GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ארבל אסטרחן: פעם ראשונה נקלטים בשירות המדינה במכרז.
<אסף גולדפרב: אלא אם הם נמצאים תחת שלושה שרים בחמש שנים בטווח.
<אסף גולדפרב: יש פה כבר לא מעט יועצים – תודה לאל, אני אומר – שכן נשארו מספר שנים ארוך.
<אסף גולדפרב: וזו המטרה של הוועד, ואני מקווה – גם של הכנסת, שיהיה פה מקצוע מכובד, שיישאר הרבה שנים.
<אסף גולדפרב: אני לא מדבר על בן אדם שהיה פה חצי שנה.
<אסף גולדפרב: אבל בן אדם אחרי חמש שנים, כבר היה.
<אסף גולדפרב: גם אצל שרים – זה שלושה שרים.
<אסף גולדפרב: אבל שכן תהיה פה איזו אפשרות שנוכל להיכנס אחרי תקופה מסוימת.
<חיים אבידור: אסף, מטרת ההסכם האחרון הייתה לעשות את המקצוע שלכם מקצוע מכובד, שתישארו פה הרבה שנים, תצברו ותק וניסיון, ולא תברחו בגלל שזה.
<אסף גולדפרב: אני מסכים.
<אסף גולדפרב: חד משמעית.
<אסף גולדפרב: זה מה שאמרתי.
<חיים אבידור: וגם ה-incentive להישאר עם הקידום בשכר והכול, הוא אך ורק כדי שתצברו פה ותק.
מרב מיכאלי: אבל עכשיו צריך להכיר בזה.
<אסף גולדפרב: חיים, אני חייב להגיד לך שאני מרגיש בנוח לדבר, כי אני פה עוד מעט חמש שנים; קסם, לידי – כבר שלוש וחצי שנים; חני – חמש שנים; ים – פחות, אבל בסדר.
<אסף גולדפרב: אני יכול לדבר בניחותא על זה, כי באמת אני לא יועץ צעיר.
<אסף גולדפרב: דבר נוסף: יש בעצם השתלמויות וקורסים – אני לא מדבר על גמולי השתלמות – שלפעמים עושים לעובדי הכנסת חוגים.
<אסף גולדפרב: דברים שכן נשמח.
<אסף גולדפרב: אני יודע שאנחנו לא עובדי הכנסת, אבל אנחנו כן נמצאים פה לא מעט שעות - - -
יואל חסון: נגיד, מסיבת הפורים של הכנסת - - -
<אסף גולדפרב: אנחנו לא מוזמנים.
<אסף גולדפרב: וגם אירועים - - -
<חיים אבידור: מוזמנים.
<חיים אבידור: לא?
<אסף גולדפרב: אנחנו לא מוזמנים – לא לאירועים - - -
יואב בן צור: אתם משלמים ועד?
<אסף גולדפרב: אנחנו עכשיו מתחילים להסדיר את העניין.
<אסף גולדפרב: אנחנו מתחילים עכשיו להסדיר את העניין.
יואב בן צור: תשלמו, נו.
יואב בן צור: שישלמו ועד.
יואב בן צור: תכניסו אותם.
<טובי חכימיאן: הם לא משלמים מיסי ועד - - -
מרב מיכאלי: הם לא משלמים מיסי ועד כי הם לא - - -
<קסם רוזנבלט: אנחנו לא עובדי כנסת - - - ועד העובדים של הכנסת.
<אסף גולדפרב: ברגע שייתנו לנו.
<אסף גולדפרב: אנחנו עכשיו עובדים על זה – לשלם מיסי ועד.
<טובי חכימיאן: אם הם ישלמו מיסי ועד לוועד העובדים, הם גם יצטרכו לבחור את ועד העובדים בכנסת.
יואל חסון: ומה הבעיה?
<טובי חכימיאן: ואז - - - לא הוועד - - -
<אסף גולדפרב: זה בסדר גמור.
מרב מיכאלי: הם יהיו חלק - - -
<חיים אבידור: אבל ההחלטה אומרת שקורסים שנערכים בכנסת – אתם יכולים להצטרף אליהם.
<אסף גולדפרב: כן?
<אסף גולדפרב: אז זה לא - - -
<קסם רוזנבלט: אנחנו לא יודעים את זה.
יואב בן צור: הם לא מודעים.
יואב בן צור: הם לא מקבלים הודעות על זה.
<קריאה: - - - בחדר הכושר - - -
<אסף גולדפרב: כי גם לחוגים בחדר הכושר.
<אסף גולדפרב: כן, כן, לכל הדברים.
<אסף גולדפרב: אני מדבר פה על חוגים נוספים.
<טובי חכימיאן: איזה חוגים?
<קריאה: נגיד פילאטיס.
<אסף גולדפרב: - - -
<אסף גולדפרב: עוד פעם: אני מצטער.
<אסף גולדפרב: זה נשמע בדיחה, אבל בסוף זה בדיוק הדברים - - -
יואב בן צור: מותר לכם להיכנס לחדר הכושר?
<אסף גולדפרב: אבל גם לעיתונאים מותר.
יואב בן צור: איפה העוזרים בחדר הכושר?
מרב מיכאלי: לעיתונאים יש כניסה לחדר הכושר?
<אתי בן יוסף: ראית?
<אסף גולדפרב: אז להגיד שאנחנו איזה ייחודיים זה - - - אוקיי.
<אסף גולדפרב: דבר נוסף.
<אסף גולדפרב: ועוד פעם: אנחנו מוכנים לשלם דמי ועד, וזה משהו שאנחנו עכשיו מתחילים, בעצם.
