GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי רוזנטל: אני אקנה את אבי וייס, ואני אקנה את אורי פז, ואני אקנה את העורך של ערוץ ,10 ואת העורך של ערוץ 9 וכו', אני אשים לי את האנשים הכי טובים, אני אשלם להם הון תועפות – זה לא רנטבילי.
שלי יחימוביץ': יש לי הרגשה שזה לא יקרה, יש לי הרגשה שאנשי המקצוע הטובים לא יילקחו לטובת המכרז הזה.
יואב קיש: אבל לפי החוק הוא לא יכול להביא מימון עצמי לדבר הזה.
מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר לך, הרי אתה לא יכול להתערב לו כמה הוא ישלם לעורך הראשי שלו ולעורך החדשות שלו וכו', אתה לא יכול להתערב לו.
מיקי רוזנטל: הוא שם "ביפ", הוא מגיש לוח תוכניות והוא מחליט בהחלטה אסטרטגית להפסיד כסף פי שניים יותר.
יואב קיש: אני מבקש את ההתייחסות היועצת המשפטית לזה.
מיקי רוזנטל: שניה, אני רוצה להסביר את הקושי הרב שאנחנו נייצר פה אם חלילה אנחנו לא נעשה רף מקצועי.
מיקי רוזנטל: ואז תאגיד גדול, שיש לו אינטרסים אחרים בכלל להשפיע על הכנסת וחברי הכנסת, יבוא ויעשה את המעשה הזה והתוצאה תהיה שהוא יזכה במכרז.
מיקי רוזנטל: חברי הכנסת מאוד מאוד רוצים להופיע בערוץ הכנסת ואתה מייצר פה משהו שהוא פתח לדברים איומים ונוראיים.
מיקי רוזנטל: לפיכך, אני חושב שבכל מכרז נהוג לשים תנאי סף, מי עובר אותם ומי לא.
מיקי רוזנטל: לא יכול להיות מצב שפה יבואו אנשים שאין להם שום ניסיון קודם בעניין הזה, אין להם רישיון לשדר חדשות, יש להם כסף, אמצעים, והם רוצים להשתלט על כלי התקשורת הזה, שהוא רגיש מאוד לדעת כולנו.
מיקי רוזנטל: ולכן אנחנו לא יכולים להשאיר את זה ככה, אי אפשר.
יואב קיש: טוב, אני מבקש מהיועצת המשפטית להתייחס לנושא של מימון עצמי לערוץ הכנסת, בבקשה.
<אתי בנדלר: יש שני נושאים שחבר הכנסת רוזנטל העלה עכשיו בדבריו: אחד, תאגיד עסקי; שניים, מימון עצמי.
<אתי בנדלר: אז לגבי השאלה האם תאגיד עסקי ברמה העקרונית יכול לענות לתנאים שבפסקה (2), על כל פסקאות המשנה שבה, התשובה היא חיובית.
<אתי בנדלר: אכן תאגיד עסקי יכול לעמוד בתנאים האלה, לשכור את אנשי המקצוע כפי שצריך והוא יכול בהחלט לעבור את תנאי הסף ולקבל ניקוד גבוה אפילו בהקשר של ניסיון רלוונטי של אנשי המקצוע.
<אתי בנדלר: באשר לשאלה האם הוא יכול להביא כסף מהבית, יהיה לו שווה להפסיד והעיקר שתהיה לו כניסת רגל להיכל הדמוקרטיה, התשובה היא שלילית.
<אתי בנדלר: בהקשר של הכסף מהבית אני מפנה אתכם לסעיף 19 שעיקרו במקורות מימון שאומר – ואנחנו אפילו מציעים לשפר את הנוסח שלו כדי שלא יהיה ספק כלשהו בדבר המשמעות – הסעיף הזה דן במקורות המימון של ערוץ הכנסת וקובע בפירוש ששידורי הערוץ, לרבות התמורה שתשולם לגוף המשדר, ימומנו מהמקורות האלה, והוספנו את המילה "בלבד" כדי שלא יהיה רעיון כלשהו למאן דהוא: אחד, סכום שהוקצה לכך בתקציבה המאושר של הכנסת; שניים, שידור תשדירי שירות.
<אתי בנדלר: אגב, שידור תשדירי שירות זה היה רעיון יפה שלא יצא אל הפועל כך שבפועל אין תשדירי שירות בערוץ הכנסת ואין הכנסות כלשהן.
רועי פולקמן: רק שאלה, אדוני היושב-ראש, רק להבין משהו קטן – על מה המכרז?
רועי פולקמן: המכרז הוא לא על כסף?
רועי פולקמן: אני מנסה להבין.
<אתי בנדלר: אז אני אענה לך בדיוק.
רועי פולקמן: יהיה כאן עניין של עלויות?
רועי פולקמן: כלומר, אם אתם מנטרלים ואומרים: תקשיבו, המכרז הוא לא על כסף - - -
יואב קיש: רועי, אני אגיד לך, לא היית פה, דיברנו על זה ארוכות, אנחנו עשינו את זה בזהירות.
יואב קיש: הדבר שאמרנו כרוח הוועדה הוא כזה: בשום פנים ואופן לא ניתן לממן את זה מהכיס, מימון עצמי, כמו שאמר מיקי, לבוא עם כסף ולקחת את זה כי אז ברור שיש פה אינטרסים זרים וזה לא יהיה.
