GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: חודשיים – כולל את החודש שאתם נותנים לנו?
יואב קיש: אז שלושה.
יואב קיש: אז אנחנו מדברים על יוני.
יואב קיש: אז אנחנו לא מספיקים.
נחמן שי: אז תאריך להם בשנה.
יואב קיש: לא, בשנה אין צורך.
מיקי רוזנטל: המינימום, בשישה חודשים.
שלי יחימוביץ': 11 שנים זה עבד, זה יעבוד עוד חצי שנה.
<דודו קובסניאנו: אם אתה מאריך – צריכים לגמור בלוחות הזמנים של החקיקה.
מיקי רוזנטל: אבל אז יהיה לך מספט
מיקי רוזנטל: מבר שנה כמעט, ואז זה בסדר.
יואב קיש: לא ספטמבר, אתה חוזר הנה בתחילת נובמבר.
יואב קיש: מיקי, אתה צריך לסיים עכשיו כי אז אתה מפסיד ארבעה חודשים.
יואב קיש: אני מסכים איתך שצריך להאריך פה.
מיקי רוזנטל: בכל מקרה חייבים להאריך.
יואב קיש: אני מסכים איתך שצריך להאריך, כך אני רואה.
יואב קיש: אבל אני גם מבין שאם אנחנו נאריך ולא נסגור את זה בכנס הזה, אז הפסדנו ארבעה חודשים סתם.
נחמן שי: אני שואל, בכמה זמן אפשר להאריך פה בלי שזה מעוות את כל התהליך הזה?
נחמן שי: בכמה זמן אפשר להאריך?
אני רוצה לומר: המועצה בתחילה סירבה, לאחר מכן היא הסכימה להארכה של שישה חודשים.
אני רוצה לומר: וכל כך בשל העובדה שאני מסכימה לה לגמרי, שלא ראוי להאריך תוקף רישיון, משום שזה פוגע בהזדמנות של מציעים אחרים להתמודד.
אני רוצה לומר: בנסיבות המיוחדות האלה, אני סברתי שבכל זאת, הארכה של שנה, הוא דבר שניתן להגן עליו מבחינה משפטית.
אני רוצה לומר: עורך-דין קובסניאנו לא הסתמך רק על שיקול דעתי ועל שיקול דעתו.
אני רוצה לומר: אני מבינה שהוא פנה גם למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא קיבל אישור להארכה.
אני רוצה לומר: אם כי, תגיד אתה, כי לא אני דיברתי איתו, ככל שהבנתי, הוא אמר שלהאריך לתקופת הזמן המינימלית הנדרשת לצורך השלמת ההליכים.
אני רוצה לומר: אני לא יודעת.
אני רוצה לומר: הוא נקב בפרק זמן?
<דודו קובסניאנו: אנחנו דיברנו על חצי שנה.
<אתי בנדלר: אתם דיברתם.
<אלידור בליטנר: הפנייה היתה לגבי תקופת זמן נקובה.
<אתי בנדלר: הפנייה היתה לגבי שישה חודשים כשאני אמרתי שניתן מבחינה משפטית להגן גם - - -
יואב קיש: אבל כמה כבר הוארך?
יואב קיש: הוארך כבר בשנה למעשה.
<אתי בנדלר: הוארך בחצי שנה.
<אתי בנדלר: ולמרות שאני ביקשתי מלכתחילה להאריך לשנה, ואני עדיין חושבת שזה סביר מבחינה משפטית בנסיבות העניין שלפנינו.
איילת נחמיאס ורבין: תשמעו, אנחנו גם ראינו, צריך לזכור שאומנם עם ערוץ הכנסת אין לנו ניסיון, אבל יש לנו ניסיון עם ערוצים אחרים.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מכירים את התהליך.
יואב קיש: אני מבין שצריך להאריך בחצי שנה, ואני גם מבין שצריך עדיין לסיים את החקיקה בכנס הזה.
יואב קיש: זה השילוב של שני הדברים האלה.
<דודו קובסניאנו: צריכים להאריך את זה בהוראת שעה, כי אל"ף, אני חושב שמבחינה משפטית המועצה לא יכולה להאריך, המועצה גם סירבה להאריך מעבר.
<דודו קובסניאנו: זה צריך להיות בהוראת שעה של בית המחוקקים.
נחמן שי: אתה יכול לקבוע חצי שנה, ואופציה לחצי שנה נוספת, שכבר תודיע עליה.
נחמן שי: אני התעסקתי הרבה בדברים האלה, זה מאוד - - - יש בג"צים - - -
יואב קיש: נחמן, אתה צודק.
יואב קיש: אני מציע שנדון בנושא ההארכה.
יואב קיש: אני לא חושב שאנחנו נפתור אותו כרגע.
יואב קיש: אנחנו נמשיך עם החקיקה כי לדעתי בכל מקרה יש חשיבות לסיום החקיקה בהקדם, גם ממה שהבנו, גם אפילו בהארכה של חצי שנה.
יואב קיש: זה רק ייתן לכולם יותר זמן היערכות, גם אם נאריך בחצי שנה.
יואב קיש: ולכן אנחנו נמשיך עכשיו עם הקראת החוק, ועד סוף הכנס נפעל בשני כיוונים: אל"ף, להבין אם צריך הוראת שעה – אני מבקש שתבדקי את העניין.
<אתי בנדלר: אני אענה לך מיד.
יואב קיש: לא, לא עכשיו.
