד מורכב שאני לא רואה איך בדיון של 20 דקות, שזו היתה המטרת הדיון, אפשר להתייחס אליהם.
יואב קיש: לכן, אני לא הולך להצביע על שני הדברים האלה בדיון הזה.
יואב קיש: זה ממילא לא רלוונטי למכרז הנוכחי.
יואב קיש: אין לנו לחץ זמנים.
יואב קיש: אנחנו נכניס את זה לסדר-היום שלנו בעתיד.
יואב קיש: נדון בנושאים האלה בצורה מסודרת.
יואב קיש: יש, מן הסתם, המון גופים שירצו להתייחס מהציבור גם לנושאים האלה, כולל גופים שיושפעו בצורה כזו או אחרת.
יואב קיש: עכשיו אני אפילו עדיין לא מבין במאה אחוז כמה זה משפיע, על מי זה משפיע ומה זה משפיע, לכן אני לא רוצה לעשות את זה במהלך אחד.
<דודו קובסניאנו: אני רוצה רק לחדד איזושהי נקודה: זה לא אמור להשפיע על הבחירה של הזוכה במכרז, אבל אחרי שהוא יזכה במכרז ויהיה לו רישיון - - -
שלי יחימוביץ': הכול ברור, תאמין לי.
<דודו קובסניאנו: אבל, אחר כך, אותו גורם שיש לו את הרישיון, כמו גורמים נוספים בשוק השידורי שיש להם רישיון והם יכולים לשדר חדשות, באותו רגע, נניח שאותו גורם ירצה לרכוש תשתית אחרת, או ירצה להעביר שליטה, אז המועצה שתרצה לבחון את העברת השליטה או את הרצון של אותו גורם שהוא כאילו ריכוזי - - -
יואב קיש: תצטרך להיוועץ עם הוועדה לריכוזיות.
<דודו קובסניאנו: כן, זה הסיפור.
יואב קיש: אין בעיה, לא פסלתי את זה, דודו, רק אמרתי שאני לא מעביר את זה עכשיו.
<אתי בנדלר: זה לא ייכלל בנוסח של הצעת החוק הנוכחית.
יואב קיש: זה לא ייכלל בנוסח.
יואב קיש: זה נושא שיבוא לדיון בפני הוועדה, כולל הגורמים הרלוונטיים מהציבור.
יואב קיש: אין פה אף אחד מהציבור ואני ארצה לשמוע דעות בעניין הזה.
יואב קיש: אם נגלה שזה אולי לא משמעותי, לא כזה בעייתי, אז נעביר את זה, ואם נגלה שיש לזה משמעויות אז נתייחס אליהן.
<יאירה פרנקל: בסדר.
<יאירה פרנקל: רק לומר מילה, הרעיון הוא באמת ליישר קו עם החקיקה לגבי - - -
שלי יחימוביץ': בסדר, הבנו.
שלי יחימוביץ': הוא אמר לכם שיהיה על זה דיון.
יואב קיש: לא הבעתי התנגדות או תמיכה ברעיון, הבנתי שהוא מורכב והוא לא על רגל אחת.
יואב קיש: בואו נמשיך עם התיקון הבא שאנחנו רוצים להעביר.
<אתי בנדלר: סעיף 4 המוצע, תיקון חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון מס' 6), זה התיקון הקודם שהוועדה העבירה בקריאה שנייה ושלישית.
<אתי בנדלר: אנחנו מבקשים, כדי להסיר ספק, להוסיף לו סעיף תחולה ובו ייאמר – זה יהיה סעיף 15 לאותו תיקון – "הוראות חוק זה יחולו על הגוף המשדר שיקבל רישיון לשידורים בערוץ הכנסת לאחר יום תחילתו של חוק זה".
<אתי בנדלר: ההבהרה נדרשת כדי שלא יהיה ספק שמי שמשדר היום, עד למתן רישיון חדש בהתאם למכרז שפרסמה המועצה, משדר בהתאם לכללים שהיו בתוקף קודם לתיקון.
יואב קיש: החלפת הזכיין תחול עם החלפת התיקונים, זה העניין.
<אתי בנדלר: לא, כל התיקונים יחולו עם ההחלפה.
יואב קיש: על הזכיין החדש.
<אתי בנדלר: על הזכיין החדש, בעל הרישיון החדש.
יואב קיש: שלי?
שלי יחימוביץ': לא, כל הסעיפים האלה נראה לי סבירים.
שלי יחימוביץ': אם הורדנו את סעיף 3 אז הכול באמת קטן.
<אתי בנדלר: אני מיד אקרא ואשמע איזה תיקונים הוועדה מבקשת לאשר.
<אתי בנדלר: בהתאם למה שנאמר, בסעיף התחולה, סעיף 5, צריכים לכלול רק את מה שכרגע מסומן כסעיף קטן (א).
יואב קיש: (ב) לא רלוונטי.
<אתי בנדלר: (ב) לא רלוונטי משום שהוא מתייחס לסעיף הבא.
יואב קיש: אז אני רוצה רגע לעשות סדר בהצעה איך שאנחנו רואים אותה ומה שאנחנו נדון:
יואב קיש: נשאר לנו להחליט על נושא אחד בעצם והוא האם בסעיף 1, שזה תיקון סעיף 2, אנחנו מוסיפים במקום "עדכונים בענייני היום" – "מבזקים כתובים בענייני היום".