יואב קיש: מצד שני, כן יש חשיבות להתייעלות, להיות מסוגל לעשות את זה כי זה כספי ציבור בסופו של דבר, תקציב הכנסת זה כספי ציבור.
יואב קיש: אז אמרנו שאם יתנו ניקוד – נגיד התקציב יהיה 20 מיליון, לא בהכרח, אני רק אומר, אפשר יהיה להגיד שאם מישהו יעשה את אותו תוכן ב-5%-10% יותר זול אז מן הסתם ראוי שייקח, אם הוא עושה את זה ב-50% יותר זול מן הסתם זה לא הגיוני.
שלי יחימוביץ': איפה זה כתוב?
יואב קיש: זה לא כתוב.
<אתי בנדלר: יש סעיף שמתייחס לתקציב.
שלי יחימוביץ': איפה הסעיף הזה?
רועי פולקמן: שאלה: המכרז הקודם, מרכיב הכסף – אם אני הייתי מציע ב-10 מיליון והוא היה מציע ב-20 מיליון, אני הייתי זוכה?
<דודו קובסניאנו: המכרז הקודם היה כל כולו beauty contest.
<דודו קובסניאנו: גם היום, להבנתי, למרות התיקון שמבקשים להכניס, המועצה רשאית לעשות מכרז שהוא רק התמחרות, רק beauty contest, או שילוב.
רועי פולקמן: beauty contest אומר בלי מחיר?
יואב קיש: תוכן.
<דודו קובסניאנו: בלי מחיר.
רועי פולקמן: אוקיי, גם יתרון, אם זה תקציב ערוץ הכנסת אז שהתחרות תהיה על איכות.
שלי יחימוביץ': כן, אבל זה לא תקציב מינימלי, זה תקציב מקסימלי.
רועי פולקמן: אז אני אומר, בואו נגדיר שהמכרז הוא לא על מחיר, מנטרלים את המחיר.
יואב קיש: אבל יש חשיבות גם להתייעלות בכסף ציבורי, כל עוד היא ברמה סבירה.
רועי פולקמן: אבל אז אתה יכול לעשות את זה אחרי, לא במכרז.
רועי פולקמן: תבוא לערוץ, תגיד - - -
<אתי בנדלר: לא, אין דבר כזה.
רועי פולקמן: המימון הוא לא במכרז אז אחר כך אפשר יהיה לנהל דיון ולהגיד: את המכרז שלו אפשר לעשות עד 10% תיקון מהתקציב.
<אתי בנדלר: חבר הכנסת פולקמן, תרשה לי, יש אולי עוד דבר שאתם צריכים להביא בחשבון לצורך העניין הזה – זה אחד הסעיפים בהמשך, אנחנו קצת רצים קדימה – המועצה שבאמת מומחית בפרסום מכרזים ובבחינת הצעות יודעת גם לבחון את נאותות ההפקה.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, אם מציעים למשל תוכניות תחקיר לצורך העניין הזה והם צריכים לפרט במכרז מה התקציב שהם חושבים שרלוונטי לעניין הזה, אם הסכום של המציע יהיה נמוך הם יבינו שזה לא רציני.
רועי פולקמן: גם בתאגיד השידור הציבורי מדינת ישראל אמרה: 650 מיליון שקל תקציב - - -
יואב בן צור: זו דוגמה לא טובה.
רועי פולקמן: אפשר לבוא ולהגיד שבערוץ של הכנסת המכרז בפירוש הוא לא על מחיר.
רועי פולקמן: התקציב הוא 40 מיליון - - -
<אתי בנדלר: השאלה אם יש לך סיבה טובה לעשות את זה.
רועי פולקמן: יש, יש סיבה מאוד טובה, הסיבה המאוד טובה היא שיש לנו היום בתקשורת הישראלית הרבה מאוד כוחות שיש להם אינטרס להכניס כספים כדי להשפיע, אנחנו יודעים את זה, ופה מכרז ערוץ הכנסת בלי כסף.
יואב קיש: רועי, אבל אמרו לך בצורה הכי ברורה – ותקרא את סעיף 19 – שלא ניתן להכניס כספים ממימון עצמי, זה הדבר הכי חשוב.
שלי יחימוביץ': אבל זו לא התשובה לשאלה.
רועי פולקמן: אבל הוא יוכל להתחרות, להגיד: תקשיבו, חברים, 20 מיליון זה תקציב ערוץ הכנסת, אני עושה ב-15, אז אני אזכה במכרז.
יואב קיש: אם אתה נותן את אותו תוכן?
רועי פולקמן: כן, כן.
שלי יחימוביץ': כן, ואז לא אכפת לך להפסיד כסף כי יש לך המון כסף.
רועי פולקמן: אני אעסיק מישהו בחצי משרה - - -
יואב קיש: זה לא להפסיד, אתה לא יכול להפסיד, אתה לא יכול להביא כסף מהבית.
רועי פולקמן: אבל זו לא בעיה לסדר את זה, אתה לא תפסיד.
רועי פולקמן: השדרן מקבל משכורת מפה ומשם, אז אני אעסיק את העובד בשני מקומות.
<אתי בנדלר: אני יכולה לספר לכם שאחת ההצעות במכרז הקודם שנפסלה נפסלה בגלל שכנשאל נציג שלהם: ואם התקציב לא יספיק לכם להצעות הפנטסטיות שלכם?