<אסף גולדפרב: גם ההסתדרות תעזור לנו להקים.
<אסף גולדפרב: אנחנו ועד חדש.
<אסף גולדפרב: זה לא דבר, ובטח שהוא לא פשוט.
<אסף גולדפרב: ואנחנו רוצים להתחיל לשלם דמי ועד.
<אסף גולדפרב: נפגשנו עם החשבות – איך להתחיל תהליך.
<אסף גולדפרב: גם ההסתדרות תלווה אותנו בזה.
<אסף גולדפרב: אנחנו נעשה בחירות.
<אסף גולדפרב: ברגע שגם צריך לגבות דמי חבר – זה בסדר גמור.
<אסף גולדפרב: אבל יש גם את המתנות לחג ולמועדים.
<אסף גולדפרב: זה לא רק.
<אסף גולדפרב: זה נשמע שיש רק את ראש השנה ופסח, אבל יש פה מתנות לחגים ומועדים רבים, ואנחנו כן היינו רוצים להיות חלק מזה.
<אסף גולדפרב: ויש מצ'ינג.
<אסף גולדפרב: לא רק מה שהוועד משלם.
<אסף גולדפרב: הכנסת עושה מצ'ינג מאוד-מאוד גדול.
<אסף גולדפרב: וזה משהו שביררנו.
<אסף גולדפרב: אני לא אומר את זה מהבטן.
<אסף גולדפרב: זה אחרי בירור.
<אסף גולדפרב: וכן היינו רוצים להיות חלק.
<אסף גולדפרב: ואנחנו נשלם גם – אם צריך – את דמי הוועד.
<אסף גולדפרב: אבל זה הרבה מעבר לדמי הוועד, שהכנסת עושה מצ'ינג לזה.
<אסף גולדפרב: ויש את מועדון "טוב", שכן נשמח גם להצטרף, כחלק שהעובדים מקבלים.
<אסף גולדפרב: דבר נוסף: בכנסת יש את ההוצאות.
<אסף גולדפרב: אנחנו הרבה פעמים משלמים בזה שאנחנו במשרת אמון של חבר הכנסת, ומתעסקים בכל הדברים הכספיים של קשר עם הבוחר.
<אסף גולדפרב: אנחנו משלמים את הדברים.
<אסף גולדפרב: ואז קורה פה מצב אבסורדי, שחבר הכנסת מקבל לחשבון שלו, כי אנחנו לא יכולים לקבל לחשבון שלנו את הכסף.
<אסף גולדפרב: וצריך לעשות פה מהלך כפול: שחבר הכנסת יקבל, ואז אנחנו נקבל.
<אסף גולדפרב: אני מבין שצריך לעשות על זה פיקוח.
<אסף גולדפרב: בשביל זה אפשר לעשות חתימה, באישור של חבר הכנסת.
<אסף גולדפרב: כמו שכל דבר שאנחנו מעבירים, אנחנו מביאים עם אישור של חבר הכנסת.
<אסף גולדפרב: אבל הסיטואציה שאנחנו כל פעם מקבלים מחבר הכנסת, וזה הבוס שלנו.
<אסף גולדפרב: לא נעים לי.
<אסף גולדפרב: עם הבוס שלי נורא קל לי - - -
יואל חסון: אני פשוט נותן לעוזרים שלי את הכרטיס וזהו.
מרב מיכאלי: אבל לפעמים אתה לא נמצא.
יואל חסון: יש להם כרטיס קבוע, אצלם.
מרב מיכאלי: אז אני אנפיק - - - כרטיסי אשראי.
מרב מיכאלי: אחד לכל - - -
יואל חסון: ואז אני גם יודע: זה כרטיס אחד שמרכז את כל - - -
<טובי חכימיאן: יש גם חברי כנסת שעושים קופה קטנה מסוימת, של איזה 1,000 שקל מזומן במשרד.
<טובי חכימיאן: הם נותנים לעוזרים, והם מתפעלים עם זה את כל הדברים הקטנים.
<טובי חכימיאן: הם לא אמורים להשתמש בכרטיס האשראי שלהם לדברים גדולים.
<טובי חכימיאן: זה אמור להיות לקפה, חלב וציוד משרדי - - -
מרב מיכאלי: לא, לא לדברים גדולים.
מרב מיכאלי: אז בסדר - - - בנושא הזה.
<אסף גולדפרב: אני מדבר על קשר עם הבוחר בכלל.
<אסף גולדפרב: על דברים - - -
<טובי חכימיאן: קשר עם הבוחר בכלל – אסף, אתה לא אמור להשתמש בכרטיס האשראי שלך.
<אסף גולדפרב: אבל עד סכום מסוים.
<טובי חכימיאן: אתה לא אמור להשתמש בכרטיס האשראי שלך.
<טובי חכימיאן: אנחנו כרטיס האשראי של חברי הכנסת.
<טובי חכימיאן: מן הסתם, כשאתה קונה ב-1,000 שקל, אתה לא מוציא את כרטיס האשראי שלך.
<אסף גולדפרב: את מדברת על סכומים קטנים.
<טובי חכימיאן: אני מדברת על חלב, קפה - - -
<אסף גולדפרב: את מדברת גם על ציוד.
<אסף גולדפרב: לפעמים כשאנחנו צריכים לקנות חותמת, דברים שעולים.
<אסף גולדפרב: פתאום, 300 שקלים כיבוד.
<חיים אבידור: אסף, תבין, הוצאות הקשר עם הציבור הם של חבר הכנסת, ועל מנת שהם יוכרו בכלל לצרכי מס, הם צריכים להיות הוצאות של חבר הכנסת.