יואב קיש: זו שאלה שאנחנו צריכים להחליט האם אנחנו דנים בה.
יואב קיש: בכל מקרה, בפירוש יש כוונה לאשר את זה בוועדה כפי שהתרשמתי; כמובן, גם סעיף 2 אחריו תומך בו, זה אותו דבר; סעיף 3 ירד מנוסח ההצעה; סעיף 4 יישאר; וסעיף 5 – (א) בלבד.
יואב קיש: שאלה: האם אנחנו חושבים שראוי במקום לכתוב "עדכונים בענייני היום" לכתוב "מבזקים בענייני היום"?
שלי יחימוביץ': אפשר גם וגם – עדכונים לוכסן מבזקים.
<אתי בנדלר: בחקיקה אפשר להשתמש במילה "או", אפשר להשתמש במילה "ו" – לא ניתן "ו/או".
שלי יחימוביץ': אז "ו".
יואב קיש: שלי, אני חושב "מבזקים".
יואב קיש: הרי המטרה שלנו היא להכניס את המבזקים, אין לנו מטרה שעכשיו יבואו ויעשו תוכנית על עדכון בענייני היום.
יואב קיש: הרי את זה לא רצינו לעשות, לכן אני לא רואה סיבה גם למה אני צריך אחרי זה לכנס עוד פעם את ועדת הכנסת ולתת תקנות.
<אתי בנדלר: ועדת הכנסת תצטרך להתכנס כך או כך כי התיקון שנעשה מחייב תיקון בתקנות, כי היום התקנות מאפשרות קטיעת שידורי המליאה לצורך שידור מהדורת החדשות ואני מבינה שההחלטה היתה שלא לאפשר את הקטיעה הזאת.
יואב קיש: אני כבר לא זוכר מה החלטנו.
שלי יחימוביץ': כן, גם אני לא זוכרת.
<דודו קובסניאנו: דובר אבל, לדעתי, על המהדורה, לא על המבזקים.
<אתי בנדלר: על המהדורה.
יואב קיש: אמרנו שהמליאה תשודר בכל מקרה.
<אתי בנדלר: נכון, שכך וכך יהיה צורך לדון בוועדה בתיקון התקנות.
שלי יחימוביץ': העניין הוא שבמילה "עדכונים" אתה מקיף כן את כל האופציות של העדכונים.
יואב קיש: נכון, ואז אתה פתאום יכול לפתוח פתח לתוכניות שלא רצינו לעשות.
שלי יחימוביץ': אבל עדכון ותוכנית זה שני דברים שונים לחלוטין במהות החדשותית שלהם.
יואב קיש: לא, כל תוכנית יכולה להפוך להיות עדכון פתאום.
יואב קיש: כל המטרה של התיקון היא שנכניס רק את המבזקים, בואו נתחיל מזה, זו המטרה.
<אתי בנדלר: יש הגדרה למבזק באיזשהו מקום?
<אתי בנדלר: לא בדקתי את העניין.
יואב קיש: אומרת אתי שיותר נכון לעשות "עדכונים" ובואו תכניסו את זה בתקנות.
<דודו קובסניאנו: מה שחשוב הוא – התחלנו שאנחנו מבקשים שיהיו סקרולים, שזה כתוביות, ואז, כאיזושהי פשרה, אנחנו באים ואומרים שיהיה "מבזקים כתובים", הדגש הוא על הכתובים.
<אתי בנדלר: הבנתי, אבל המילה "מבזק" – אני לא יודעת מה המשמעות של "מבזק".
יואב קיש: את רוצה "עדכונים כתובים"?
<אתי בנדלר: "עדכונים כתובים", אוקיי.
יואב קיש: "עדכונים כתובים" גם טוב.
יואב קיש: אז אם יש הסכמה אז פתרנו את זה.
יואב קיש: דודו, "עדכונים כתובים" מתאים לך?
יואב קיש: מעולה.
יואב קיש: אז אם כך נראה לי שהגענו להבנה בעניין הזה.
יואב קיש: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס או שאני אעלה את זה להצבעה?
יואב קיש: אתי, עוד משהו?
<אתי בנדלר: אני רק רוצה לקרוא שוב את סעיף 4 כי אני לא בטוחה שקראתי אותו, רק הזכרתי אותו.
<אתי בנדלר: סעיף 4 לחוק העיקרי, עניינו כאמור בקביעת מדיניות לעניין שידורי ערוץ הכנסת.
<אתי בנדלר: ברישה שלו נאמר: "ועדת הכנסת תקבע בתקנות מדיניות לעניין" – וכאן אני הולכת לפסקה (6) – "סוגי המשדרים שרשאי הגוף המשדר לכלול במסגרת המשדרים המוספים" – וכאן התוספת המוצעת – "וכן הוראות לעניין שידורי עדכונים כתובים בעניינים פרלמנטריים ובענייני היום בארץ ובעולם במהלך שידורי הגוף המשדר".
יואב קיש: בסדר, ואנחנו בוועדת הכנסת נצטרך להגדיר אם זה על המליאה, לא על המליאה וכו'.
