GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים אבידור: עכשיו, דמי החבר הם על מנת שהוא יוכל לעסוק בעריכת דין.
יואל חסון: ומה קורה בשירות המדינה?
<חיים אבידור: הם עוסקים בעריכת דין.
יואל חסון: אז גם אצלי הוא עוסק בעריכת דין.
יואב בן צור: רגע, חיים.
יואב בן צור: גם אנשים שלא עוסקים בעריכת דין בשירות המדינה, כן - - -, גם הוא לא עוסק בעבודה משפטית.
יואב בן צור: בשירות המדינה – לא נכון.
יואב בן צור: גם אם הוא סתם עורך דין ונמצא באגף התקציבים –משלמים לו.
יואל חסון: סליחה, זה לא נכון.
יואל חסון: אני לא מסכים אתכם.
יואל חסון: אני גם לא מבין מה הקושי בדבר הזה.
יואל חסון: מה הקושי?
יואל חסון: מירב, זאת - - - מאוד קריטית בנושא הזה.
יואל חסון: מאוד.
יואב בן צור: משלמים לו.
יואב בן צור: בשירות המדינה, גם אם הוא באגף התקציבים, משלמים לו.
יואל חסון: כשיושב יועץ משפטי במשרד כלשהוא וכותב חוות דעת – הוא לא פועל כעורך דין.
יואל חסון: הוא כותב חוות דעת משפטיות.
<חיים אבידור: אז זה - - -
יואל חסון: אז גם אצלי הוא עושה אותו דבר.
<חיים אבידור: אתה לוקח אותו בגלל ההשכלה המשפטית.
יואל חסון: אז גם אני לוקח אותו בגלל זה.
<חיים אבידור: - - - ללכת ולעסוק בעריכת דין.
<אסף גולדפרב: אבל אם הוא כותב תצהיר לבית המשפט?
<אסף גולדפרב: לבג"ץ?
<אסף גולדפרב: מותר לו להגיש בג"ץ לחבר כנסת?
<אסף גולדפרב: מותר לו להגיש דברים שקשורים לעבודה הפרלמנטרית?
<אסף גולדפרב: משפטית לשלוח דברים בתור, גם אם הוא יועץ?
<אסף גולדפרב: נגיד, חברי כנסת מגישים בג"ץ.
<אסף גולדפרב: אם אני, בתור יועץ – אני יכול להגיש את הבג"ץ בשם חבר הכנסת.
<אסף גולדפרב: כעורך דין זה קרה.
<אסף גולדפרב: בסיטואציות שקרו.
<אסף גולדפרב: ואם אני - - - להביא חוות דעת - - - מהותי.
יואל חסון: לא מבין מה ההתעקשות על העניין הזה.
יואל חסון: אגב, זה מהקשר לבוחר.
יואל חסון: זה לא מתקציב - - -
<אסף גולדפרב: אתה לא יכול להשתמש בטייטל עורך דין אם אתה לא משלם ללשכה.
<אסף גולדפרב: מי שיועץ שלא ישלם עכשיו ללשכה, הוא לא יכול.
<אסף גולדפרב: אסור לו.
<אסף גולדפרב: זה נגד החוק.
<אסף גולדפרב: הוא מפר חוק אם הוא כותב עורך דין.
<אסף גולדפרב: חבר הכנסת הרבה פעמים מבקש שיהיה כתוב עורך דין.
<חיים אבידור: אסף, נבקש מהוועדה לשקול את זה מחדש.
מרב מיכאלי: אני הודעתי מלכתחילה, בפתח הישיבה: הישיבה הזאת לא נועדה לקבל החלטות.
מרב מיכאלי: היא נועדה לרכז את הבקשות.
מרב מיכאלי: להבין את הרציונל שלהם.
מרב מיכאלי: איפה שצריך כן דיון – מתקיים דיון.
מרב מיכאלי: אבל מעבר לזה, אנחנו נעביר את כל הפניות האלה, כל אחת, לכתובת המתאימה לה - - -
יואל חסון: שאגב, אני - - - חושב שזה צריך להיות יועץ אחד בכל לשכה.
יואל חסון: אם יש שלושה עורכי דין – בסדר.
יואל חסון: יועץ אחד.
יואל חסון: לא כולם.
מרב מיכאלי: להגביל את זה ליועץ אחד בלשכה.
<ארבל אסטרחן: זה יהיה בעייתי לחברי הכנסת - - -
מרב מיכאלי: זה יהיה בעייתי לחברי הכנסת, במה?
מרב מיכאלי: להחליט מי מהם?
מרב מיכאלי: אם יש להם יותר משניים?
יואל חסון: שהוועדה תדון.
<קסם רוזנבלט: צריך לשקול את זה.
<קסם רוזנבלט: אבל זו בעיה שהיא סוגיה.