<חיים אבידור: אם אתה בא עם ההוצאה הזאת ואני מביא, משלם לך – זו לא הוצאה שאני מחזיר לחבר כנסת.
<חיים אבידור: תיווצר לי בעיית מיסוי.
<חיים אבידור: אני לא יכול לעשות את זה.
<אסף גולדפרב: אבל זה לקשר עם הבוחר.
<אסף גולדפרב: בקבלה שכתוב לחבר הכנסת – חבר הכנסת שלי, מיקי רוזנטל או x, פלוני.
<אסף גולדפרב: זה לא משנה - - -
<טובי חכימיאן: אבל ההחזר הוא לא למיקי רוזנטל.
<טובי חכימיאן: ההחזר יהיה עבור אסף.
<טובי חכימיאן: המוטב יהיה אסף.
<טובי חכימיאן: ועל החשבונות לא יופיע מיקי רוזנטל, אלא אסף.
<אסף גולדפרב: בקבלות יהיה כתוב עדיין - - -
<חיים אבידור: זה לא משנה.
<טובי חכימיאן: זה לא משנה.
<טובי חכימיאן: לא משנה.
<חיים אבידור: אתה לא יכול לעשות את זה.
<חיים אבידור: זה כמו להחזיר לאשתו אפילו.
<אסף גולדפרב: אז אני אומר שנוצר פה מצב, ואני מכיר לא מעט יועצים - - -
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שמה שחיים אמר הרגע, זה בדיוק מה שדיברתי עליו קודם.
מרב מיכאלי: שאמרת: זה כמו להחזיר לאשתו.
מרב מיכאלי: זה שוב ההתייחסות ליועצים פרלמנטריים איפשהו בין תנאי פיזי לבין בן זוג.
מרב מיכאלי: בהקשר הזה אפשר להגיד שכידוע גם אישה היא תנאי פיזי שמגיע לבעל.
מרב מיכאלי: זה דבר שהוא ידוע.
מרב מיכאלי: במיוחד במדינה שאין בה נישואים אזרחיים, ועדיין האישה היא קניינו של הבעל והיא מחויבת - - -
<אסף גולדפרב: זה גם אסור לנו – יחסים כאלה - - -
מרב מיכאלי: ויש יחסי מרות והכול ברור.
מרב מיכאלי: אני לא צוחקת.
מרב מיכאלי: זאת בעיה.
מרב מיכאלי: זה לא כמו להחזיר לאשתו.
מרב מיכאלי: אנחנו לא משק אחד.
מרב מיכאלי: אנחנו לא משק בית אחד.
<אסף גולדפרב: אני רק חייב להגיד שיש הרבה מקרים שיועצים משלמים בקשר לבוחר.
<אסף גולדפרב: חבר כנסת או חברת כנסת מקבלים את ההחזר, ולא נעים לבקש - - -.
<אסף גולדפרב: זה בסוף - - -
יואל חסון: איזה שטויות - - -
יואב בן צור: די.
יואב בן צור: זה הגזמת.
<טובי חכימיאן: - - - אסף, אם יש יועצים כאלה והם פונים אלינו – אני הרבה פעמים הרמתי טלפון לחבר הכנסת ואמרתי לו שהוא קיבל החזר, והוא מתבקש להחזיר ליועץ.
<טובי חכימיאן: אז יש - - -
<אסף גולדפרב: אז אני אומר לכם שלא תמיד.
<אסף גולדפרב: אז אני אומר לכם שיש מצבים.
<אסף גולדפרב: עוד פעם, הבוס שלי הוא בן אדם נהדר ונורא קל - - -
יואל חסון: חבר'ה, אז אני מציע שלא תשלמו מכיסכם.
יואל חסון: אל תשלמו מכיסכם.
יואל חסון: אני נותן לעוזר שלי.
יואל חסון: יש כרטיס אשראי שלי – קבוע אצלו בארנק.
יואל חסון: שלי.
יואל חסון: שהוא מיועד להוצאות האלה, וזה הכול.
יואל חסון: ואני לא מתווכח על זה בדרך הזאת.
יואל חסון: לא רוצה שישלמו עליי על כלום.
<חיים אבידור: זה מקרה שהיועץ - - - אי אפשר לכופף את הכללים והנהלים בגלל אותם - - -
מרב מיכאלי: חיים, אבל אולי הכנסת תנפיק את כרטיס האשראי הזה – תנו לנו להיות כרטיס האשראי שלכם.
מרב מיכאלי: למה שהכנסת לא תנפיק כרטיס אשראי של קשר לבוחר?
<חיים אבידור: לכנסת יש כרטיס אשראי משלה אפילו.
מרב מיכאלי: זה לא אשראי.
מרב מיכאלי: זה כרטיס דביט – צריך להיות.
מרב מיכאלי: כרטיס חיוב לקשר עם הבוחר.
<קריאה: הוא ניסה - - - ולא הצליח.
<חיים אבידור: באמת.
<חיים אבידור: ניסיתי - - - עם הכנסת אחד, ולא הצלחתי.
יואב בן צור: אל תתחילי עם זה.
יואב בן צור: אל תתחילי.
<חיים אבידור: אבל אני יכול לתת הצעה פרודוקטיבית, שאני למדתי את זה מחברי כנסת מסוימים: כרטיס אשראי נוסף, שמיועד אך ורק - - - שגם מהווה אמצעי בקרה שקיבלתם את כל ההחזרים, והוא מחויב לחבר הכנסת.