יואב קיש: בסדר גמור, מאה אחוז.
<אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא רק את סעיף 5: "תחולה – הוראות חוק זה יחולו על הגוף המשדר שיקבל רישיון לשידורים בערוץ הכנסת לאחר יום תחילתו של חוק זה".
<אתי בנדלר: כאמור, יש שני סעיפי תחולה: אחד, סעיף תחולה של החוק המתקן, שאמרנו שזה יחול רק על מי שיקבל את הרישיון לאחר תחילת החוק, ועכשיו התיקון הנוסף בסעיפים 1 ו-2, בעצם אומרים אותו דבר.
יואב קיש: (ב) נמחק.
יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה כפי שהקריאה עכשיו היועצת המשפטית.
יואב קיש: סעיפים: 1, 2, 4 ו-5 בתיקונים שנאמרו.
<דודו קובסניאנו: 5(א).
יואב קיש: סעיף 5 בתיקונים שנאמרו – (א) בלבד.
יואב קיש: שלושה בעד.
יואב קיש: ההצעה התקבלה, תודה רבה.
יואב קיש: אני מבקש רק, דודו, מכיוון שהנושא של חוק ההגבלים עלה מכם בעצם, אם הבנתי נכון, שתביאו משהו קצת יותר מוסמך, עם הסבר מדוע ומה ולא רק את ההצעה כך, בשתי שורות.
<דודו קובסניאנו: יש מכתב של הרשות.
יואב קיש: אז לא ראיתי אותו, המכתב הזה לא הגיע אלי, אני מבקש לעשות את זה בצורה מסודרת.
<אתי בנדלר: המכתב הוא למועצה, אני מציעה שתכתבו מכתב מפורט.
יואב קיש: אני מבקש, אם אתם רוצים שנדון בזה ונעשה תיקון רציני ומסודר, כי זה נושא חשוב, נא תעלו את זה בצורה מסודרת, נפנה את זה לגורמים הרלוונטיים, נקיים פה דיון מסודר ונחליט.
יואל חסון: מה היה דחוף להביא את זה בכלל כשזה לא רלוונטי למכרז ביום כזה עמוס?
יואב קיש: לא משנה, את זה כבר עברנו.
יואב קיש: אנחנו עוברים עכשיו לסעיף ג' – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת סינון אתרים פוגעניים), של חברת הכנסת שולי מועלם וקבוצת חברי כנסת.
יואל חסון: זה כולל את YNET לשיטתכם?
יואל חסון: האם אצלכם זה גם YNET?
יואב קיש: זו הצעת חוק של הבית היהודי, אתה צריך לשאול אותם.
יואב קיש: שולי סיכמה יחד עם שני יושבי-ראש ובהסכמתם שזה ילך לוועדת הכלכלה.
יואב קיש: כרגיל, כשיש הסכמות אני תמיד נענה לבקשת המציעים ואני מציע לקבל את הצעתם.
יואב קיש: אם לא אז אני מעלה את זה להצבעה.
אלעזר שטרן: בין מי סיכמו את זה – כלכלה וחינוך?
<אתי בן יוסף: לא, ומדע.
יואב קיש: אתם רוצים להפיל לה את זה?
יואב קיש: שזה לא ילך לכלכלה?
יואל חסון: אתה באמצע הצבעה – בוא נצביע, סליחה.
יואב קיש: טוב, אז נפיל ונעשה רביזיה, אין בעיה.
יואב קיש: אם אתם רוצים – אין שום בעיה.
יואב קיש: יואל, אם אתם רוצים משחקים – אין בעיה.
יואב קיש: אני רק מסביר עוד פעם כי החברים לא הבינו ואנחנו נמשיך את ההצבעה.
יואב קיש: יש לנו הצעת חוק של שולי מועלם שרצו שהיא תדון או בוועדת הכלכלה או בוועדת המדע והטכנולוגיה.
יואב קיש: היה ויכוח, בסוף החליטו על ועדת הכלכלה בראשות איתן כבל מהאופוזיציה.
יואב קיש: אבל, אין לי בעיה, אתם רוצים משחקים אז אנחנו יכולים לעשות גם לכם משחקים.
יואב קיש: מי שבעד שירים את ידו.
יואב קיש: בעד – 1
יואב קיש: ההצעה נפלה, שניים נגד אחד.
יואב קיש: אני מגיש רביזיה ואנחנו נעשה רביזיה.
עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא עקרוני, נגד כל החוק.
יואל חסון: הגיע הזמן שננצח בוועדת הכנסת פעם אחת, לא?
יואב קיש: אנחנו נעשה את הרביזיה חצי שעה מעכשיו – ב-13:10.
יואב קיש: אנחנו מחכים ליושב-ראש ועדת הכספים, גפני, עם ההצבעות ונדון בינתיים בנושא שעת שאלות.
יואב קיש: אנחנו מנסים לקבוע שעת שאלות לראש הממשלה וגם לעמוד בלוחות הזמנים של מינימום שבועיים בקשה.
יואב קיש: ההצעה כרגע, מכיוון שאנחנו כבר ב-16 ואנחנו רוצים לקבוע ל-30 - - -
יואל חסון: למה 30?