<קסם רוזנבלט: יועצים פרלמנטריים סופגים את העלות הזאת לעצמם כשזה תנאי נדרש לעבודה שלהם.
יואל חסון: אתם צודקים במאה אחוז בעניין הזה.
יואב בן צור: יש עוד נקודה אחת שאתם חייבים לעמוד עליה: הנושא של ותק לשיפוט.
יואב בן צור: כשבאים עכשיו להתמודד על איזה תפקיד שהוא שיפוטי.
יואב בן צור: אתם נמצאים פה.
יואב בן צור: עורכי דין שנמצאים מתוכם.
יואב בן צור: לא סתם יועץ.
יואב בן צור: לא מכירים לו בוותק הזה כוותק לנושא של משרות, שהוא רוצה להתמודד עליהם, כוותק שיפוטי.
יואב בן צור: הוא עושה עבודת חקיקה.
יואב בן צור: הוא עושה עבודת עריכת דין.
יואב בן צור: הוא עושה עבודות כאלה.
יואב בן צור: הוא לא עושה משהו אחר.
יואב בן צור: לא כל היועצים עורכי דין, אבל לפחות אחד מאצלי הוא עורך דין.
<אסף גולדפרב: מסכימים לגמרי.
מרב מיכאלי: אני חושבת שהנקודה היא ברורה.
<קסם רוזנבלט: אני רוצה לחדד את מה שנאמר בתחילת הדיון על פני העבודה שלנו מול יועץ שלישי.
<קסם רוזנבלט: אחד מהדברים זו הגבלה על רכישת מחשבים ניידים בלשכה.
<קסם רוזנבלט: אחד מהפתרונות לעמדה קבועה זה שחבר הכנסת ירכוש מחשב נייד נוסף לשימושו, מטעם קשר לבוחר.
<טובי חכימיאן: אבל נתנו לכם מחשב שלישי.
<טובי חכימיאן: עכשיו יש עוזר שלישי.
<טובי חכימיאן: קיבלתם מחשב שלישי.
יואב בן צור: לא קיבלנו.
מרב מיכאלי: לא קיבלנו מחשב שלישי.
יואב בן צור: אף אחד לא קיבל.
<קסם רוזנבלט: אישור רכישת מחשב נייד שלישי - - -
<טובי חכימיאן: אתם מדברים על נייד שהכנסת מעמידה?
<טובי חכימיאן: בסדר.
<טובי חכימיאן: אני לא יודעת.
מרב מיכאלי: אבל עוד לא קיבלנו - - -
<חיים אבידור: על נייח.
<קריאה: נייח.
מרב מיכאלי: נייח.
<חיים אבידור: אני רוצה לענות על זה.
<חיים אבידור: ואוסאמה אמר משהו בנושא - - -
מרב מיכאלי: אוסאמה אמר את זה בתחילת הדיון, ואולי ניתן עכשיו לחיים רגע להגיד איפה זה עומד.
<ארבל אסטרחן: חיים, נייח או נייד?
<טובי חכימיאן: נייח.
<חיים אבידור: נייח.
<ארבל אסטרחן: הנייח מאושר.
מרב מיכאלי: אני אבהיר מה קסם אמרה.
מרב מיכאלי: קסם אמרה: בעיקר בהינתן שאין לנו עדיין, אין לנו מחשב שלישי נייח.
מרב מיכאלי: אז לפחות שיאפשרו מהקשר עם הבוחר לקנות עוד מחשב נייד.
<חיים אבידור: אבל מאפשרים.
<טובי חכימיאן: זה מאפשרים.
<טובי חכימיאן: זה אנחנו מאפשרים.
מרב מיכאלי: אז חיים, תן רגע את תמונת המצב לגבי העמדה.
<חיים אבידור: קודם כל, מהרגע שהוסף יועץ פרלמנטרי נוסף, גדלה מכסת חבר הכנסת למחשבים ניידים.
<חיים אבידור: ובמקום שלושה מחשבים, חבר הכנסת רשאי לקנות ארבעה מחשבים.
<חיים אבידור: זה דבר ראשון.
<חיים אבידור: ואנחנו מילאנו את המחסן במחשבים ניידים, כל פעם, כדי שתבואו ותיקחו.
<קסם רוזנבלט: תודה רבה.
<קסם רוזנבלט: לא ידענו את זה.
<אסף גולדפרב: אפשר לקנות מהכנסת - - -?
<חיים אבידור: רק מהכנסת לוקחים.
<חיים אבידור: ותיכף אני אכנס גם לנושא הזה.
<טובי חכימיאן: מהכנסת.
<טובי חכימיאן: רק מהכנסת לוקחים.
<טובי חכימיאן: בוודאי.
יואל חסון: זו, אגב, החלטה יפה מאוד שלכם.