<אתי בנדלר: אז הוא אמר: אז בעלי המניות יביאו.
רועי פולקמן: אתי, זו לא בעיה לסדר את זה.
מיקי רוזנטל: היא הנותנת, אתי, היא הנותנת.
מיקי רוזנטל: בפעם הבאה שיבוא הנציג הבא הוא יגיד: לא, לא, אנחנו לא נביא כסף מהבית – נו, אז מה?
<אתי בנדלר: אבל אם נותנים את אותה הצעה - - -
מיקי רוזנטל: הכול בסדר, בחיים זה קצת יותר מורכב.
שלי יחימוביץ': אפשר במילה להסביר את העניין הזה?
יואב קיש: אני יכול להגיד לך שברגע שהוא יביא כסף מהבית הוא מפר את ההסכם, מפר את המכרז.
שלי יחימוביץ': אבל זה לא רלוונטי, יביא כסף מהבית.
שלי יחימוביץ': הרי למה אנשים רוצים לגשת?
שלי יחימוביץ': אתה הרי חי ונושם את הערכים של העולם העסקי – למה שמישהו ירצה להתמודד למכרז הזה?
שלי יחימוביץ': כדי להרוויח כסף, ולו במשהו.
שלי יחימוביץ': למה נוחי דנקנר רכש את "מעריב" למרות שהוא ידע שהוא יפסיד כסף, הוא ידע שהוא מקריב את כספי המשקיעים?
יואב קיש: שלי, אנחנו לא עושים את המודל הזה פה, זה בדיוק העניין, למה את הולכת - - -
שלי יחימוביץ': יואב, אני מבקשת שתקשיב לי עד הסוף כי אני באמת בטוחה שאתה תבין מה אני אומרת.
שלי יחימוביץ': למה הוא רכש את "מעריב"?
שלי יחימוביץ': הוא ידע שהוא יפסיד כסף, לא היה לו עניין להרוויח כסף, הוא רכש את זה בתור רכישה הפסדית מראש, הוא ידע שאין לו יכולת לכסות על ההפסדים, כי הוא רצה את הכלי הזה כדי למנף אינטרסים אחרים וזרים לחלוטין לרוח האינטרסים של "מעריב" או של ציבור בעלי המניות, שזה כבר סיפור אחר.
שלי יחימוביץ': למה הוא רכש אותו?
שלי יחימוביץ': הוא רכש אותו ככלי משחק, ככלי השפעה, ככלי לסחוט פוליטיקאים, לאיים עליהם, לצ'פר אותם וכן הלאה ולא עניין אותו הכסף.
שלי יחימוביץ': כך גם כאן, יש סבירות גבוהה - - -
יואב קיש: אין בינינו אי הסכמה, זו כל הנקודה.
שלי יחימוביץ': אבל כאילו אתה לא מבין מה אומרת, רגע, אני רוצה שתבין מה אני אומרת לך.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שבן אדם יגיד באמת: לא 20 מיליון, אני נותן לכם 15 מיליון, הוא גם יזכה כי הוא יביא את המחיר הזול והוא לא יביא כסף מהבית, אבל גם לא יהיה לו עניין שלא לתת מחיר הפסדי כי הכסף לא מעניין אותו, מעניינת אותו רק השליטה והאחיזה בגורמים נוספים שאינם רלוונטיים לטובת הערוץ, לטובת צופי הערוץ, לטובת הכנסת וזה תרחיש מאוד מאוד מסוכן.
יואב קיש: ברור, נכון.
רועי פולקמן: אז נתקן את זה, נגדיר שהמכרז, כמו שהיה במכרז הקודם בסעיף הזה, יהיה על פי המחיר ולא - - -
יואב קיש: אני אשמח לשמוע את חוות דעתכם לגבי האם זה צריך להיות רק beauty contest או לא – מה אתם חושבים?
<יפעת בן חי-שגב: תראו, אני רוצה לומר משהו עקרוני לנוכח הדיון שמתנהל פה: אין עוד ערוצים – למיטב ידיעתי, יתקן אותי דודו – שהמחוקק כל כך מעורב באופיים ובמכרזיהם.
<יפעת בן חי-שגב: ולכן, אתה שואל אותנו למרות שאתם לקחתם מידנו את זכות הניהול אז - - -
יואב קיש: לא ממש, לא ממש.
יואב קיש: אני לא חושב כך.
שלי יחימוביץ': לא נתנו להם לצאת למכרז.
<יפעת בן חי-שגב: אז תחליטו, אתם מחליטים הרבה דברים פה, אתם יכולים להחליט.
רועי פולקמן: אנחנו שואלים אם אפשר שאתם תשפטו תוכן ובערוץ הכנסת לא יהיה מכרז על מחיר, לא תקבל ניקוד - - -
<יפעת בן חי-שגב: האם זה אפשרי?
<יפעת בן חי-שגב: ודאי שזה אפשרי.
<אתי בנדלר: האם זה נכון לדעתך?
<יפעת בן חי-שגב: תראו, בהינתן העובדה שהתקציב קבוע מראש התשובה היא שכן, אפשר לאמץ את המודל הזה כי בסופו של דבר מי שקובע את התקציב זו הכנסת בכבודה ובעצמה.
שלי יחימוביץ': אבל זו לא השאלה.