יואב קיש: אני לא רוצה עכשיו.
<אתי בנדלר: אני חושבת שזה כן חשוב שאני אתייחס לזה עכשיו, אדוני, משום שאין טעם ללכת עם שתי הצעות חוק נפרדות.
<אתי בנדלר: אם אדוני סבור שברור שצריך הארכה ושיש לעגן את זה בחקיקה, ואני שותפה לשני הדברים האלה - - -
יואב קיש: בחוק הזה?
<אתי בנדלר: בוודאי, ובכפוף לזה שהטיפול בהצעת חוק זו יסתיים בכנס הנוכחי, דהיינו שהצעת החוק תתקבל בקריאה השנייה והשלישית.
<אתי בנדלר: אין שום סיבה לא לעגן את זה כבר בהצעת החוק הזאת.
יואב קיש: טוב, לי זה נראה הגיוני.
יואב קיש: השאלה שלי היא אם אפשר לעשות את זה בין ראשונה לשנייה.
יואב קיש: נתייחס לזה בדברי הסבר.
<אתי בנדלר: כי אני לא רוצה שמישהו יטען נושא חדש בעניין הזה.
מיקי רוזנטל: כן, הבעיה היא שמישהו יכול לטעון לנושא חדש - - -
יואב קיש: בסדר, אז אם זה בדברי ההסבר, אי אפשר להתייחס לזה כנושא חדש.
יואב קיש: אנחנו עכשיו מסיימים את החקיקה והקראה לקריאה ראשונה.
יואב קיש: אנחנו נוסיף לדברי ההסבר התייחסות ללוחות הזמנים שנקלענו אליהם, ועם כך שהכוונה היא לתת הארכה של שישה חודשים נוספים - - -
נחמן שי: עם אופציה לשישה נוספים.
נחמן שי: תשאיר את זה פתוח.
נחמן שי: מספיק בג"ץ אחד.
יואב קיש: לא, אם אנחנו משלימים את הכנס עכשיו, שישה זה כבר יותר מדי.
<אתי בנדלר: הוארך כבר בחצי שנה.
יואב קיש: הוארך כבר.
יואב קיש: אנחנו יכולים רק עוד שישה חודשים.
מיקי רוזנטל: אז שישה חודשים ממאי?
<אתי בנדלר: ממאי 2017.
<אורי פז: אני רק רוצה להעיר שיש גם צד שני.
<אורי פז: יש חתן וכלה.
<אתי בנדלר: כן, זה היה המשפט הבא שרציתי לבקש את תגובתו של בעל הרישיון.
<אורי פז: חברת החדשות של ערוץ 2 תצטרך להתכנס כדי להחליט אם היא מעוניינת בעוד חצי שנה.
יואב קיש: אז בכל מקרה, זה רק מחזק את העניין שאת החוק צריך לסיים מהר ככל האפשר, כי גם להם יש זכות להגיד שהם לא מעוניינים, לצורך העניין.
יואב קיש: ונכון שבמידה מסוימת יצאנו מנקודת הנחה כאילו אתם כבר אתנו ורוצים, אבל אתה צודק.
יואב קיש: כמובן שלזכיין של הערוץ יש אפשרות להגיד שהוא לא מעוניין.
יואב קיש: בכל מקרה, זה רק מחזק אצלי את ההרגשה שאנחנו צריכים להתקדם.
שלי יחימוביץ': אתה כל הזמן אומר שאתה כל הזמן אומר שחייבים לסיים בדחיפות רבה ביותר את החקיקה, ואני רוצה לשוב ולומר גם לפרוטוקול, שהחקיקה הזאת נולדה בחטא, אין בה צורך, היה אפשר לצאת למכרז כבר מזמן, בלי החקיקה הזאת, ויצירת מצג השווא כאילו הכול תקוע עד החוק, מלכתחילה אין לה קשר עם המציאות.
שלי יחימוביץ': החוק הזה הוא חוק רע, הוא נועד לפתוח את הערוץ הזה לגורמים שהם לא גורמים תקשורתיים ענייניים, אלא גורמים שיש להם אינטרסים זרים אחרים.
שלי יחימוביץ': זאת המטרה שלו, לכך הוא נולד.
שלי יחימוביץ': ולכן, יצירת המצג כאילו חייבים-חייבים להעביר את החוק בדחיפות, היא פשוט לא נכונה.
שלי יחימוביץ': הדברים האלה צריכים להיאמר.
יואב קיש: אוקיי, אז שמענו.
יואב קיש: אני כמובן לא סובר כמוך, אבל נמשיך.
מיקי רוזנטל: בוא נעשה את זה עד סוף 2017, פשוט שיהיה איזה תאריך סביר, וזה גם נותן עוד חודש.
יואב קיש: בסדר, אני מקבל את הצעתו של מיקי.
יואב קיש: זה גם מעגל את השנים.
יואב קיש: במקום לעשות את זה לנובמבר, נעשה את זה עד סוף דצמבר 2017, שזו הכוונה במידה וניווכח בוועדה בין קריאה ראשונה לשנייה, שאכן יש צורך בזמנים האלה, אנחנו נאריך את זה.
יואב קיש: וכמובן, בכפוף גם להסכמת הזכיין בעניין הזה.
יואב קיש: אני הייתי שמח שבכל מקרה תתכנסו בהקדם ותביעו את התייחסותכם לעניין, אפילו לפני הקריאה השנייה והשלישית.