<חיים אבידור: עכשיו, לגבי המצב בתוך הלשכה.
<חיים אבידור: קודם כל, זה דבר שצריך לשתף בו את מנכ"ל הכנסת.
<חיים אבידור: תבינו, מבחינת הכנסת זה דבר אקוטי.
<חיים אבידור: זה לפתוח את כל התקרות בכל המסדרונות של הלשכות של חברי הכנסת.
<חיים אבידור: להעביר לשם כבילה חדשה לגמרי לכל דבר כזה.
<חיים אבידור: אני התייעצתי פשוט מאוד עם מנהל ה-I.T.
<חיים אבידור: על הנושא הזה.
<חיים אבידור: זה לפתוח את הכול.
<חיים אבידור: זה לחצוב בכל הלשכות על מנת ליצור נקודה נוספת של תקשורת ושל רשת מחשבים.
<חיים אבידור: אז זה דבר שהוא באמת פרויקט שצריך לקחת, לדעתי, אולי אפילו פגרת בחירות על מנת לעשות את הדבר הזה.
<חיים אבידור: ישנו דבר שני של התאמת הלשכה מבחינת ריהוט.
<חיים אבידור: ויכול להיות שצריך לעשות את זה.
<חיים אבידור: אני מבקש שעל הנושא הזה ייפנו למנכ"ל הכנסת.
<חיים אבידור: אני חייב לציין שביום שקיבלו את ההחלטה על היועץ השלישי, מנכ"ל הכנסת אמר: לא יהיו התאמות בחדרים.
<חיים אבידור: וחברי הכנסת אמרו: יודעים.
<חיים אבידור: אל תעשו התאמות בחדרים.
<ים בלום: אבל מדובר פה על התאמות שהתבצעו גם לפני זה.
<ים בלום: כלומר, לפני שקיבלו את העוזר השלישי – יש חדרים שעברו התאמות.
<ים בלום: של חברי כנסת מסוימים.
<ים בלום: למשל: החליפו בין החדר הגדול לחדר הקטן.
<ים בלום: למשל: אצל מיכל בירן וגם אצל חברים.
<ים בלום: ביחס לחברי כנסת אחרים.
<ים בלום: אצלי, למשל, יעל רוצה לעשות את זה.
<ים בלום: לא רוצה שולחנות קטנים.
<ים בלום: רוצה שולחן אחד שכולם יישבו עליו, והיא רוצה להיות בחדר הקטן.
<ים בלום: ולא מאשרים את זה.
<חיים אבידור: רבותיי, זה נושא שצריך לשתף בו את מנכ"ל הכנסת.
<ים בלום: - - -
<חיים אבידור: אתם חייבים להבין שחייבת להיות איזו סטנדרטיזציה בלשכות.
<חיים אבידור: כי מחר חברי כנסת עוזבים, באים חברי כנסת חדשים.
<חיים אבידור: עוד פעם - - -
יואל חסון: חבר'ה, זה לא סניף של תנועת נוער פה.
יואל חסון: כל אחד פה עושה לי איזה סניף תנועת נוער.
יואל חסון: כל העניין הזה – הכנסת עשתה טעות בכלל שהסכימה לאפשר לחברי כנסת לעשות את המהפכים בחדרים האלה.
יואל חסון: זה לא צריך להיות.
יואל חסון: מעבר לזה שבעיניי זה לא מכובד ולא נכון.
יואל חסון: אי אפשר שהכנסת – כל פעם יבוא חבר כנסת אחר.
יואל חסון: אז ישנו את החדר מחדש, וכל פעם עלויות מחודשות.
יואל חסון: כל השינויים האלה – אסור היה לאפשר אותם מלכתחילה, ולדעתי אסור להיכנס - - - תודה.
מרב מיכאלי: אני לא בטוחה שאני מסכימה איתך.
מרב מיכאלי: ויש דברים שהעלויות של רמה להחליף סוג שולחן, שהולך למחסן ובא מהמחסן – זה עלויות שוליות מאוד.
יואל חסון: זה לא רק שולחן.
מרב מיכאלי: הרי לא שוברים פה קירות ולא מעצבים מחדש את החדרים.
מרב מיכאלי: אני לא חושבת, יואל, שללכת עם הראש בקיר זה דבר סביר, ולהפגין, אתה יודע, באמת, איזו קיבעונות.
מרב מיכאלי: אבל השאלה מה כן אתם מציעים?
מרב מיכאלי: אם בכלל.
<חיים אבידור: תראו, מנכ"ל הכנסת מגלה פתיחות לנושא הזה.
<חיים אבידור: זה אני יודע.
מרב מיכאלי: תן בשתי מילים מה כוללת הפתיחות.
<חיים אבידור: הפתיחות בזה שהיו בקשות, ומנכ"ל הכנסת עשה את הדברים האלה.