שלי יחימוביץ': גם אם אנחנו נקבע את התקציב והוא יהיה 30 מיליון או 20 מיליון, עדיין יכול לבוא אליך המתמודד שייתן לך הצעה מאוד זולה וכדאית, היא תנקד אותו גבוה במכרז כיוון שהוא מביא הצעה יותר זולה, שלא יהיה לו עניין מלכתחילה להרוויח כסף, יהיו לו עניינים אחרים.
רועי פולקמן: שלי, אז נגדיר שזה לא יהיה, שזה רק נוסח שאומר שהמכרז הוא לא תלוי ההצעה במחיר.
שלי יחימוביץ': לא תלוי מחיר, שאין ניקוד על ההצעה במחיר.
יואב קיש: אני חייב להגיד לכם, יש פה הסכמה מכול חברי הכנסת סביב השולחן.
יואב קיש: אנחנו מדברים באותה שפה, זה בדיוק מה שבכוונתנו לעשות.
יואב קיש: אני מציע שכשנקריא את החוק, אם יהיה צורך לנסח ננסח.
יואב קיש: אין לנו ויכוח על הדבר הזה, שלי, כל מה שאמרת, לצורך העניין, לסנריו שנתת על נוחי דנקנר – אני לא שופט שלו ואני לא נכנס לענייניו – אבל בואו נגיד שיש לזה חשש סביר מסוים, בוודאי ובוודאי שאנחנו לא רוצים שכך יהיה בערוץ הכנסת.
רועי פולקמן: אז נתקן את סעיף 7.
יואב קיש: אני רוצה לעבור להקראה.
יואב קיש: לפני זה רצית לדבר, שלי, נכון?
שלי יחימוביץ': כן, עדיין לא דיברתי בכל הדיונים האלה.
יואב קיש: שלי יחימוביץ, בבקשה.
שלי יחימוביץ': קודם כל, אני חושבת שלא היינו צריכים לשבת כאן מלכתחילה והחוק הזה נולד בחטא.
שלי יחימוביץ': הם יכלו לצאת למכרז במועד, על פי הכללים המקצועיים שיש בידיהם וכמיטב ניסיונם המקצועי.
שלי יחימוביץ': כבר אמרה יפעת שהיא לא ראתה שום ערוץ שידור שנשלט באופן כל כך מדוקדק ובמיקרו-מנג'מנט כזה, מופרע אפילו, של המכרז.
שלי יחימוביץ': בעצם אנחנו אמרנו להם: אל תצאו למכרז כחוק, אנחנו רוצים לשנות לכם את המכרז ולכפות עליכם בחקיקה שתצטרכו לשנות את תנאי המכרז.
שלי יחימוביץ': אם היו כאן כוונות טובות, לעשות מכרז שהוא יותר מקצועי, שהוא יותר נכון, שהוא יותר שקוף, שהוא יותר משרת את הציבור, הייתי אומרת ניחא, אבל לא היו כאן כוונות טובות ואי אפשר אף פעם לשבת סביב השולחן ולחוקק חוק בהתעלם – אני מרגישה שאתה לא מקשיב לי.
יואב קיש: כבר אתך, רגע, אבל שמעתי הכול.
שלי יחימוביץ': לא נכון, אני אבחן אותך.
יואב קיש: אני מזכיר לך מי לא הקשיבה בפתיחת דברי.
שלי יחימוביץ': אני הקשבתי.
שלי יחימוביץ': אף פעם אי אפשר לשבת סביב השולחן ולחוקק כאילו בעצימת עיניים ובתום לב מדומה, חוק שכאילו עכשיו אנחנו נדבר על כל סעיף ונדבר לגופו של עניין.
שלי יחימוביץ': זה בכלל לא לגופו של עניין כי הוועדה הזאת הוקמה מלכתחילה לא בגלל גופו של עניין.
שלי יחימוביץ': היא הוקמה מתוך רצון לייצר ערוץ בית מאוד ממושמע, שנכנע לתכתיבים, כולל הוראות בימוי, כולל הכול.
שלי יחימוביץ': חברי הוועדה הזאת נבחרו בקפידה רבה מאוד ומסקנות הוועדה נכתבו עוד לפני שהוועדה התיישבה.
שלי יחימוביץ': ראיתי כאן שהשופטת מאוד כעסה ודיברה כמה חברי הוועדה היו מקצועיים ועיתונאיים ונטולי כל פניות, אז באותו יום במקרה מישהו שלח לי תמונות של עיתונאי חסר פניות לחלוטין ואובייקטיבי לחלוטין, צביקה ברוט, שישב בוועדה, אבל מצולם מחובק בקמפיין לראשות עיריית נצרת עלית עם רונן פלוט, מנכ"ל הכנסת, ומסתבר שהיה יועץ התקשורת שלו במהלך הקמפיין שהתנהל במקביל למינוי הוועדה – זה ממש מינוי מקצועי.
שלי יחימוביץ': זה פשוט היה כל כך זועק לשמיים, הניגוד הזה בין העמדת הפנים שמדובר בוועדה אובייקטיבית ולא מטעם, לבין החיבוקים על הבמה עם יועץ התקשורת הפרטי שלו בקמפיין פוליטי שהוא מנהל אותו עוד מתוך הכנסת.
שלי יחימוביץ': ואני יכולה לעבור שם שם, יואב – סליחה, אל תעשה - - -
יואב קיש: אנשים לא פה, זה קצת חורה לי.