יואב קיש: זאת אומרת, בשבוע הקרוב אם תוכלו.
יואב קיש: זה מבחינת לוחות הזמנים.
רועי פולקמן: ההצעה היא לאפשר שלפחות במכרז הקרוב זה לא יהיה מחויב תלוי מינוי שני הדירקטורים הנוספים?
<אתי בנדלר: אני מציעה שזה תלוי.
<אתי בנדלר: אני מציעה שזה תלוי בהארכה.
יואב קיש: אם מאריכים לשישה חודשים, אז אין לך בעיה של זמן.
<דודו קובסניאנו: לא, יש בעיה כי זה לוקח לפחות חודשיים עד שממנים אנשים.
איילת נחמיאס ורבין: חודשיים?
יואב קיש: אין לי בעיה לפתור את זה.
<אתי בנדלר: אולי נוסיף הוראת מעבר, הוראת שעה, שלפיה מינוי הנציגים אינו תנאי לפרסום המכרז.
יואב קיש: זה מקובל.
רועי פולקמן: זה בסדר, טוב.
רועי פולקמן: כי ממילא הסיפור הזה שלמכרז, נציגים שהם פוליטיים, גם ככה הדעת אינה נוחה מזה.
רועי פולקמן: אחר-כך לבקרה, לפיקוח, להנחיה - - -
יואב קיש: רועי, מקובל.
יואב קיש: אני מבקש להמשיך בהקראה.
<אתי בנדלר: תוקף הרישיון הנוכחי אמור להסתיים במאי 2017.
<איתי עצמון: אם מאריכים בחצי שנה זה נובמבר 2017.
<איתי עצמון: זה בדיוק עוד חודשיים שעליהם דיבר - - -
יואב קיש: אני לא רוצה שזה יהיה תנאי למכרז.
יואב קיש: שירוצו במקביל התהליכים.
יואב קיש: נגמר הסיפור.
נחמן שי: אנחנו מדברים על דצמבר 2017 עכשיו?
יואב קיש: כרגע כן.
יואב קיש: אם הערוץ יסכים.
יואב קיש: אני לא יודע להתחייב בשמו.
מיקי רוזנטל: אם לא, אין מנוס מלעשות מכרז.
<יונתן בייסקי: יש לנו הערה אחת, ברשותכם.
<יונתן בייסקי: אני מהמועצה לשידורי כבלים ולווין.
<יונתן בייסקי: ככל שהוועדה תחליט לדחות, כפי שציינתם בתאריך הזה, צריך להתייחס לחוק הקיים של הרשות השנייה.
<יונתן בייסקי: כרגע, העתיד של חברת החדשות לא ידוע אחרי אוקטובר 2017, מאחר שערוץ 2 אמור להתפצל על-פי החקיקה הקיימת.
<יונתן בייסקי: על-פי חוק הרשות השנייה הקיים, המצב של חברת החדשות של ערוץ 2 בשלושת החודשים שבין אוקטובר לסוף דצמבר 2017 הוא לא ידוע.
<יונתן בייסקי: לכן צריך להתייחס לזה.
יואב קיש: אז אתה אומר, עדיף עד אוקטובר דווקא, כי אחרי זה אתה לא יודע מה יהיה עם החברה עצמה.
מיקי רוזנטל: זה לא משנה בפועל, כי חברת החדשות אמורה להתפצל לשתי חברות חדשות, לפי המהלך שמתוכנן עכשיו.
מיקי רוזנטל: של מי יהיה הערוץ אז?
מיקי רוזנטל: של החצי הזה או של החצי הזה?
מיקי רוזנטל: מי ייקח אותו איתו בכלל?
מיקי רוזנטל: זה מסבך את כל העניינים.
יואב קיש: אז אם אתה גומר את זה באוקטובר, אז אתה לא מגיע לפיצול.
מיקי רוזנטל: הם חברה מאוחדת עד אוקטובר.
יואב קיש: אז אמרתי, הבעיה שלך היא מאוקטובר והלאה.
מיקי רוזנטל: כן, אבל הבעלים יכולים להגיש כל אחד בנפרד.
יואב קיש: לא למכרז.
<יונתן בייסקי: אנחנו מדברים על התפעול של הערוץ בתקופה שאחרי הפיצול.
יואב קיש: אנחנו נתנו לו כאילו עד דצמבר.
יואב קיש: עכשיו יש לו מאוקטובר עד דצמבר.
<יונתן בייסקי: הבעיה רלוונטית גם עכשיו - - -
מיקי רוזנטל: כל חלק שיש לו בעלות על חברת החדשות יכול היום להגיש את העניין הזה בנפרד.
יואב קיש: אתה מדבר על הגשה למכרז.
יואב קיש: לא על זה אנחנו מדברים.
מיקי רוזנטל: ההגשה תהיה לפני אוקטובר.
יואב קיש: לא על זה מדברים.
מיקי רוזנטל: אבל אני אומר לך שההגשה תהיה לפני אוקטובר.
יואב קיש: מדברים על התנהלות הערוץ מאוקטובר עד דצמבר.
מיקי רוזנטל: הערוץ, אסור לו בכלל לגשת.
יואב קיש: אנחנו מאריכים לו עד דצמבר.
מיקי רוזנטל: לחברת החדשות?
יואב קיש: לערוץ הכנסת מאריכים עד דצמבר.
יואב קיש: לא יודעים מה יקרה מאוקטובר עד דצמבר, איך זה ישפיע על הערוץ.