<חיים אבידור: ושהוא יוציא את הכרטיס הזה וייתן אותו.
יואל חסון: זה מה שאני עושה.
מרב מיכאלי: זה מה שהוא עושה.
מרב מיכאלי: זה רעיון מעולה.
מרב מיכאלי: אני - - -.
מרב מיכאלי: רעיון מצוין.
מרב מיכאלי: רעיון מעולה.
<קסם רוזנבלט: זה רעיון טוב.
מרב מיכאלי: אנחנו נוציא המלצה.
יואב בן צור: אבל חיים, באמת, הנושא של הדלקים הוא בעיה.
<חיים אבידור: סליחה?
יואב בן צור: הנושא של דלקים, כשיש לך רכב חלופי, הוא בעיה.
<טובי חכימיאן: - - -
יואב בן צור: לא צריך לשמור קבלות וזה.
יואב בן צור: אולי יש דבר כזה – לתת.
יואב בן צור: בחברה שעבדתי פעם, אז היה כרטיס שנתנו לו בזמן שיש לך רכב חלופי.
יואב בן צור: אתה יכול לסווג אותו ולתייג אותו לטובת אותו רכב.
יואב בן צור: באותו רגע הוא מחייב את הדלקן של אותו רכב.
<חיים אבידור: תשמע, יש לך רכב חדש.
יואב בן צור: עכשיו כן.
<חיים אבידור: כבר לא יהיה לך רכב חלופי שנתיים, לפחות.
יואב בן צור: אתמול "נכנסו" בי.
מרב מיכאלי: חברות, חברים.
מרב מיכאלי: בבקשה, אסף.
מרב מיכאלי: קדימה.
<אסף גולדפרב: טוב.
<אסף גולדפרב: זה דבר קצת כואב, והוא בעיה שקורית, לצערי, ללא מעט יועצים.
<אסף גולדפרב: לצערנו, שליש מחברי הכנסת מתחלפים מכנסת לכנסת.
<אסף גולדפרב: חברי כנסת לפעמים מפטרים או יועצים עוזבים.
<אסף גולדפרב: בעצם, אתה לא זכאי להמשיך את הרצף – לא לעניין הוותק.
<אסף גולדפרב: לעניין הפיצויים לפיטורים.
<אסף גולדפרב: אם אתה לא מצליח לצבור רצף של שנה שלמה אצל אותו חבר כנסת - - -
מרב מיכאלי: אצל אותו חבר כנסת.
מרב מיכאלי: זה דבר שצריך לשנות אותו.
<אסף גולדפרב: אני עכשיו עבדתי אצל חבר כנסת פלוני שמונה חודשים.
<אסף גולדפרב: נגמר.
<אסף גולדפרב: הכנסת התפזרה.
<אסף גולדפרב: עברתי לחבר כנסת אחר?
<אסף גולדפרב: לא קיבלתי בכלל את הזכאות של הפיצויים המלאים של שנה.
<אסף גולדפרב: אחרי שאני מסיים אצל חבר כנסת, אחרי איזה ארבע שנים אחרי זה.
<אסף גולדפרב: שמונת החודשים האלה בכלל לא נצברים לי.
<אסף גולדפרב: ואני - - -
יואל חסון: עברת מחבר לכנסת לחבר כנסת וזה לא נצבר?
<חני אמיניה: לא צובר.
<חני אמיניה: אין לך תנאים.
<חני אמיניה: לא - - -.
<חני אמיניה: לא את העודף - - -
<אסף גולדפרב: לא צובר.
יואל חסון: ארבל, זו הערה חשובה.
<אסף גולדפרב: את - - - של הפיצויים.
<אסף גולדפרב: לא של הוותק.
<אסף גולדפרב: של הפיצויים עצמם.
<אסף גולדפרב: זה נושא כאוב, לצערי.
<אסף גולדפרב: קורה כשחברי כנסת לא ממשיכים.
<אסף גולדפרב: אז זה דבר נוסף.
יואל חסון: הבנו.
יואל חסון: נטפל בזה.
<אסף גולדפרב: דבר נוסף: יש בעצם, למזלי, הרבה יועצים ויועצות שהם אבות ואימהות צעירים.
<אסף גולדפרב: ואין פתרון הולם.
<אסף גולדפרב: כמו שיש בכנסת – משרות אם ומשרות אב.
<אסף גולדפרב: אין את זה.
<אסף גולדפרב: אני מבין שאנחנו משרות אמון, אבל - - -
<אסף גולדפרב: אז רק העניין שהמשרות הן משרות.
<אסף גולדפרב: אבל אני יודע שהדבר בעייתי, אבל צריכים כאן לחשוב על דרך.
<אסף גולדפרב: לצערי, הרבה מקרים של יועצות – פחות יועצים – שנהיות אימהות צעירות, לא ממשיכות לאחר חופשת לידה.
<אסף גולדפרב: או מעט זמן אחרי שהן חוזרות הן מפסיקות.
יואל חסון: אז זה תלוי בחבר הכנסת.
<אסף גולדפרב: אבל נכון.
<אסף גולדפרב: יש פה איזה משהו שצריך.
<אסף גולדפרב: כמו שבעבודה בכנסת כן נותנים גמישות בשעות – ופה.
<אסף גולדפרב: אני גם מבין את חבר הכנסת.
<אסף גולדפרב: יש פה בעיה.
<אסף גולדפרב: הוא בסוף צריך את היועץ במשרה מלאה.
<אסף גולדפרב: הוא לא יכול עכשיו להגיד - - -
<ארבל אסטרחן: אתם רוצים לחזור לפיצול משרות?