יואב קיש: שבועיים, חייב שבועיים.
יואל חסון: לא, אבל שבועיים זה היה מה-9.
יואב קיש: לא, מהדיון עכשיו.
יואל חסון: זה לא התקנון, סליחה.
יואל חסון: אדוני, סליחה, אני יכול להקריא לך את התקנות.
יואל חסון: אתה רוצה או שאתה יודע אותו?
יואב קיש: אתה יכול להקריא כי אני גם קראתי אותו.
יואב קיש: אנחנו יושבים פה בוועדת הכנסת ואנחנו דנים על התאריכים.
יואב קיש: אני אומר - - -
יואל חסון: לפי התקנון של הכנסת, אדוני – ואין פה ייעוץ משפטי, אני לא יודע איך הדיון הזה יכול להתנהל בלי ייעוץ משפטי - - -
יואב קיש: איפה הייעוץ המשפטי?
<אתי בן יוסף: היא בדרך.
יואב קיש: אז אם אתה רוצה, אפשר לעצור את הדיון לחמש דקות, עד שנביא את הייעוץ המשפטי.
יואל חסון: כדי שתגייס גם אנשי קואליציה?
יואב קיש: לא, אין לי בעיה, אני זורם אתך.
יואל חסון: אני אקיים את הדיון למרות המלצתו של היועץ הפרלמנטרי המוכשר שלך.
יואב קיש: לא, זה שלך, אתה התלוננת על זה שאין פה ייעוץ משפטי.
אלעזר שטרן: אבל זה ברור שעושים את זה שבועיים מהרגע שהוגשה הבקשה.
יואל חסון: נכון, התקנון מאוד ברור.
יואל חסון: אדוני, אתה היית שותף לזה.
יואל חסון: אל תנסה פה להמציא את הגלגל, אתה ממציא מספיק גלגלים בנושאים אחרים.
יואב קיש: הייתי שותף ובהחלט אנחנו נקרא את התקנון ונעזר בייעוץ המשפטי.
יואל חסון: אתה יודע אותו בעל פה.
יואל חסון: אם אני אעיר אותך ב-04:00 בבוקר אתה תדע אותו.
יואב קיש: אז מה רצונך, חבר הכנסת חסון?
יואב קיש: – הנה, חבר הכנסת גפני, אז בואו נעבור להצעות של גפני.
יואב קיש: שלום ליושב-ראש ועדת הכספים.
יואל חסון: מאוד דינמי פה הדיון, ממש כמו תוכנית טלוויזיה, עוד מעט תוציא לפרסומות.
יואב קיש: היתה לך בעיה שלא היה פה ייעוץ משפטי אז עצרתי את הדיון עד שהיא תגיע.
יואל חסון: זה מדהים, יש לך קריירה יום אחרי הפריימריז בליכוד.
יואב קיש: אתה רוצה גם ייעוץ משפטי בדיון על איזה חוק של גפני ילך לוועדת הכספים או לא ילך?
יואל חסון: גפני הוא הכול – הוא יועץ משפטי, הוא יו"ר ועדה - - -
יואב קיש: אני רוצה לראות את חברי האופוזיציה מצביעים נגד גפני עכשיו, כמו שעשיתם קודם נגד שולי מועלם.
יואל חסון: תבדוק אותנו, תנסה.
יואב קיש: אני אבדוק אתכם.
יואב קיש: גפני, אם אתה רוצה אני יכול לחכות לגיוס.
משה גפני: לא, זה בסדר, מה שהוועדה תחליט – אני סומך עליה.
יואב קיש: מה שתחליט הוועדה מקובל עליך.
יואל חסון: אדם דמוקרט, ליברל.
משה גפני: דוד ביטן אומר לי: אם היית חילוני – היית במרצ.
יואל חסון: יש מצב.
משה גפני: אולי תירגע גם אתה?
אוסאמה סעדי: לאיפה אתה רוצה להעביר את זה?
יואל חסון: למרצ.
משה גפני: אמרה אחת מחברות הכנסת של מרצ שאם היא חוזרת בתשובה היא רוצה להיות גפני.
יואב קיש: חבל שלא אמרת "אחד" כי אז היינו יודעים במי מדובר.
יואב קיש: חברים, יש לנו שתי הצעות חוק, אני מתחיל עם הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 56), התשע"ו-2016, מ/1068.
יואב קיש: המלצת הלשכה המשפטית היא לוועדת הכספים, במליאה נשמעה ועדת חוקה, חוק ומשפט.
יואב קיש: יו"ר ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, מבקש שזה יעבור לוועדת הכספים.
יואב קיש: נא התייחסותך.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך ששמת את שני החוקים האלה לדיון בוועדה.
משה גפני: אלה חוקים שהם לחלוטין חוקים שנדונו תמיד בוועדת הכספים, אלו חוקי מסים, ניירות ערך, אין ועדה אחרת שיכולה לדון בזה ואנחנו מבקשים לדון בחוקים הללו.
משה גפני: אלו חוקים של וועדת הכספים.
משה גפני: אין לי איזה עניין פוליטי, יש לי עניין מקצועי, שאחרת זה מסבך פה.