שלי יחימוביץ': נכון, לכן אני נתתי רק דוגמה אחת, אבל האמן לי שאני יכולה לעבור אתך שם שם ולהראות לך איך הוא מונה מטעם, שלא בתום לב וכדי לקבל תכתיבים מרונן פלוט ומיו"ר הכנסת יולי אדלשטיין.
יואב קיש: אני חושב שהאשמה הזאת תצטרך בסוף – זה נראה לי קצת לא מכובד.
שלי יחימוביץ': אני יודעת, וכיוון שאני נהנית מחסינות מהותית, וכיוון שתפקידי לגונן על הציבור ולא על יולי אדלשטיין ולא על רונן פלוט אז אני כן אשתמש בחסינותי המהותית כדי להגיד את מה שאני חושבת ואת מה שהיה שם באמת ובתמים מעבר לכסות המיותרת של הנימוס, כי מה שנעשה בוועדה הזאת הוא מאוד מאוד לא מנומס.
שלי יחימוביץ': השמועות גונבו לאוזני מאנשים שהיו בוועדה הזאת, אותו קומץ שנקלע לשם כמעט בטעות.
יואב קיש: אמרת שכולם היו שם לא בטעות.
שלי יחימוביץ': לא, מתוך – כמה חברים היו בוועדה הזאת?
יואב קיש: אין לי את הדוח פה עכשיו, דנו בזה בישיבה הראשונה.
שלי יחימוביץ': אני יכולה להגיד שהיו לפחות שני אנשים שבאמת מצאו את עצמם שם בתום לא ולא הוכתבו להם דברים מראש, כל האחרים כן.
שלי יחימוביץ': אגב, גם עשיתי שיחות אישיות, כיוון שחלק מאלה שהוכתבו להם דברים מראש הם גם אנשים שאני מכירה היטב אז יש לי אינדיקציה לדעת את הדברים האלה.
שלי יחימוביץ': כיוון שגונבו לאוזני השמועות האלה ביקשתי באופן פעיל, יואב, ביקשתי באופן פעיל מהוועדה לבוא ולהופיע בפניה.
שלי יחימוביץ': ישבתי בפני הוועדה יותר משעתיים ואני חייבת להגיד לך שאני בטוחה שגם אתה היית נחרד אם היית יושב שם במקומי כי השאלות והאמירות והניתוחים שנזרקו לחלל האוויר היו הרבה יותר חמורים מהחשדות שחשדתי מלכתחילה.
שלי יחימוביץ': היה שם ניסיון להטיל דופי מתמשך בערוץ הכנסת וכל פעם ששאלתי: אבל, רגע, למה אתם מתכוונים?
שלי יחימוביץ': דיברו אתי על שחיתויות, אמרתי: מה?
שלי יחימוביץ': תנו לי דוגמה לשחיתות, אז אמרו לי: לא, לא שמצאנו שחיתות ספציפית אבל.
שלי יחימוביץ': דיברו אתי על איך אפשר לעלות על הדעת שיהיו חשיפות עיתונאיות בערוץ כנסת, אמרתי: מה זאת אומרת?
שלי יחימוביץ': מה אתם מצפים מכתב שעובד בערוץ הכנסת ויש לו אינסטינקטים עיתונאיים טובים ומגיע אליו סיפור – שלא יחשוף את הסיפור העיתונאי?
שלי יחימוביץ': שאלו אותי: למה בעצם לעשות את התוכניות האלה שלועגות לפוליטיקאים וגם נתנו לי דוגמאות, ושאלו אותי:
שלי יחימוביץ': למה בעצם לא לשדר בלופ את ההקלטות שנעשות בחדרי הוועדות במקום כל התוכניות האלה שצוחקות על פוליטיקאים, אז שאלתי: רגע, מישהו התלונן שצחקו עליו? – לא.
שלי יחימוביץ': היה ניסיון באמת כאילו להשחיר את הערוץ ואני חושבת שאחרי המציאות טפחה בפניהם והתברר שאין על מה, כי, מה לעשות, לפעמים קורה, יואב, לפעמים קורה שמקימים ערוץ, זה תינוק קטן שצולע, לא יודעים לאן הוא יתפתח והדבר הזה התפתח לערוץ מאוד מאוד מפואר שמשרת את הדמוקרטיה - - -
יואב קיש: אני מבקש רק לסיים, בבקשה, שלי.
יואב קיש: כי את כבר חמש דקות מדברת ואנחנו צריכים להמשיך, יש לנו חוק לחוקק.
שלי יחימוביץ': אז מה אם אני מדברת חמש דקות?
יואב קיש: את יודעת, שלוש דקות זה הזמן שבדרך כלל נותנים בתקופה שלחוצה, אני נותן לך חמש דקות.
יואב קיש: כבר דיברת גם בפעמים הקודמות, אמרת לי שלא דיברת אז נתתי לך את זכות הדיבור.
יואב קיש: אני מבקש לסיים, זה הכול, יש לנו לוחות זמנים.
שלי יחימוביץ': סליחה, יואב, אני לא מקבלת את זה.
יואב קיש: אז אל תקבלי, זה מה שיהיה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שמה שאתה עושה הוא לא הגון.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאין כאן שום – פטור מחובת הנחה, איזו היסטריה, יושבים כאן אנשים ואומרים לך שהם בכלל לא רוצים את החוק הזה.