<קסם רוזנבלט: לא, לא.
<אסף גולדפרב: לא פיצול משרות, אבל צריך לחשוב על איזו דרך.
<אסף גולדפרב: זה לא חוקי.
יואל חסון: תגיד, חברות הכנסת – אין להן פתרון לעניין הזה של - - - או חברי כנסת שהם אבות לילדים קטנים.
יואב בן צור: זה משהו.
יואב בן צור: נו, הגזמתם.
יואב בן צור: הגזמתם - - -
מרב מיכאלי: זה לא אותו דבר, יואל.
יואל חסון: זה כן.
יואל חסון: זה תלוי בחבר הכנסת, מרב.
יואל חסון: זה תלוי בחבר הכנסת.
<קסם רוזנבלט: אני אשמח לדייק.
<קסם רוזנבלט: אנחנו מציפים פה כל מיני בעיות וסוגיות, שלאו דווקא נקבל עליהן פתרון מיידי.
<קסם רוזנבלט: אנחנו מציפים אותן גם בשביל פתרון ארוך טווח, שאולי מישהו יהיה לו איזה רעיון גאוני עוד חמש-שש שנים, וזה ישפיע עלינו.
<קסם רוזנבלט: מאוד קשה לתכנן משפחה ולהיות אימא צעירה בכנסת במשרת אמון בתנאים הללו.
<קסם רוזנבלט: ואנחנו לא חברי כנסת, עם כל הכבוד.
<קסם רוזנבלט: אנחנו לא נבחרנו.
<קסם רוזנבלט: אנחנו נבחרנו לתפקיד הזה על יד חבר הכנסת, אבל אנחנו לא.
<קסם רוזנבלט: ההשוואה של היועצים לחברי כנסת או לבני זוגם של חברי הכנסת היא השוואה מאוד בעייתית.
<קסם רוזנבלט: אנחנו עובדים.
<קסם רוזנבלט: אנחנו מקבלים - - -
מרב מיכאלי: אין מקום להשוואה, חד משמעית.
מרב מיכאלי: אין שום מקום להשוואה.
מרב מיכאלי: בטח לא לחברי הכנסת.
מרב מיכאלי: ודאי לא לבני ובנות זוגם.
<קסם רוזנבלט: בואו נגיד שאנחנו לא יכולים להתקזז מהצבעות גורליות.
<חיים אבידור: אבל אני חושב שעכשיו, כשלחבר הכנסת יש שלושה יועצים פרלמנטריים, הוא יכול לגלות יותר גמישות בנושא.
<קסם רוזנבלט: זה משהו שרק התחיל.
<קסם רוזנבלט: אז בואו ננסה.
יואל חסון: זה עניין של חבר הכנסת, חבר'ה.
<אסף גולדפרב: אני אומר שזה בסוף משהו.
<אסף גולדפרב: לא צריך לבטל את זה, כי לא מעט יועצים ויועצות בעיקר פנו אליי.
<אסף גולדפרב: ואני חייב להגיד שזה לא מקרה ספורדי.
<אסף גולדפרב: זה באמת מקרים רבים.
<אסף גולדפרב: בעיקר של אימהות.
<אסף גולדפרב: וכן צריך לחשוב איך אנחנו ככנסת.
<אסף גולדפרב: עוד פעם: זה דבר סבוך.
מרב מיכאלי: אגב, מותר לשכור יועץ או יועצת אחרת לתקופה של חופשת לידה?
<חני אמיניה: כן.
<קסם רוזנבלט: כן.
מרב מיכאלי: כמו שסידרנו גם למילואים, בעצם.
<חני אמיניה: נכון.
<חיים אבידור: זה היה עוד לפני כן.
<אסף גולדפרב: זה לא קשור.
<אסף גולדפרב: זה - - -
מרב מיכאלי: אז אני אומרת: אחר כך היה גם את המילואים.
<חיים אבידור: אני אגיד לך למה: כי בחופשת הלידה הכנסת לא משלמת שכר לעובד.
<חיים אבידור: הוא מקבל מענק לידה מהמוסד לביטוח לאומי.
<חיים אבידור: ואז - - -
<ארבל אסטרחן: זה תשלום כפול.
<ארבל אסטרחן: מילואים זה בעצם תשלום כפול.
<ארבל אסטרחן: גם זה שבמילואים ממשיך לקבל משכורת וגם - - -.
<ארבל אסטרחן: לכן, היה צריך החלטה מיוחדת.
מרב מיכאלי: אז מה שאתם בעצם חשבתם זה סוג של.
מרב מיכאלי: נגיד, אם יש מישהו או מישהי שהיא במשרת הורה, אז שכאילו יהיה תקן מחליף.
<אסף גולדפרב: יהיה תקן מחליף נוסף.
<אסף גולדפרב: לא פיצול משרות.
<אסף גולדפרב: אפילו רבע משרה שיתגבר ואז.
<אסף גולדפרב: או שכן ייתן אפשרות.
<אסף גולדפרב: עוד פעם: אני יודע שזה בעייתי.
<אסף גולדפרב: צריך לחשוב על זה.
<אסף גולדפרב: אין לי פתרון קסם, אבל בסוף אני מציף פה בעיה שעולה באמת בלא מעט מקרים.
<אסף גולדפרב: שבסוף אנחנו מגיעים לשלב תחילת נישואים, ילדים ראשונים - - -
מרב מיכאלי: גיל הפריון, קוראים לזה.
מרב מיכאלי: השם היפה הזה.