יואב קיש: זו השאלה.
<אתי בנדלר: מותר לי להתייחס לעניין?
מיקי רוזנטל: אולי אתי תסביר את זה יותר טוב ממני.
<אתי בנדלר: תודה שהזכרת לנו את העניין הזה.
<אתי בנדלר: בהתאם לחוק הרשות השנייה, אם הוא לא ישונה עד אז, ואני סקפטית בעניין הזה, אבל בהנחה שהוא לא ישונה, - -
מיקי רוזנטל: הוא ישונה.
<אתי בנדלר: - - באוקטובר 2017 חברת החדשות של ערוץ 2 אמורה להתפצל.
<אתי בנדלר: לא להתפצל, סליחה.
מיקי רוזנטל: לא להתפצל.
מיקי רוזנטל: אחד יקנה והשני - - -
נחמן שי: אחד קונה את השני.
<אתי בנדלר: "רשת" ו"קשת" אמורות להתפצל, ערוץ 22 בשלט אמור לחדול, לא יהיה יותר.
<אתי בנדלר: יהיו שני ערוצים חדשים על המסך, ושתי חברות שישדרו כל אחת שבעה ימים בשבוע.
<אתי בנדלר: היום "רשת" ו"קשת" כידוע מתחלקות, אחת ארבעה ימים, השנייה שלושה ימים.
<אתי בנדלר: וחברת החדשות אמורה להירכש, ככל הנראה, בידי אחת מהן, והשנייה צריכה להקים חברת חדשות חדשה כשיש לה אפשרות – אם אני זוכרת נכון, כי הסתכלתי בזה לפני הרבה מאוד זמן – לקנות חדשות לאיזושהי תקופה מהחברה האחרת.
<אתי בנדלר: אבל חברת החדשות, ככזו, תמשיך להתקיים.
<אתי בנדלר: יכול להות שבעלי המניות שבה ישתנו, או חלק מבעלי המניות שבה ישתנו.
<אתי בנדלר: אני מציעה שהמועצה לשידורי כבלים ולוויין, גם היום, לפי הרישיון – ותקן אותי אם אני טועה, דודו, או אתם, מי מכם שיכול להתייחס לעניין – במקרה של שינויים בבעלות, בחברת החדשות של ערוץ 2, היום, היא צריכה לתת אישור, יש לה אפשרות לתת הוראות.
<אתי בנדלר: האם זה נכון?
<דודו קובסניאנו: למועצה.
<אתי בנדלר: למועצה.
<אתי בנדלר: ואותה סמכות תהיה לה גם באוקטובר 2017, אם התרחיש שתיארתי אכן יתקיים.
מיקי רוזנטל: את צודקת לגמרי, גם אני חשבתי כמוך, ובתנאי אחד: אחד מהתנאים של המכרז הוא כמובן זהות הבעלים, המשקיע.
מיקי רוזנטל: מבנה הבעלות ישתנה אם החוק יישאר בתוקף ובעת השיקולים להכנת המכרז.
מיקי רוזנטל: צריך כבר בתנאי המכרז לכתוב את זה, שזה לא יפסול אותם במכרז.
יואב קיש: זה במכרז.
מיקי רוזנטל: כי שינוי הבעלות עלול לפסול את המכרז שלהם, וצריך לדאוג לזה.
<אתי בנדלר: הם יצטרכו לתת את דעתם.
מיקי רוזנטל: אבל זו סוגיה שצריך לדבר עליה.
<אתי בנדלר: אבל כרגע אני חושבת שזה פחות רלוונטי לתקופת ההארכה.
יואב קיש: לאיזה סעיף הגענו?
<אתי בנדלר: סעיף 7 בהצעת החוק שמתקן את סעיף 7 לחוק העיקרי – אני אקרא קודם את נוסח ההצעה: אני אסביר.
<אתי בנדלר: סעיף 7 לחוק העיקרי, עניינו בבחירת הגוף המשדר, והוא קובע כדלקמן: הגוף המשדר ייבחר במכרז אשר תפרסם המועצה.
<אתי בנדלר: תנאי המכרז ייקבעו בהתאם למדיניות שהתוותה ועדת הכנסת בתקנות לפי סעיף 4, ולכללים שקבעה המועצה כאמור בסעיף 5.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, קובעים כאן מה ייכלל במכרז, כמובן הוראות החוק, אבל המכרז צריך להיות כפוף במדרג הנורמטיבי לתקנות ולכללים.
<אתי בנדלר: ייכללו תכני המכרז בנוסח הקיים התייחסות גם לתמורה המרבית שתשלם הכנסת לזוכה במסגרת תקציבה המאושר.
<אתי בנדלר: בוועדה הציבורית יתקיים דיון בשאלה אם המכרז יהיה רק מה שמכונה בעגת המכרזים: beauty contest.
<אתי בנדלר: דהיינו, אומרים להם: התמורה שהכנסת תשלם או שהספק ישלם היא קבועה, ואתם תגידו לנו מה אתם מציעים לתת לנו בתמורה הזאת, ותנו לנו את ההצעות הכי טובות ואתם יודעים מראש מה התמורה שהכנסת תשלם.
שלי יחימוביץ': מה - - -?
שלי יחימוביץ': כל מכרז נראה - - -
<אתי בנדלר: רוב המכרזים, יש בהם גם תחרות על המחיר.
<אתי בנדלר: דהיינו, התמורה הטובה ביותר תמורת הסכום הנמוך ביותר או הראוי ביותר.