יואב קיש: שלי, פטור מחובת הנחה זה לא היסטריה, אני מבקש ממך להתארגן לקראת סיום דבריך, תודה.
שלי יחימוביץ': חשוב לי שהדברים האלה ירשמו בפרוטוקול.
יואב קיש: בבקשה, את כבר חמש דקות מדברת.
יואב קיש: ככה מנהלים את הוועדה הזאת, בסדר?
יואב קיש: מה את רוצה שאני אגיד לך?
שלי יחימוביץ': "חמש דקות מדברת בוועדה"?
שלי יחימוביץ': כבר חוקקתי כמה חוקים בחיי.
יואב קיש: אם זו הגישה, אם כך תגיבי לכל דבר שאני אומר לך, אז אני אגיד לך: עוד שלוש דקות את מסיימת לדבר וזה מה שיהיה.
יואב קיש: אני מבקש ממך להתחיל להתארגן לקראת סיום דבריך, תודה.
שלי יחימוביץ': קודם כל, אני מביעה את מחאתי על סד הזמנים.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שמדובר בחוק מאוד משמעותי ויש קשר למה שאני אומרת.
שלי יחימוביץ': נולד ערוץ שבאמת עושה עבודה מדהימה – אני חושבת שאין מי שחולק עלי – עבודה שהיא הרבה מעבר למה שחשבנו.
שלי יחימוביץ': פתאום אנשים התחילו להתבונן על עבודת הכנסת.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם אתה מודע לזה, אבל פעם – אני מניחה שאתה פחות מודע לזה, אבל זה לא מובן מאליו – "ערוץ 99", שהיה מונח אי שם ואף אחד לא צפה בו, גם גרם עוול לנו.
שלי יחימוביץ': אגב, פחות לאנשים כמוני שהם יותר נגישים לתקשורת, אבל בוודאי שחשף לעין הציבור אנשים שאין להם נגישות לתקשורת ועושים כאן עבודה נהדרת, ואנחנו יודעים שיש כאן הרבה אנשים שעושים עבודה מצוינת ולא יודעים לעבוד מול תקשורת.
שלי יחימוביץ': והנה, בא הערוץ הזה, אינו מפלה בין שמאל, ימין ומרכז, נותן פתחון פה לכולם בלא משוא פנים, כולל לחברי כנסת שהם לא אנשים תקשורתיים, חושף את עבודת הכנסת, בין היתר הוא חושף את עבודת הכנסת וגורם לאנשים להסתכל גם על השידורים של המליאה וגם על מה שקורה בוועדות כיוון שהוא יודע לייצר עוגני שידור – עוגני השידור אלה התוכניות הספציפיות הייחודיות לו שהוא השכיל לפתח במשך השנים.
שלי יחימוביץ': אם היית אומר: הקמנו ערוץ, הקמנו מפלצת, זוועה מה שקורה שם, הציבור מתלונן, הח"כים מתלוננים, חייבים לבחון את העניין הזה מחדש, לחוקק חוק חדש ולצאת למכרז אחר כי הדבר הזה לא עובד – יצא לך דבר נפלא שהוא מעל ומעבר לכל מחלוקת.
שלי יחימוביץ': יש לו רק בעיה קטנה אחת לערוץ הזה – הוא עושה עבודה בעיוורון, ללא פניות, ללא משוא פנים, מצד אחד בכבוד לנושאי הסיקור שלו, מצד שני לא ביראה, לא במורך לב ולא בחנופה.
שלי יחימוביץ': יש להם סוג של עצמאות עיתונאית פנימית שהיא לא מתריסה ולא קוראת תיגר אלא באמת מין ענייניות שכזאת והענייניות הזאת היתה לצנינים בעיני אנשים, בעיני מי שרצו ערוץ מטעם שכפוף אליהם.
שלי יחימוביץ': סעיף הביזוי – אני במקרה התראיינתי אחריך אתמול - - -
יואב קיש: קודם התנתקת.
יואב קיש: רציתי לשמוע אותך ואז התנתקת, אז אמרתי: טוב, מה אני אעשה?
שלי יחימוביץ': כן, התנתקתי ואחר כך חזרתי לשידור והקשבתי לך.
שלי יחימוביץ': אתה אמרת שנפטרנו, הורדנו את סעיף הביזוי הזה ובסף הכול אנחנו מסכימים על העיקרון אבל היו בינינו הבדלים בעניין הגישה לנוסח.
שלי יחימוביץ': אז אני חושבת, קודם כל, שסעיף הביזוי הוא לא איזה קישוט קטן שנפטרנו ממנו אלא הוא באמת מבטא את רוח החוק.
יואב קיש: שלי, אני מבקש לסיים.
שלי יחימוביץ': אותו סעיף ביזוי הרי לא היה נולד מלכתחילה, הוא מעיד על הכשל העיתונאי, על היעדר ההבנה מה זו תקשורת.
שלי יחימוביץ': אם האנשים שאמורים להיות מבוקרים יותר מכול אדם אחר – וזה אנחנו, בדין, כי אנחנו שליחי ציבור – מכניסים סעיף כזה, זה מראה על המגמה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהחוק הזה נועד אך ורק כדי להשיג שתי מטרות: אחת, מטרה זמנית – לדכא אותם ולהפחיד אותם בתקופת הביניים.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהדברים שסיפר כאן אורי פז, לא בישיבה הקודמת אלא זאת שלפניה – אני יכולה להגיד, אני מכירה את אורי, אורי הוא איש תמים וישר דרך - - -
יואב קיש: הוא פה אתנו.