אוסאמה סעדי: אולי נשמע את יו"ר ועדת חוקה?
יואל חסון: אולי נשמע את נציב מס הכנסה?
יואב קיש: אני חושב שאין התנגדות ליו"ר ועדת חוקה לעניין הזה ולכן אני מציע את זה להצבעה, אלא אם מישהו מהח"כים רוצה להתייחס – אתם רוצים להתייחס?
יואל חסון: אני הייתי מרוצה מאוד לשמוע את עמדתו של נציב מס הכנסה בעניין הזה, אבל אם גפני לא חושב שזה חשוב אז אני גם לא חושב.
אוסאמה סעדי: אני חושב שזה תפור על ועדת כספים.
יואב קיש: מי שבעד שזה יעבור לוועדת הכספים ירים את ידו.
אוסאמה סעדי: אופוזיציה עניינית.
יואב קיש: החוק השני הוא: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 62) (סופיות הסליקה במסלקות), התשע"ו-2016.
יואל חסון: הפלנו את החוק שלך.
שולי מועלם-רפאלי: כן, שמעתי בצער, יש לומר.
יואב קיש: קבענו רביזיה ב-13:10.
יואב קיש: יש לנו יופי של אופוזיציה.
שולי מועלם-רפאלי: הבנתי, מישהו מגן עלי.
יואל חסון: בזכות זה זכינו שחברת הכנסת מועלם באה אלינו.
שולי מועלם-רפאלי: איזה רשע.
יואל חסון: למה רשע?
יואל חסון: לא טרחת לבוא, לא טרחת להסביר את החוק ההזוי שלך.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, יש הנהלת קואליציה, אחמד חתום עליו.
אוסאמה סעדי: רצינו לראות אותך.
יואב קיש: אני יכול להגיד לך שאני נפגעתי שיש פה אפליה נגד נשים מהאופוזיציה, שחוק של אישה מפילים וכשבא גבר מעבירים לו את זה מיד.
יואב קיש: אני נפגעתי שההתנהגות של האופוזיציה היתה מאוד סקטוריאלית.
יואב קיש: כמובן, בלשון הבדיחה.
יואב קיש: מי שלא הבין – זו היתה הבדיחה, אני רק מבהיר.
שולי מועלם-רפאלי: נהיינו נורא פוליטיקלי קורקט.
יואב קיש: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 62) (סופיות הסליקה במסלקות), התשע"ו-2016, מ/1072.
יואב קיש: המלצת הלשכה המשפטית היא לוועדת הכספים, הצעה אחרת היא לוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.
יואב קיש: יו"ר ועדת הכספים, גישתך להצעה, בבקשה.
משה גפני: כמו שאמרתי בחוק הקודם, מדובר על הצעות חוק שהן באופן ממש מובהק בוועדת הכספים, גם חוקי המס וגם חוקי ניירות ערך.
משה גפני: אני חושב שאי אפשר לשבש את עבודת הכנסת.
משה גפני: אין גם סיבה פה.
משה גפני: לפעמים יש איזו סיבה פוליטית, זה לא המקרה.
יואב קיש: אני בעד להעביר את זה לוועדת הכספים.
יואב קיש: ההצעה עברה.
משה גפני: > תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
יואב קיש: חברים, אנחנו חוזרים לדון בשעת שאלות ואז אנחנו מסיימים את הדיון בוועדת הכנסת.
יואב קיש: אני מציע, בשל לוחות הזמנים בעניין שעת שאלות, שבדיון שיש לנו ב-30 לחודש יהיה שר ואת ראש הממשלה נזמן ל-6 בפברואר, זה הכי מוקדם שניתן לעשות זאת.
יואב קיש: בבקשה, יואל, התייחסות.
יואל חסון: אני כמובן ממלא פה את מקומה של מרב מיכאלי בהקשר הזה.
יואל חסון: היועצת המשפטית, אני מבקש שתהיי ערנית בנושא הזה.
יואל חסון: המועד המקורי שראש הממשלה היה צריך להופיע לשעת שאלות היה ה-9 בינואר.
דוד ביטן: אבל הוא כבר היה לפני שלושה חודשים.
יואל חסון: תן לי רגע, דוד.
יואל חסון: ב-9 בינואר.
יואל חסון: לפי התקנון – ארבל, מאוד חשוב לי שתהיי ערנית.
יואל חסון: אני לא יכול ככה, בלתי אפשרי הדבר הזה.
דוד ביטן: מה הם רוצים – כל חודש?
יואב קיש: כן, יואל, בבקשה.
יואל חסון: אני באמת מאחל לך יום אחד להיות באופוזיציה, באמת, כי אני בטוח שדקה אתה שתהיה באופוזיציה, חבר הכנסת ביטן, ואתה תהיה בן אדם יותר טוב, אתה תבין יותר את הדברים.
דוד ביטן: אני יותר טוב גם כשאני בקואליציה - - -
יואל חסון: אתה לפעמים קצת ערל לצרכים הדמוקרטיים של הבית הזה.
דוד ביטן: לפעמים קצת - - -
יואב קיש: בבקשה, אתה מחליף את מרב מיכאלי, זכות הדיבור שלך.