<אתי בנדלר: אני לא רוצה להשתמש ב"נמוך ביותר", כי היום חוק חובת המכרזים ותקנות חובת המכרזים, בפירוש מובילים לכך שלא לקחת תמיד את הסכום הנמוך ביותר אם ברור שמדובר בסכום לא ראוי, בהצעה לא רווחית או שאין לה היתכנות כלכלית.
שלי יחימוביץ': אתי, אבל כתוב כאן בדיוק ההיפך ממה שאת אומרת.
<אתי בנדלר: אני מסבירה.
<אתי בנדלר: אני אמרתי מה היה המצב המשפטי לפני התיקון המוצע.
<אתי בנדלר: לפני התיקון המוצע לא היתה התמחרות, היה רק תחרות יופי, מה שנקרא – מה אתם מציעים לנו תמורת התמורה הקבועה הזאת והזאת.
<אתי בנדלר: במסגרת דיוני הוועדה, ולאחר ששמענו גם את יושבת-ראש המועצה לשידורי כבלים ולוויין, היתה מחשבה שיש אפשרות אולי לקבוע שהתחרות תהיה גם על המחיר המוצע - - -
נחמן שי: זה רעל, גלולת רעל.
נחמן שי: גלולת רעל, אני קורא לזה.
<אתי בנדלר: כמובן, בכפוף לכך שיובהר שהמועצה כמובן תבדוק את ההיתכנות הכלכלית של ההצעה, ושהתמורה המרבית תהיה הסכום שנקבע לכך בכנסת.
<אתי בנדלר: המועצה סבורה, ויגיד את זה כמובן היועץ המשפטי שלה, שגם הנוסח היום, כפי שהוא, מאפשר סוג כזה של מכרז, של תחרות.
<אתי בנדלר: אנחנו חשבנו שכדי למנוע ספק כלשהו, ראוי להבהיר את זה בנוסח.
<אתי בנדלר: ואני מדגישה שוב, זה כפוף כמובן לכך שהמועצה תבדוק באמצעות יועצים כלכליים וכל מי שצריך לצורך העניין הזה, אל"ף, - - -
נחמן שי: את יכולה להסביר לי מה ההיגיון במרכיב הכספי?
נחמן שי: הרי אנחנו מדברים על תקציב קטן וגם תקציב ציבורי.
נחמן שי: לא ירוויחו שום דבר מזה.
נחמן שי: לעומת זאת, כשאת מתחילה להכניס מרכיב כספי, אנשים מקצצים בהוצאות שלהם או מקטינים מההשקעות שלהם כדי לזכות במכרז, ואז אנחנו פוגעים במוצר.
נחמן שי: הלא זה אל ערוץ מסחרי, זה ערוץ ציבורי שהאינטרס שלו הוא ציבורי בלבד.
נחמן שי: צריך לבחון אותו במרכיבים של תוכן ואיכות - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה לא יכול להתעלם מהמרכיב הכספי, בגלל שכן נדרשות ממנו השקעות.
נחמן שי: בסדר, אבל אם הוא יקטין את ההשקעות, הוא יישא בהוצאות.
<אתי בנדלר: הוועדה שמעה את מר שמעון בלוך, עובד הכנסת, שהוא אחראי בכנסת על כל נושא האודיו- ווידאו.
<אתי בנדלר: ולדבריו – לי אין שום כלים לבחון את זה, אפשר להזמין אותו לשמוע את זה ממנו – לדבריו, היום ההשקעות הנדרשות כדי להגיע לתוצאות מסוימות, ירדו בצורה מאוד-מאוד משמעותית.
<אתי בנדלר: מחירי מצלמות, למשל, וכל מיני מרכיבים אחרים מאוד-מאוד ירדו, ואפשר להשיג איתם תוצאות לא פחות טובות ואולי אף טובות מבעבר.
<חיים אבידור: סליחה, אבל זה לא רלוונטי.
<חיים אבידור: זה השקעות שהכנסת עושה.
<חיים אבידור: הציוד נעשה על-ידי הכנסת.
מיקי רוזנטל: הציוד שייך לכנסת.
מיקי רוזנטל: את יודעת את זה, אני מניח.
<אתי בנדלר: עדיין, גם היום, אם אנחנו מדברים על ציוד, לא כל הציוד שעושים בו שימוש הוא ציוד בבעלות הכנסת.
<אתי בנדלר: חלק מהציוד הוא ציוד בבעלות הגוף המשדר, וגם בעתיד אני מניחה - - -
<אורי פז: מעט מאוד.
<אורי פז: הטלפונים והמחשבים.
<אורי פז: הציוד זה תשתית שהכנסת נותנת.
יואב קיש: בכל מקרה, חשוב להבין על מה מדבר הסעיף הזה.
יואב קיש: הוא לא מדבר על ציוד שערוץ הכנסת צריך לקנות.
<אורי פז: על סמך חוות-דעת שהיא לא רלוונטית.
יואב קיש: היא התחילה בזה שלא בהכרח - - -
<אתי בנדלר: פשוט זרקו את נושא הציוד, אז עניתי.
<אתי בנדלר: אבל זה לא רק זה.
יואב קיש: אני רוצה להבהיר עוד פעם למי שלא היה ברור, שבסך-הכול מדובר פה בהבהרה שבאה להסביר בצורה הכי ברורה, שלא יהיה מצב שאותו גורם שנבחר, או יביא תקציבים ממקום אחר, או יממן מעצמו.