<חיים אבידור: אסף, נגזר גורלי שאצלי בלשכה ישנן אך ורק אימהות עובדות.
<חיים אבידור: ובשעה 15:00 הלשכה שלי מתרוקנת.
<חיים אבידור: אלא אם כן, והן עושות את זה – הן עושות תורנות.
<חיים אבידור: וכל אחת מהן ביוזמתה נשארת עד השעה 19:00 על מנת לא לנטוש אותי לבד.
<חיים אבידור: אבל זה רק בגלל שהן מסכימות.
<חיים אבידור: אני לא יכול לבקש את זה מהן.
<חיים אבידור: זה דברים שצריכים להיסגר בין חבר הכנסת לבין היועץ הפרלמנטרי, ואני לא יודע איך הכנסת יכולה לפתור את זה.
<חיים אבידור: כי היא לא פותרת גם לעובדי הכנסת את הבעיה.
<חיים אבידור: אני מציעה לא להיכנס - - -
מרב מיכאלי: לא רק הכנסת – בכלל.
יואב בן צור: באמת, לא כדאי שתיכנסו לזה.
יואב בן צור: בסוף לא ייקחו יועצות יותר.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת יואב בן צור, חבל להרים להנחתות.
<אסף גולדפרב: כמה הערות של נתנייתים, אני חייב להגיד.
<אסף גולדפרב: בעצם, בהסכם שהיה ביולי 2014 – הייתה בעצם החלטה שמקבלים מלון ללא זקיפת מס ממרחק של 95 קילומטר, כדי שנתניה תוכל "להיכנס".
<אסף גולדפרב: נאמר לי שמתחילים להגיע למצב שלחלק מהיועצים לא נותנים בתוך נתניה – שזאת הייתה ההחלטה, כדי להכניס את נתניה לתוך הסיפור, כי מחשבים את כביש 6.
<אסף גולדפרב: עושים הכול לסיטואציה שכמה שיותר לקצר ולא להכניס - - -
<חיים אבידור: זו השמצה.
<אסף גולדפרב: אז אני אומר עוד פעם: יש לי שלושה יועצים.
<חיים אבידור: בוא, אני אספר לך בדיוק מה קרה: נתניה הייתה בתוך הזה עוד כשהיה גם 100 קילומטר.
<חיים אבידור: למרות שהייתה 99 קילומטר, אני הכנסתי את נתניה לסעיף הזה.
<חיים אבידור: בישיבה המפורסמת שהייתה פה, שבה החליטו – שזו הייתה ישיבה מאוד-מאוד סוערת – הרים איזה חבר כנסת, שלא משנה מיהו, ואמר: אני מבקש 95 קילומטר.
<חיים אבידור: לא יודע למה הוא אמר.
<חיים אבידור: והכניסו את ה-95 קילומטר.
<חיים אבידור: עכשיו, ה-100 קילומטר הוא לא דבר שמישהו פעם אמר:
<חיים אבידור: בוא נעשה 100 קילומטר.
<חיים אבידור: 100 הקילומטר זה כתוב בתקנות מס הכנסה.
<חיים אבידור: תבין.
<חיים אבידור: היום הכנסת עומדת במצב ש-95 קילומטר – סתם מספר שמישהו "זרק" באוויר – אנחנו נמצאים עם הדבר הזה.
<חיים אבידור: ואז אנחנו צריכים להיצמד ל-95 קילומטר.
<חיים אבידור: אין מה לעשות.
<חיים אבידור: אנחנו לא בודקים כביש 6 או לא כביש 6.
<חיים אבידור: אנחנו בודקים את הדרך שצריכה להיות וזה.
<חיים אבידור: ואתה יודע מה?
<חיים אבידור: נוצר עוד אבסורד אחר.
<חיים אבידור: חבר כנסת ויועץ פרלמנטרי – שניהם גרים באותו ישוב.
<חיים אבידור: רק זה 95 קילומטר וזה 100 קילומטר.
<חיים אבידור: זה זכאי למלון וזה לא זכאי למלון.
<חיים אבידור: אתה מבין?
<חיים אבידור: בגלל שזה 100 קילומטר.
<חיים אבידור: כי לחברי הכנסת לא שינו.
<קריאה: זה אבסורד - - -
<חיים אבידור: אז זה היה מחטף.
<חיים אבידור: ואני הייתי מבקש להחזיר בחזרה ל-100 קילומטר, אם אפשר.
<קסם רוזנבלט: אז אני אמשיך את אסף גולדפרב.
<קסם רוזנבלט: שמי קסם רוזנבלט.
<קסם רוזנבלט: אני היועצת הפרלמנטרית של אילן גילאון ופעילה בוועד היועצים הפרלמנטריים.
<קסם רוזנבלט: עוד כמה סוגיות, שלאו דווקא קשורות לחשבות הפעם.
<קסם רוזנבלט: זה העניין של פטור מבידוק.
<קסם רוזנבלט: עובדי הכנסת מקבלים אחרי כשנתיים פטור מבידוק, אחרי שהם עוברים סיווג ביטחוני.
<קסם רוזנבלט: ליועצים הפרלמנטריים אין אופציה כזאת.
<קסם רוזנבלט: ואז גם יועצים שנמצאים פה 10 שנים ו-11 שנים עדיין עוברים מידי בוקר בידוק.
<קסם רוזנבלט: וקיבלנו על זה מספר תלונות ועגמות נפש מהעניין הזה.
<קסם רוזנבלט: יש את הנושא של החזרי הוצאות על חניות בימי א' ו-ה'.