שלי יחימוביץ': באמת, אין הרבה אנשים בתקשורת שנשארים אחרי כל כך הרבה שנים בתקשורת כל כך תמימים וישרים וחפים מכול - - -
מיקי רוזנטל: לא דבק בו שום דבר.
שלי יחימוביץ': שום דבר, באמת הבן אדם תמים ובר לבב, ובטח לא איש - - -
יואב בן צור: תמים היום זו השמצה.
מיקי רוזנטל: כן, אני רציתי להגיד את זה: זו כמעט השמצה, להגיד על מישהו תמים זה כמו להגיד עליו שהוא צנוע.
שלי יחימוביץ': מעבר לזה שהוא איש מקצוע מעולה, שלא יהיו אי הבנות, אבל באמת מדובר באדם שגם - - -
יואב בן צור: אתה איש טוב, אתה לא תבין.
שלי יחימוביץ': הנה, תראה איך הוא מסמיק, מי מסמיק ככה אחרי כל כך הרבה שנים?
יואב קיש: את זה צריך לשדר בערוץ הכנסת.
שלי יחימוביץ': אתה רואה את ההסמקה הזאת – אין דברים כאלה.
יואב קיש: שלי, נא לסיים.
יואב קיש: בכל זאת אני מבקש, דקה ולסיים, אני אקטע את זה אחרי זה.
יואב בן צור: שלי, תמשיכי את הפסוק: "תמים ובר לבב אשר לא נשא לשווא נפשי ולא נשמע למרמה".
יואב קיש: יואב, תן לשלי לסיים.
מיקי רוזנטל: תן לשלי את הזמן שלי, תן לה לדבר.
יואב קיש: אז אתה לא תדבר.
מיקי רוזנטל: לא אדבר.
יואב קיש: אוקיי, אז קיבלת עוד שלוש דקות.
שלי יחימוביץ': הוא גם לא איש ריב ומדון, הוא נזהר בכבודם של אנשים, בין מאחורי הקלעים ובין מלפני הקלעים.
שלי יחימוביץ': אם הוא יושב לך כאן בוועדה ומספר לך, יואב, מספר לך על ניסיונות לפתוח כתבות קיימות ולהכניס לתוכן סינקים מעודכנים מהשלטון הנוכחי, כי יש הנצחה של ההיסטוריה אבל לשכתב את ההיסטוריה כך שלא יהיו מי שיצרו כאן כל מיני דברים, שלא יהיה להם זכר, למחוק אותם מהסינקים, להשאיר את הכתבה ולהכניס סינקים מעודכנים – זה דבר שהוא אורווליאני, באמת.
רועי פולקמן: בקרוב זה יהיה עם CGI, עם גרפיקה ממוחשבת, יהיה אותן תוכניות וישבצו רק את - - -
שלי יחימוביץ': כן, ממש "חוות החיות" – שתי רגלים רע, שתי רגלים טוב.
שלי יחימוביץ': רגע, שנייה.
יואב קיש: אז נא לסיים.
שלי יחימוביץ': אז אני אומרת, היו יש כאן שתי מטרות: אחת, למנוע מהם לצאת למכרז רגיל, ענייני ומקצועי – ולא היתה שום סיבה לשנות את תנאי המכרז, למה?
שלי יחימוביץ': כי הכול בסדר, לא השתנה כלום והם מספיק מקצועיים כדי להכניס שידורי אינטרנט, בשביל זה לא צריך חוק.
יואב בן צור: אבל מדברים על סעיף שזה היה פעם שעברה במכרז, היה אותו סעיף 8 בתנאים של המכרז, זה היה פעם שעברה.
יואב קיש: יואב, אתה גוזל את הזמן של שלי, יש לה עוד דקה וחצי לסיים ובזה גמרנו, אני מצטער, כולל הזמן של מיקי.
יואב קיש: זה עוד מעט רבע שעה ברציפות.
יואב קיש: רוצה לראות?
יואב קיש: אני לקחתי זמן.
שלי יחימוביץ': אני עומדת על זכותו של מיקי לדבר.
שלי יחימוביץ': היו כאן שתי מטרות בהקמת הוועדה הזאת - - -
יואב קיש: אחת שמענו, מה השנייה?
שלי יחימוביץ': אחת, לדכא אותם בינתיים ולהפחיד אותם, ואני חושבת שהוא סיפר כאן רק דוגמה אחת כי אני הייתי עדה לדוגמה אחרת.
יואב קיש: מה השנייה?
שלי יחימוביץ': רגע, אני רוצה להגיד את הדוגמה השנייה.
יואב קיש: לא, שלי, יש לך דקה לסיים, אני מתנצל, אני אקטע אותך בעוד דקה.
שלי יחימוביץ': השנייה, אם הם ישובו לסורם ויהיו ענייניים אז להעיף אותם ולהביא מישהו אחר שהוא יותר טוב לשלטון הנוכחי.
שלי יחימוביץ': אין שום סיבה אחרת.
שלי יחימוביץ': הוועדה הזאת היא תפורה, המסקנות שלה ידועות מראש.