יואב קיש: מדובר פה בהבהרה הכי פשוטה, שהתמורה זה התקציב המאושר של הכנסת.
יואב קיש: אני חושב שהתיקון הזה לגיטימי וראוי, והוא בעצם מהווה הבהרה, ואני לא מבין מה - - -
<אורי פז: זה קיים גם היום.
יואב קיש: רגע, סליחה.
יואב קיש: חברי כנסת עכשיו.
נחמן שי: אני התעסקתי במכרזים כאלה, אפילו אגיד שנים, גם ברדיו, גם בטלוויזיה, אני מכיר את זה.
נחמן שי: לפעמים נכנסים למערכת הזאת אנשים או גורמים שהאינטרס שלהם הוא להיות בפנים בכל מחיר, ולכן לא אכפת להם להפסיד, אבל הם שמים רגל בתוך אחד הערוצים - - -
יואב קיש: אמרנו שלא ניתן לעשות את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא יכול למנוע את זה.
יואב קיש: בטח שאני יכול.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך.
נחמן שי: הם יתחרו על המחיר, הם ייתנו מחיר נמוך שהוא יהיה הפסדי מבחינתם - - -
יואב קיש: אבל אין תחרות על המחיר פה.
יואב קיש: לא, לא, לא.
נחמן שי: 10%.
<אתי בנדלר: זו המשמעות, שיכולה להיות תחרות על - - -
נחמן שי: תאמין לי, לבעלי הון 10% זה כלום.
יואב קיש: תקשיב, אמר רועי והוא צודק בעניין הזה – הרי מה יקרה?
יואב קיש: נגיד התקציב של ה-20 מיליון שקל לצורך העניין, עד 10%, לצורך העניין שני מיליון שקל שאנחנו רוצים להוריד, אז אומר רועי ויכול להיות שהוא צודק, שתהיה "דילמת האסיר", כולם יורידו ל-18 מיליון שקל וכולם יגישו בסוף על 18 מיליון בשביל לקבל את הניקוד.
רועי פולקמן: לכן אין משמעות לדיון הזה.
רועי פולקמן: צריך להישאר במתווה הקודם, שהמחיר אחיד.
יואב קיש: אני חושב שיכול להיות שהוא צודק, שנוותר על זה - - -
נחמן שי: - - - עוד לא מצאו את הנוסחה - - -
מיקי רוזנטל: יש לנו ישיבת חוץ וביטחון עם שר הביטחון, והיועץ המשפטי בוועדת החוקה.
מיקי רוזנטל: אפשר אולי רק שנעשה את השעתיים האלה מ-12 עד 14?
יואב קיש: לא ניתן.
יואב קיש: תסתכל על הלו"ז של הוועדה.
יואב קיש: גם אני מפסיד.
יואב קיש: זה מחיר שאנחנו משלמים.
מיקי רוזנטל: זה ממש קשה - - -
יואב קיש: אני מבין, מיקי.
יואב קיש: אני מתנצל.
יואב קיש: גם אני רציתי להיות בוועדות האלה, אבל לא ניתן.
נחמן שי: אני רוצה לפתוח את היום עם ליברמן.
יואב קיש: כל אחד והאהבות שלו.
איילת נחמיאס ורבין: בזה ועדת הכנסת לא יכולה לטפל.
מיקי רוזנטל: למה איחרנו בחצי שעה?
מיקי רוזנטל: אני הגעתי הנה ברבע לתשע.
מיקי רוזנטל: למה לא התחלנו בתשע?
יואב קיש: בגלל זה רציתי ל התחיל בתשע.
מיקי רוזנטל: אם כל-כך לחוץ, ולא מתחילים בזמן.
יואב קיש: ניסיתי, בזה אני יכול להגיד לך שניסיתי.
מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיע לעצם העניין.
מיקי רוזנטל: התקציב המאושר של הכנסת לפרויקט הזה ייקבע רק בתקציב הקרוב.
מיקי רוזנטל: אדוני החשב, אנא תשומת לבך כי זה נוגע לענייני התשלומים והכסף.
מיקי רוזנטל: היום הוא מוערך בכ-20 מיליון.
מיקי רוזנטל: בהצעת החוק הזאת שעכשיו אנחנו מחוקקים, אנחנו מעלים את התקציב באופן משמעותי.
יואב קיש: היום הוא עומד על?
מיקי רוזנטל: 20 מיליון.
יואב קיש: אנחנו לא מעלים.
יואב קיש: למה מעלים?
מיקי רוזנטל: מעלים.
מיקי רוזנטל: הטעם הוא שאנחנו עכשיו דורשים מהזכיין החדש הרבה מאוד דברים שלא היו בזיכיון הקודם.
מיקי רוזנטל: להקים אתר משל עצמו – היום הוא משדר התוך אתר הכנסת.
מיקי רוזנטל: כן, זה מה שבחוק.
<חיים אבידור: מטפלים בכל ועדה וועדה, שיפעילו את המצלמות, שזה עוד שבע משרות.
מיקי רוזנטל: עוד לא פתרנו את עניין הנגישות.
מיקי רוזנטל: אם אנחנו נאלץ את הערוצים לעשות תרגום של הדבר הזה או בועה של - - -
יואב קיש: לא, באינטרנט כנראה שלא.
מיקי רוזנטל: בנוסח הנוכחי, אנחנו מעמיסים על תקציב הכנסת עוד כמה מיליונים.