<קסם רוזנבלט: כשאנחנו מתלווים לחברי הכנסת מחוץ למשכן, ואין לנו שום יכולת לקבל הוצאות חנייה על שימוש ברכב הפרטי שלנו, שלעיתים הוא לא עניין של בחירה.
<קסם רוזנבלט: זה עניין של אילוץ.
<קסם רוזנבלט: ואנחנו לא יכולים לקבל על זה שום החזר.
<קסם רוזנבלט: על האוכל במזנונים – אני יודעת שזה אולי נשמע קטן, אבל בשעות הערב המאוחרות, כשאנחנו נשארים פה למליאה להתלוות לחברי הכנסת, המזנון היחיד שנשאר פתוח זה מזנון חברי הכנסת, והעלות שם גבוהה משמעותית מאשר במזנון החלבי.
<קסם רוזנבלט: ואנחנו בעצם צריכים לספוג את העלות היחסית כשאנחנו נשארים עד 19:00, עד 22:00 בלילה, בערבים ארוכים.
<קסם רוזנבלט: למרות שזה משהו שלא המזנון זול יותר.
<קסם רוזנבלט: זה לא עניין של פינוק.
<קסם רוזנבלט: זה פשוט האופציה היחידה שפתוחה בכנסת בשעות הללו.
<קסם רוזנבלט: יש עניין של כל מיני מקצועות שלא נכנסו תחת ההסכם בהכרה בוותק קודם.
<קסם רוזנבלט: הדוגמה הכי משמעותית שהגיעה אלינו זה ותק לעובדי הוראה.
<קסם רוזנבלט: מורים שהיו והוותק שלהם לא נחשב לעניין העבודה.
<ארבל אסטרחן: קבעו כמו המדינה.
<ארבל אסטרחן: לא קבעו מקצועות.
<קסם רוזנבלט: מה?
<ארבל אסטרחן: קבעו שהוותק יהיה כמו מה שהמדינה מכירה.
<ארבל אסטרחן: העתיקו אחד לאחד.
<קסם רוזנבלט: אוקיי.
<אסף גולדפרב: אבל אמרו שדברים מיוחדים – זה כן יאשרו, בהחלטה של אישור של הוועדה הציבורית ובהתייעצות איתנו.
<ארבל אסטרחן: לא הייתה מעולם פנייה בעניין הזה.
<אסף גולדפרב: אני אומר:
<אסף גולדפרב: עוד פעם - - -
<קסם רוזנבלט: אלינו הגיעה.
<קסם רוזנבלט: זו החלטה בצורה מסודרת.
מרב מיכאלי: - - - שלא זה.
<ארבל אסטרחן: אבל לא - - - מקצועות.
<ארבל אסטרחן: אמרו: כמו המדינה.
מרב מיכאלי: כי הם אישרו תקשורת.
<ארבל אסטרחן: אז המדינה לא מכירה בעובדי הוראה.
<ארבל אסטרחן: לחסרי תואר, המדינה לא מכירה בעובדי הוראה.
<חיים אבידור: לחסרי תואר יש רשימה סגורה של מוסדות שקובעה כבר לפני 20 שנה, עוד בתקופה שהייתה כור – אני יודע – או זה.
<חיים אבידור: קובעה רשימה לאלה שאין להם תואר אקדמאי, ואלה המוסדות.
<חיים אבידור: זה בהסכמה עם ההסתדרות.
<חיים אבידור: ואלה המוסדות היחידים למי שאין תואר אקדמאי שבו הם מכירים בוותק.
מרב מיכאלי: בקיצור, תעשו רשימה של כל הפניות.
מרב מיכאלי: אם כבר אתם עושים רשימה, אז תעשו את כל הבקשות.
מרב מיכאלי: לא רק הוראה.
מרב מיכאלי: ונעביר את זה, ונראה איך נתמודד עם זה.
<קסם רוזנבלט: כן, כן.
<קסם רוזנבלט: כן – הוראה, תקשורת, דברים אחרים.
<קסם רוזנבלט: על כרטיסי הביקור שלנו משום מה יש הוראה של הכנסת שלא ניתן לרשום את התואר יועץ פוליטי ולא את התואר עורך דין, לאנשים שהם - - -
מרב מיכאלי: הוראה של מי?
<קסם רוזנבלט: בדפוס לא מסכימים להנפיק לנו כרטיסי ביקור שרשום עליהם עורך דין - - -
<חני אמיניה: תלוי.
<חני אמיניה: יש כאלה שהוציאו.
<אסף גולדפרב: לפעמים מסכימים, לפעמים לא.
<אסף גולדפרב: אנחנו ביקשנו מההנהלה, ואז כל פעם - - -
<חני אמיניה: שרירותי.
<קסם רוזנבלט: אנחנו כל פעם צריכים להתעקש על זה ולריב על זה ולהפעיל מנגנון שלם.
<קסם רוזנבלט: וכנ"ל לגבי התואר יועץ פוליטי, שלחלקנו הוא חלק מהותי במשרה.
<קסם רוזנבלט: אנחנו אנשים פוליטיים.
<קסם רוזנבלט: ביקשנו בעבר – הוועד פנה לחשב ולוועדה הציבורית – שנוכל לשלם את רישיון עריכת הדין, את אגרת הרישוי ללשכת עורכי הדין, מטעם הוצאות קשר לבוחר.
<קסם רוזנבלט: מכיוון שזו החלטה של חבר הכנסת בתור מעסיק – האם הוא דורש עריכת דין בתור אחד המקצועות לעובדים שלו.