יואל חסון: אז אני אומר:
יואל חסון: ב-9 בינואר הוא היה אמור לבוא להופיע לשעת השאלות.
יואל חסון: הוא לא הגיע.
יואל חסון: הדחייה, לפי התקנון, מדברת על שבועיים.
<ארבל אסטרחן: הודיעו לו מראש לפי התקנון על ה-9 בינואר?
איילת נחמיאס ורבין: כן, היה מתואם.
יואל חסון: חד-משמעית, חד-משמעית.
<ארבל אסטרחן: בסדר, אני לא יודעת את העובדות.
יואל חסון: עברו שבועיים, היום זה שבועיים.
יואל חסון: 16 – זה היום שבועיים.
יואל חסון: היה צריך להיות היום.
יואל חסון: זה או ב-16 או ב-23.
יואל חסון: אנחנו רוצים להציע הצעה פרקטית: היום ראש הממשלה מגיע גם ככה לשמעון פרס, הוא יכול לעשות את זה מיד אחרי או לפני.
יואל חסון: אין שום בעיה.
<ארבל אסטרחן: השאלה אם הוא התכונן לזה.
יואב קיש: לא, הוא חייב להתכונן.
יואל חסון: להתכונן?
יואל חסון: זה הרעיון, שלא מתכוננים.
יואל חסון: הוא לא יודע מה השאלות.
יואב קיש: לא נכון, מה פתאום.
יואב קיש: אתה רוצה שהוא יתכונן, אתה רוצה שהוא יבוא עם מידע, אתה רוצה שהוא יענה, אתה לא רוצה – מה זה לא להתכונן?
יואל חסון: מאה אחוז, סבבה.
יואל חסון: 23?
יואל חסון: לא יכול להיות על פי התקנון אחרי ה-23.
יואל חסון: לא יכול להיות, נקודה.
דוד ביטן: אבל, רגע, הוא היה לפני שלושה חודשים, מה?
יואב קיש: פעם בשנה הוא אמור להיות.
<ארבל אסטרחן: פעם במושב, המושב התחיל בסוכות.
יואל חסון: במושב.
דוד ביטן: יש להם 10 בשנה.
<ארבל אסטרחן: נכון, שנה זה מסוכות עד סוכות, זה מושב של הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: זה היה לפני סוכות, זה היה ביוני.
דוד ביטן: לא, זה הולך שנה קלנדרית, ההופעה.
<ארבל אסטרחן: לא, לא, במושב.
דוד ביטן: פעם בשנה זה פעם בשנה, זה היה בדיוק מה שהתכוונו.
<ארבל אסטרחן: לא, כתוב: "ועדת הכנסת תקבע לכל מושב של הכנסת".
<ארבל אסטרחן: בכנסת שנה היא מושב, היא מסוכות עד סוכות.
דוד ביטן: למה נתנו להם - - -
יואל חסון: אין יכולת, אין יכולת.
יואב קיש: מה זה "אין יכולת"?
יואב קיש: לכל דרך יש יכולת.
יואל חסון: לא, אדוני, יש תקנון.
יואל חסון: אין יכולת.
יואל חסון: אין שיקול דעת לוועדה.
דוד ביטן: הוועדה יכולה לקבוע תאריכים.
יואב קיש: הוועדה מתכנסת והסמכות היא של הוועדה.
<ארבל אסטרחן: הוועדה קובעת את המועד, האופוזיציה קובעת מי בא – זה ההסכם.
יואב קיש: בסדר, אז אין לנו מועד לזה.
דוד ביטן: נתנו לכם מועדים חופשי אבל כשזה מפריע אז אנחנו - - -
איילת נחמיאס ורבין: מה זה "זה מפריע"?
איילת נחמיאס ורבין: אבל אתם לא עומדים בתקנון.
יואל חסון: מה זה "מפריע"?
יואל חסון: אתם לא עומדים בתקנון.
איילת נחמיאס ורבין: אתם לא עומדים בתקנון שסיכמנו עליו.
איילת נחמיאס ורבין: כולנו הצבענו על התקנון הזה פה אחד.
דוד ביטן: אנחנו לא נגד התקנון אבל עדיין לא רק אתם קובעים תאריך.
יואל חסון: אז ה-23.
איילת נחמיאס ורבין: תאריך אנחנו לא קובעים, אנחנו קובעים מי מזומן.
דוד ביטן: אנחנו ג'נטלמנים שנתנו לכם לקבוע גם תאריכים.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו קובעים מי מזומן.
דוד ביטן: אז זה לא מסתדר עכשיו.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אנחנו קובעים מי מזומן.
איילת נחמיאס ורבין: אז, הנה, אמרנו לא היום, בשבוע הבא, אין בעיה.
איילת נחמיאס ורבין: הנה, אנחנו הולכים לקראתכם.
דוד ביטן: אני רוצה להגיד לך משהו:
דוד ביטן: אנחנו נתנו ג'נטלמנית לאופוזיציה לקבוע גם תאריכים וגם - - -
איילת נחמיאס ורבין: מה זה "ג'נטלמנית"?
דוד ביטן: ג'נטלמנית.
<ארבל אסטרחן: לא, תאריכים קובעת הוועדה.