מיקי רוזנטל: לא רוצה להעריך כמה, אבל זה כמה מיליונים טובים.
מיקי רוזנטל: וזאת המשמעות.
מיקי רוזנטל: אני לא יודע אם יש לזה תקציב.
מיקי רוזנטל: העניין זהה שאנחנו ואמרים תקציב פיקס, שאני בעדו, כדי למנוע את הדברים שאתה ואחרים חוששים מהם, שיעשו פה מניפולציות כספיות כדי לזכות בערוץ ומחיר דמפינג, או משהו כזה - - -
נחמן שי: זה מה שאני חשוב.
מיקי רוזנטל: אני שותף לך.
מיקי רוזנטל: אני חושב שצריך לקבוע מחיר - - -
יואב קיש: לא ניתן מחיר דמפינג.
נחמן שי: - - - אני לא אזכיר שמות.
נחמן שי: אנשים שמגלגלים מיליארדים, אכפת להם?
מיקי רוזנטל: אנחנו בעד מחיר פיקס.
נחמן שי: תאמין לי, צ'ופר.
מיקי רוזנטל: אבל, כאמור, אני עכשיו מפנה את האצבע לבעיה אחרת שנוצרת מעצם החקיקה.
מיקי רוזנטל: אם אנחנו מצביעים על החוק בנוסחו הזה, כמו שהוא כותב פה, התוספת המשמעותית לתקציב היא כמה מיליוני שקלים.
יואב קיש: לא לתקציב.
יואב קיש: לעלויות.
מיקי רוזנטל: לעלויות, וזה יהיה בתקציב הכנסת.
מיקי רוזנטל: אדוני החשב, מי ישלם את זה?
יואב קיש: מיקי, ברשותך, אנחנו לא ועדת הכספים, אנחנו לא קובעים מה התקציב.
יואב קיש: את זה תקבע ועדת הכספים.
איילת נחמיאס ורבין: את תקציב הכנסת אנחנו דווקא כן קובעים.
יואב קיש: ועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת הכנסת, זה לא הוועדה הזו, ואנחנו לא קובעים עכשיו את התקציב.
יואב קיש: יכול להיות שיש פה עלויות נוספות שיחולו על הערוץ עקב שינויי הטכנולוגיה וכל הדברים האלה.
יואב קיש: בסופו של דבר, מה שחשוב פה בחוק להגדיר, שהתקציב שיוכרע זה התקציב ולא מלבדו.
יואב קיש: זו הכוונה.
יואב קיש: עכשיו אנחנו נכנסים פה לדיון שהוא לא ספציפי לעכשיו.
מיקי רוזנטל: הוא רלוונטי.
מיקי רוזנטל: אדוני, עם כל הכבוד, אנחנו רוצים מהר, לגמור, לגמור, לגמור.
יואב קיש: לא, לא רוצה מהר.
מיקי רוזנטל: אם היינו כותבים בחוק הזה שצריך להקים גם תחנת שידור לחלל, זה היה עולה 100 מיליון.
מיקי רוזנטל: אז אתה לא יכול להתעלם מזה.
מיקי רוזנטל: בכל חקיקה אנחנו שואלים את העלויות שלה.
מיקי רוזנטל: הולכים גם לאוצר לשאול את העלויות שלה.
רועי פולקמן: התקציב של הכנסת לא מפוקח על-ידי האוצר.
מיקי רוזנטל: כן, אני יודע.
מיקי רוזנטל: תקציב הכנסת הוא אחד השערוריות הכי גדולות.
רועי פולקמן: אתה יכול לקבוע כל סכום.
רועי פולקמן: אתה יכול להחליט שהערוץ הזה צריך עכשיו 100 מיליון שקל.
מיקי רוזנטל: זה הגוף הציבורי היחידי שהתקציב שלו עולה כל הזמן וכל גחמותינו נענות.
רועי פולקמן: נכון, זו הסיטואציה.
מיקי רוזנטל: זה נורא ואיום בעיניי, אבל זה כבר דיון אחר.
רועי פולקמן: אתה יכול לקבוע כל סכום שאתה רוצה, דרך אגב.
מיקי רוזנטל: ולכן אני אומר לך, יש לזה השלכות.
יואב קיש: אז אל"ף, ברור שיש לזה השלכות.
יואב קיש: אני מזכיר לך שהכנסת היא מקום שבו נושא הנגישות הוא מאוד חשוב.
מיקי רוזנטל: אני רק רוצה שנבין שבהחלטה שלנו עכשיו אנחנו - - -
יואב קיש: אנחנו נבין.
יואב קיש: אבל בכל מקרה, כיון שהסעיף הזה לא מדבר על הכסף עצמו אלא מדבר על הנושא העקרוני שעליו אנחנו מדברים, שמה שהזכיין יקבל זה את הסכום כפי שהוגדר בתקציבה של הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה שייווצר מצב שאנחנו נדחקים בסופו של תהליך, בוועדה המשותפת, זה לא משנה, לנקוב במחיר יותר גבוה.
איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים שחייבים להבין, וזה באמת לא קשור למכרז תקשורת, ויגיד לך את זה, לדעתי, חיים – כל בן-אדם שאי פעם עסק באיזשהו מכרז במדינת ישראל, באמת יש פה שיטת "מצליח".
איילת נחמיאס ורבין: לא יעזור שום דבר.