מרב מיכאלי: למיטב ידיעתי, אין אף עורכי דין שעובדים כשכירים, שהרישיון שלהם לא ממומן על ידי מקום העבודה שלהם.
<קריאה: כולל עובדי הכנסת.
מרב מיכאלי: כן, אבל לא כולל - - -
<ארבל אסטרחן: רק עובדי הכנסת שעובדים בלשכה המשפטית.
<ארבל אסטרחן: עובדי כנסת שהם עורכי דין, שלא - - -, לא מקבלים.
<קסם רוזנבלט: אבל חבר כנסת שהוא מעסיק ודורש - - -
יואב בן צור: אבל העבודה של - - - היא עבודה משפטית.
יואב בן צור: מה עושה יועץ החקיקה שלי?
יואב בן צור: - - - בנושאים של חוקים.
<חיים אבידור: יועץ פרלמנטרי – חבר כנסת צריך את היועץ הפרלמנטרי עם ההשכלה המשפטית שלו, אבל הוא לא צריך אותו כעורך דין.
<חיים אבידור: כי אסור ליועץ הפרלמנטרי לעסוק בעבודה נוספת שהיא עריכת דין.
<חיים אבידור: ולכן אין טעם לשלם גם את - - -
<קסם רוזנבלט: למה?
<חני אמיניה: גם אם היועץ המשפטי מסכים.
<חיים אבידור: היועץ המשפטי לא מאשר עבודה בעריכת דין – עבודה נוספת.
<חיים אבידור: היה מקרה יחיד, לדעתי, שהוא אישר למישהו שחתם על איזה תצהירים.
<חיים אבידור: לא זוכר לאיזה זה.
<חיים אבידור: חתם אישור על תצהירים.
<חיים אבידור: זה הדבר היחיד.
<ארבל אסטרחן: לא אישרו לעוזרים פרלמנטריים לעבוד גם במשרד עורכי דין או לעבוד - - -
<חיים אבידור: לא אישרו לעוזרים פרלמנטריים לעסוק בעריכת דין בתור עבודה נוספת.
<חיים אבידור: עכשיו, חברות בלשכת עורכי הדין – ניתן להפסיק אותה ביום שהתחלת להיות יועץ פרלמנטרי.
<חיים אבידור: לא לשלם את דמי החבר.
<חיים אבידור: וביום שאתה פורש מכהונתך כיועץ פרלמנטרי ומתחיל להיות מחדש עורך דין – אתה יכול מאותו רגע לשלם, לחדש את דמי החבר ואת רישיון עורך הדין, כאילו לא קרה כלום.
<חיים אבידור: אז אין שום סיבה שבתקופה הזאת ישלמו את רישיון עריכת הדין, שבמילא הוא לשום מטרה.
<קסם רוזנבלט: מלבד מטרת חברי הכנסת, שהם בוחרים להעסיק אותנו רק בתור - - -.
<קסם רוזנבלט: יש דרישה כזאת.
<אסף גולדפרב: אבל אני חייב להגיד שיש דרישה של חברי הכנסת.
<אסף גולדפרב: אם אני, אחת מדרישות הסף שלי, ואני יכול להראות לך את זה בהרבה פעמים.
<אסף גולדפרב: אפשר לראות את זה בפלוג של טל שניידר או בדרישות של חברי כנסת –להיות עורך דין.
<חיים אבידור: בגין ההשכלה המשפטית שלך.
<חיים אבידור: אתה לא יכול במילא לעסוק בעריכת דין.
<אסף גולדפרב: אבל בסוף אנשים רוצים להמשיך את הרישיון, וזה לא מדויק.
<אסף גולדפרב: כי אחרי תקופה מסוימת אתה צריך כן לעשות את מבחני הלשכה - - -
<אסף גולדפרב: תבדוק מה שאני אומר.
<קריאה: אתה צריך לעשות - - -
יואל חסון: זאת נקודה חשובה.
יואל חסון: רגע, אני אעצור אותך.
יואל חסון: אני לא יודע מה העלית כשאמרת לשכה, משהו כזה.
<קריאה: על תשלום.
יואל חסון: על תשלום.
יואל חסון: על התשלום.
יואב בן צור: על התשלום של הרישיון.
מרב מיכאלי: דיברנו על הבקשה שתשלום רישיון עורך הדין יהיה מתקציב קשר עם הבוחר.
יואל חסון: בשירות המדינה זה קורה.
<ארבל אסטרחן: רק לגבי עורכי דין בלשכה המשפטית.
יואל חסון: אז בדיוק.
יואל חסון: תודה שאמרת את זה.
<קריאה: יש פה מנהל ועדה שהוא - - -
יואל חסון: אני אומר לכם במובהק: כשאני בוחר יועץ פרלמנטרי, אני תמיד הולך לעורך דין ומשפטן.
<ארבל אסטרחן: אין בעיה - - -
יואל חסון: אני חושב שזה נדרש לתפקיד הזה.
יואל חסון: אני לא אומר כל העוזרים.
יואל חסון: אבל לפחות אחד.
יואל חסון: אצלי תמיד צריך להיות משפטן.
יואל חסון: ואני חושב שברגע שהוא מתפקד אצלי כמשפטן וכעורך דין, אני רוצה וצריך לשלם לו את האגרה הזאת.
<חיים אבידור: חבר הכנסת חסון, עוד פעם אני אחזור: יועץ פרלמנטרי שבא לעבוד אצלך והיה עורך דין, ואתה לוקח אותו בגלל שהוא עורך דין – אסור לו, מהרגע שהוא חתם על הסכם איתך, לעסוק בעריכת דין.