דוד ביטן: בסדר, אבל אמרנו להם: תקבעו אתם לפי - - -
אלעזר שטרן: ביטן, לא נתת ג'נטלמנית שום דבר.
יואב קיש: תנו לו לדבר, מסכן, סוף סוף הוא מדבר ברשות דיבור.
דוד ביטן: אם לא אכפת לך, אני הייתי בין אלה שסיכמו את הדבר הזה וגם תיקנו את התיקון אז תן לי רגע קצת קרדיט.
אלעזר שטרן: אבל זה לא ג'נטלמני.
אלעזר שטרן: זה טוב לכולם, לא ג'נטלמני.
דוד ביטן: עכשיו נתנו להם ג'נטלמנית ואמרנו: אתם, האופוזיציה, תקבעו גם מועדים, מה שנוח לכם.
דוד ביטן: אבל כשאי אפשר, כשהבן אדם לא יכול לבוא, אז הם לא יכולים לחייב אותנו בכוח לתאריך שהם רוצים.
דוד ביטן: לכן הוועדה קובעת, אין מה לעשות.
איילת נחמיאס ורבין: איך אתה יודע שרוה"מ לא יכול לבוא שבוע הבא?
דוד ביטן: הוא בירר כנראה, מה את רוצה?
יואב קיש: אני ביררתי.
דוד ביטן: אז למה אתם סתם מתעקשים?
דוד ביטן: קחו תאריך אחר, מה זה משנה?
איילת נחמיאס ורבין: יש תקנון.
דוד ביטן: עוד פעם את מתחילה?
דוד ביטן: הוועדה קובעת מועדים, לא אתם.
דוד ביטן: ג'נטלמנית נתנו לכם.
אלעזר שטרן: אתה יכול להסביר ג'נטלמני?
מיכל רוזין: אמרת תודה?
יואל חסון: יש תקנון ג'נטלמני?
אלעזר שטרן: כן, מה זה ג'נטלמני?
יואב קיש: שום דבר לא ג'נטלמני.
דוד ביטן: התקנון אומר שהוועדה קובעת, לא אתם.
יואל חסון: אבל נתת.
יואל חסון: דוד, נתת, נגמר.
דוד ביטן: אז ג'נטלמנית אמרנו לכם: תלכו על זה, אבל הוא לא יכול לבוא בתאריך הזה, אז מה אתה רוצה – בכוח שהוא יבוא?
דוד ביטן: אנחנו יכולים לקבוע גם כן, להשתתף בקביעה של המועד.
דוד ביטן: אז מה אנחנו מבקשים מכם?
דוד ביטן: שפה, באופן נפרד, תקבעו את המועד שהוא יכול לבוא – מה הבעיה?
יואל חסון: אבל יש טווח סביר, דוד.
יואל חסון: יש טווח סביר.
דוד ביטן: מה אנחנו מבקשים פה, איזו בקשה מיוחדת?
דוד ביטן: יואל, תהיו רציניים.
יואב קיש: אני בהחלט מדבר על זמן סביר ובהחלט מדברים על לוחות זמנים הגיוניים.
יואב קיש: הפנייה לראש הממשלה היתה שאנחנו מכנסים את הוועדה היום כדי לקבוע תאריך, ולתפיסתי זה היה מקסימום שבועיים מהיום, אפשר להתווכח על זה, תכף נדבר על זה.
יואב קיש: אמרתי למשרד ראש הממשלה שאנחנו מבקשים שהוא יגיע ב-30, שזה שבועיים מהיום.
יואב קיש: ב-30 הוא מגיע לפה, לוועדת חוץ וביטחון, לשלוש שעות, אז הוא אמר לנו: תשמעו, זה מעמיס מאוד על סדר-היום, אתם רוצים לבטל את ועדת חוץ וביטחון?
יואב קיש: נבטל ונבוא לשעת שאלות.
יואב קיש: לתפיסתי זה היה שגוי וביקשתי לדחות בשבוע ואז הסיכום היה שהוא יגיע ב-30 לוועדת חוץ וביטחון ושבוע לאחר מכן לשעת שאלות.
יואל חסון: אי אפשר לשחק במועדים ככה.
יואב קיש: זה לא משחקים.
יואב קיש: אני אומר לך, אתה רוצה שנבטל את ועדת חוץ וביטחון?
יואב קיש: נבטל את זה.
יואל חסון: אני לא יודע מה השיקולים, תעשה מה שאתה רוצה.
יואב קיש: הוא יבוא ב-30 ואז זה שבועיים מהיום, זה הכול.
דוד ביטן: אבל אתה לא קובע את המועד, סלח לי.
יואל חסון: אבל מה רע ב-23?
דוד ביטן: אתה לא קובע לרוה"מ את המועד.
יואל חסון: אני כן קובע אבל את הזמן בין מועד למועד.
יואל חסון: אז ראש הממשלה, לשיטתך, יוכל לדחות כל פעם את המועד שלו.
יואב קיש: הוא לא דוחה, אנחנו לא משחקים.
דוד ביטן: ברגע שקבענו את המועד הוא יכול לדחות בשבוע.
יואל חסון: גם קבענו את ה-9 בינואר והוא ביטל.
יואב קיש: אבל זה מתואם עכשיו, זה מתואם.