איילת נחמיאס ורבין: מחפשים איך לשים רגל בדלת.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא יכולים למצוא את עצמנו בסוף במצב שבו אנחנו נידחק לקבוע מחיר יותר גבוה בגלל התהליך שאנחנו עושים, וכאן זה כן נוגע לתקציב.
איילת נחמיאס ורבין: זה כל מה שאנחנו מנסים להגיד.
איילת נחמיאס ורבין: לכן אני חושבת שה-10% האלה - - -
יואב קיש: אז הסכמנו.
יואב קיש: מורידים את הנושא.
יואב קיש: אני קיבלתי גם אתה הערה שלכם וגם את של רועי.
יואב קיש: אנחנו נשאיר את זה על תקציב סגור, ללא הנחות, ללא כלום, ומשמעויות של עלויות והגדרת תקציב ייסגרו בוועדה המשותפת והיא תטפל בזה.
מיקי רוזנטל: אני אומר את זה כדי שנדע שיש לזה משמעות כלכלית.
נחמן שי: המבחן צריך להיות השקעה, איכות, תוכניות - - -
יואב קיש: נחמן, קיבלנו את זה.
מיקי רוזנטל: והאנשים שמפעילים את הערוץ.
יואב קיש: נחמן, דרך אגב, עשינו פה דיון לא על הסעיף הספציפי שהקראנו.
יואב קיש: עשינו פה דיון על מה שדיברנו, ופה חשוב שהמועצה גם תשמע, על איזושהי הנחה.
יואב קיש: החלטנו שהנושא הזה לא יבוא לידי ביטוי כי בעצם כל הזכיינים יכולים לעשות את ההנחה הזו.
יואב קיש: התחרות תהיה על תקציב מוגדר ועל beauty contest, כפי שהיה במכרז הקודם, להבנתי, באותו נוהל, וזו המטרה שלנו להעביר בחקיקה.
נחמן שי: - - - על איכות.
יואב קיש: על איכות בלבד, לפי תקציב מוגדר.
יואב קיש: לסעיף הזה זה לא משנה.
<אתי בנדלר: זה משנה, אדוני.
<אתי בנדלר: צריכים למחוק אותו אם ככה.
יואב קיש: זה פה, במקום הזה.
<אתי בנדלר: את כל סעיף 7 צריכים למחוק.
יואב קיש: את התיקונים ל-7.
<אתי בנדלר: את כל התיקונים ל-7.
<אתי בנדלר: את סעיף 7 להצעת החוק צריך למחוק.
יואב קיש: ואז אנחנו נשארנו באותו נוהל כמו שהיינו.
<אתי בנדלר: אותו נוסח ללא שינוי.
יואב קיש: את זה חשבתי.
יואב קיש: את התמורה המרבית, את התוספת.
<אתי בנדלר: אולי צריכים רק לשפר את - - -
יואב קיש: "ויכול" שצריך לרדת, באמת.
<אתי בנדלר: ויכללו התייחסות גם לתמורה המרבית שתשלם הכנסת לזוכה - - -
<אתי בנדלר: את כל התיקון.
יואב קיש: את תיקון סעיף 7 לחוק, לדעתי, אפשר לבטל אותו, את מה שהקראנו.
יואב קיש: ואז אנחנו נשארים בנוסח הקיים.
יואב קיש: מי בעד ביטול תיקון סעיף 7
שלי יחימוביץ': רגע, רגע.
שלי יחימוביץ': אתם מציעים להוריד?
יואב קיש: כן, התיקון יורד מכיוון שאנחנו משאירים את הנוסח כפי שהיה, ואנחנו מורידים את התיקון.
<אתי בנדלר: שלא תהיה התמחרות.
יואב קיש: שלא יהיה אפילו אלמנט של הטבה בהתמחרות.
יואב קיש: זו המשמעות של הדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אין פרמיית שליטה.
יואב קיש: לא פרמיית שליטה.
איילת נחמיאס ורבין: סתם, סתם, סתם.
יואב קיש: אין עניין של כסף.
<אתי בנדלר: זה אומר שהם לא יגישו בכלל הצעות כספיות, אלא רק הצעות לענייני התכנים.
שלי יחימוביץ': ולא תהיה הצעה כספית?
<אתי בנדלר: לא תהיה.
יואב קיש: זה תקציב סגור של הכנסת.
יואב קיש: ככה זה היה במכרז הקודם, וככה זה יהיה גם בזה.
יואב קיש: מי בעד ביטול תיקון סעיף 7?
יואב קיש: שירים את ידו – ארבעה.
שלי יחימוביץ': בעד – רוב
יואב קיש: הסעיף ירד.
יואב קיש: נא לבטל את הסעיף.
יואב קיש: הלאה, אנחנו עוברים לתיקון סעיף 8.
אסביר: תאגיד הרשאי על-פי דין להפיק או לשדר תוכניות חדשות בטלוויזיה בישראל.
אסביר: זה ברור.
יואב קיש: דרך אגב, גם על זה פנו אלי כל מיני גופים, חלקם גופים למען הציבור, עמותות וכולי, ואמרו, תשמע, בשביל להגדיל את התחרות במדינת ישראל, לא יכול להיות שגוף שכבר היום משדר חדשות יקבל את הערוץ, אנחנו חושבים שראוי שייכנס גוף חדש שיעמוד בכל הכללים וההתחייבויות של הגוף, כפי שנדרש, לפי תנאי מכרז תאגידי ראויים, אבל יגדיל את התחרות.