שלי יחימוביץ': החוק הזה תפור, לא היינו צריכים לשבת כאן ולחוקק אותו, ואתה, כאיש חופש הביטוי וכליברל אמיתי – ואני יודעת שאתה ליברל אמיתי – היית צריך לשאול: מה זה הדבר הזה ששמו לי ביד?
שלי יחימוביץ': אני מבינה שיש לך מחויבויות פוליטיות, יואב, אבל זה לא מתאים לך.
שלי יחימוביץ': החוק הזה לא מתאים לך.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר, מיקי הוא חבר שלי, אני אוהבת אותו, הוא מבין תקשורת, אנחנו קרובים זה לזה - - -
יואב קיש: הוא נתן לך את זמן הדיבור שלו.
שלי יחימוביץ': הוא נתן לי את זמן הדיבור שלו.
שלי יחימוביץ': אתה אמרת שלא נחוקק את החוק בלי הסכמות - - -
יואב קיש: לא אמרתי עם כולם, הסכמה רחבה אמרתי.
שלי יחימוביץ': רק בחרת במיקי להגיע להסכמות.
יואב קיש: נכון, הייתי צריך לבחור במישהו, מה לעשות?
שלי יחימוביץ': איזה מין הסכמות רחבות אלה?
שלי יחימוביץ': לצורך העניין, ההסכמות שהגעת - - -
יואב קיש: שלי, תודה רבה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה שהדברים יאמרו.
שלי יחימוביץ': ההסכמות שהגעת אליהן עם מיקי לא מספקות אותי.
שלי יחימוביץ': יש כאן סימני קריאה וסימני שאלה רבים.
יואב קיש: יכול להיות שגם לי ולמיקי יהיו דברים, מאה אחוז, אנחנו נעבור להקראה ונשמע את הנושא.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהחוק הזה צריך להיגנז ולא להיות מחוקק כלל ועיקר.
שלי יחימוביץ': אין לו שמץ של תועלת, יש בו אך ורק נזק וכניעה לכוחות שאנחנו לא אמורים להיכנע להם.
יואב קיש: תודה, תודה רבה, קיבלת באמת את הבמה הכי רחבה.
שלי יחימוביץ': אוי, נו, באמת, מה, אני אמורה להגיד תודה שנתנו לי להגיד את העמדה שלי?
שלי יחימוביץ': באמת, יואב.
יואב קיש: לא, אני מציין את זה, יותר מכול חבר כנסת אחרת בוועדה הזאת.
שלי יחימוביץ': וואו, אני אסירת תודה.
יואב קיש: את לא צריכה, אני מציין את זה.
יואב קיש: אני לא נציג היושב-ראש ולא ישבתי בוועדה הזאת אבל אמרת מילים מאוד חריפות, השתמשת בחסינות שלך - - -
שלי יחימוביץ': עוד לא אמרתי כלום, תאמין לי.
יואב קיש: היו שמונה חברים בוועדה, אני יכול להגיד לך ממה שאני הכרתי את הוועדה – ולא הכרתי את הוועדה בעבודתה אלא רק קראתי את המסקנות – שמעתי אנשים שהיו שם והציגו שם, כולל, דרך אגב, אתי פה לצדי שיכולה להגיד את התרשמותה כיועצת המשפטית שליוותה את הוועדה, אני יכול להגיד לך, בניגוד אליך, שהתרשמתי שבוועדה אנשים עשו כמיטב אמונתם.
יואב קיש: יכול להיות שיש גישות שונות.
יואב קיש: דרך אגב, יש גישה בסיסית שאומרת שערוץ כנסת צריך להיות רק ערוץ שמצלם ועדות ומליאה ושום דבר אחר, הגישה הזאת כנראה, מן הסתם, לא מקובלת עליך, היא גם לא מקובלת עלי אבל מי שמאמין בגישה הזאת - - -
שלי יחימוביץ': אפשר, אבל אף אחד לא יצפה בו.
יואב קיש: מי שמאמין בגישה הזאת יכול לבוא עם האג'נדה שלו ואת לא יכולה לטעון שיש פה איזו מזימה שטנית ונעלמת שאני לא יודע של מי – בעיני זה לא נכון.
יואב קיש: אני שותף להערכה הרבה שלך ל"ערוץ 99", אני אוהב את הערוץ, אני חושב שהוא עושה עבודה טובה, כל התיקונים לתפיסתי הם לא בהכרח כלקחים מ-99 אלא כי אנחנו לא יודעים מי יהיה הזכיין הבא ואנחנו יוצאים למכרז.
שלי יחימוביץ': יש לי הרגשה שאני יודעת מי יהיה.
יואב קיש: הדבר הזה נאמר לא מעט פעמים ולבוא עכשיו ולהאשים באופן גורף את הוועדה – בעיני זה לא נכון.
יואב קיש: אני אומר לך, מההתרשמות שלי, לא כך המצב ומותר, שלי, שלאנשים יהיו גם דעות שונות.
יואב קיש: אז מתוך שמונה שניים חשבו כמוך, את יודעת מה?
יואב קיש: הסטטיסטיקה בסדר.
יואב קיש: זה הכול, אנחנו נעבור להקראה.
<זיו מאור: היושב-ראש, אפשר לומר כמה מילים?
יואב קיש: אתה דיברת בוועדה הקודמת לדעתי, אני לא פותח את הדיון.
יואב קיש: היום אנחנו עוסקים בהקראה והצבעות, לא מתעסקים בזה.
יואב קיש: אתי, בבקשה.