יואל חסון: הוא יבטל שוב ושוב, בגלל זה התקנון מגן על ביטול חוזר ונשנה.
דוד ביטן: לא, אחרי שהוועדה קובעת מועד הוא יכול להאריך מקסימום בשבוע.
יואל חסון: אבל הוא עשה את זה כבר, זה מה שעשינו.
יואל חסון: הוא כבר ביטל.
יואב קיש: יואל, לא דחינו את זה בשלושה חודשים.
יואב קיש: אני רוצה להגיד לך עוד דבר – אם מסתכלים לשיטתו של ביטן, בתוך שלושה חודשים הבאתם אותו פעמיים.
איילת נחמיאס ורבין: אבל יושבת פה ארבל ואומרת שזה לא - - -
אלעזר שטרן: יואב, ביטן, בואו נאמר את האמת - - -
דוד ביטן: ארבל, את טועה בגדול פה, שתדעי.
<ארבל אסטרחן: אני עוד לא אמרתי כלום.
דוד ביטן: כל מושב הם רשאים להזמין 10, אבל בן אדם צריך להיות בקלנדרי בסבב.
אלעזר שטרן: לא, לא בן אדם, ביטן.
אלעזר שטרן: אני יכול להגיד משהו, יואב?
יואב קיש: רגע, אלעזר, אתה לא מנהל את הדיון.
יואב קיש: שמעתי, רגע.
דוד ביטן: סבב קלנדרי צריך להיות, לכן הוא לא יכול לבוא עוד פעם.
אלעזר שטרן: ביטן מנהל את הדיון?
יואב קיש: אתה רוצה לדבר לפני היועצת המשפטית?
יואב קיש: בבקשה, בקצרה.
דוד ביטן: אני אומר לך שהוא יכול לבוא, רק קלנדרית.
יואב קיש: ביטן, תן לו לדבר, בבקשה.
<ארבל אסטרחן: פעם במושב.
דוד ביטן: פעם במושב אבל הוא חייב להיות שנה ברווח.
יואב קיש: לא יכול להיות שיש שרים שלא הזמינו והוא כבר מגיע פעמיים.
דוד ביטן: את טועה, אנחנו חייבים 10 כל מושב.
<ארבל אסטרחן: 10 שרים אחרים?
דוד ביטן: כן, יש שרים אחרים.
דוד ביטן: הוא רק בסבב של השנה יכול להזמין אותו.
דוד ביטן: זו פרשנות רחבה של החוק, גם התכוונו לזה כך.
יואב קיש: תן לו לדבר רגע.
דוד ביטן: הוא מדבר הרבה.
אלעזר שטרן: ביחס אליך?
אלעזר שטרן: מאז שאני מנסה לדבר לא סגרת את הפה.
אלעזר שטרן: ביטן, א', ראש הממשלה כבר פעמיים דחה את חוץ וביטחון.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה לא תאריך שנקבע ואתה אומר: אוקיי, גם חוץ וביטחון רוצים את ראש הממשלה.
אלעזר שטרן: אם ראש הממשלה היה בא בזמן – הוא היה עסוק אז, דרך אגב, בדברים שאין טעם להעלות אותם פה עוד פעם, שכולנו יודעים אותם - - -
דוד ביטן: יש להם 10, הכוונה לשנה.
דוד ביטן: 10 כל שנה, לא יותר מזה, לא שאותו בן אדם יהיה פעמיים.
דוד ביטן: אז בכלל נדחה אותו לעוד 9 חודשים.
אלעזר שטרן: אני יכול עכשיו?
אלעזר שטרן: ביטן, שתי נקודות.
דוד ביטן: בסדר, דבר, מה אתה רוצה ממני?
אלעזר שטרן: היושב-ראש – אוקיי, יואב, אני מדבר אתך, שביטן יעשה מה שהוא רוצה.
אלעזר שטרן: אחד, אפרופו התיאום שלך של לבחור בין חוץ וביטחון לבין שעת שאלות, ראש הממשלה לפחות פעמיים כבר קבע את אותה שעת שאלות - - -
יואב קיש: בסדר, שמעתי, אבל זו השעה שהגיעה, זו ההמלצה שהגיעה.
אלעזר שטרן: מה שאני אומר, שהוותרנות שזה או או – אני לא מבין למה, אם הוא כל הזמן דוחה את הכנסת לא משנה מה.
אלעזר שטרן: זאת נקודה ראשונה.
אלעזר שטרן: נקודה שנייה, צריך לזכור, אי אפשר להגיד שראש הממשלה הוא כמו כל שר, במיוחד שיש לו כמה תיקים.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, אם אתה קורא לו בתדירות של פעמיים במושב - - -
יואב קיש: לא, אבל שואלים אותו על כל התיקים שלו, זה לא נכון, והוא מקבל הארכת זמן בגלל שיש לו כמה תיקים.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא אותו זמן – עשר דקות על כל תיק.
יואב קיש: חברים, אני מעלה את ההצעה הבאה - - -
יואל חסון: לא, אני רוצה לשמוע את ארבל.
יואב קיש: אני אגיד לך מה אני מציע, יואל, ואני אתן לארבל אחרי זה להתייחס.