מרב מיכאלי: אבל לעניין - - - להכיל את היועץ השלישי.
<חיים אבידור: להכיל – הסברתי לכם שזה פרויקט.
<חיים אבידור: זה פרויקט שאתם לא תצליחו לעבוד אם אנחנו נעשה אותו.
<חיים אבידור: אתם לא תצליחו לעבוד.
<חיים אבידור: זה יחבל בעבודה שלכם – ההתאמות האלה.
<חיים אבידור: זה 120 לשכות.
<חיים אבידור: כי יש גם לחברי הממשלה.
<חיים אבידור: 120 לשכות.
<חיים אבידור: להתאים אותן.
<חיים אבידור: והסברתי לכם מה דורשת ההתאמה.
<חיים אבידור: זה היערכות.
<חיים אבידור: זה לוקח זמן.
<חיים אבידור: אתם מתפקדים גם בפגרות בלשכות שלכם.
יואל חסון: הוא צודק.
יואל חסון: שיהיה מחשב נייד.
יואל חסון: לא מחשב נייח.
<אסף גולדפרב: לא מדויק.
<אסף גולדפרב: מדברים גם על מקום.
<ים בלום: אין בעיה.
<ים בלום: אז שיהיה שולחן.
<ים בלום: אצלנו - - -
יואל חסון: שולחן זה משהו אחר.
<ים בלום: סתם שולחן - - -
מרב מיכאלי: פיזית, מקום לשבת – זאת בעיה אמיתית.
מרב מיכאלי: אפשר לדבר על זה.
מרב מיכאלי: אז זה רשמנו.
יואל חסון: על פיזית אפשר לדבר.
מרב מיכאלי: צריך לראות איפה זה יושב.
יואל חסון: באמת, על כל החיווטים וזה – לא להיכנס לזה.
מרב מיכאלי: אבל מקום לשבת, יואל.
מרב מיכאלי: זה דבר נדרש.
יואל חסון: שולחנון קטן או משהו.
<חיים אבידור: - - - צריך לשבת על זה עם מנכ"ל הכנסת ולראות אם לעשות את הדבר הזה.
מרב מיכאלי: Next.
<קסם רוזנבלט: יש איזה משהו שאני רוצה להעלות בקצרה ממש.
<קסם רוזנבלט: אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה בכוונה, אבל יש עניין של יחס ליועצים פרלמנטריים בכנסת על ידי משמר הכנסת.
<קסם רוזנבלט: לפעמים כשאנחנו מנסים להיכנס לוועדות או לדיונים, להביא חומרים לחברי הכנסת, לבקשתם או כדי להיות שם, לצלם בדיון – נוזפים בנו.
<קסם רוזנבלט: מוציאים אותנו מהחדר.
<קסם רוזנבלט: לא יכול להיות שניכנס רק על בסיס מקום פנוי, ומכניסים לוביסטים לפנינו ואנשים אחרים.
<קסם רוזנבלט: אנחנו מבינים שהחדרים פה קטנים ומצומצמים, ויש דיונים מאוד-מאוד ציבוריים וסוערים, שיש בעיית מקום.
<קסם רוזנבלט: אנחנו מודעים לזה.
<קסם רוזנבלט: אבל יש תחושה בקרב היועצים, שיש יחס פוגעני כלפינו ומזלזל לעיתים.
<קסם רוזנבלט: כאילו הנוכחות שלנו היא לא חיונית.
<קסם רוזנבלט: שאתה, מצד אחד, מקבל דרישות מהמעסיק שלך להיות נוכח, ומצד שני לא מתאפשר לך פיזית להיכנס.
<קסם רוזנבלט: וזה משהו שאני רוצה להציף.
<קסם רוזנבלט: אני לא יודעת אם זה.
<קסם רוזנבלט: עם תחושות גם אי אפשר להתווכח, אבל זו תחושה קשה שהרבה יועצים - - -
יואל חסון: סוגיה חשובה – לתת עדיפות לעוזרים.
מרב מיכאלי: סוגיה מאוד חשובה.
מרב מיכאלי: זה צריך - - -
יואל חסון: סוגיה חשובה מאוד.
מרב מיכאלי: וצריך לדבר עם קצין הכנסת.
<קסם רוזנבלט: ולסיכום, כמה הערות שלא קשורות אלינו בתור ועד היועצים הפרלמנטריים.
<קסם רוזנבלט: זה לא אנשים שהם שותפים לעשייה בכנסת.
<קסם רוזנבלט: שמנו לב אליהם.
<קסם רוזנבלט: אחד זה בעיית המחשוב בכנסת.
<קסם רוזנבלט: המחשוב בכנסת הוא קטסטרופה.
מרב מיכאלי: חיים, זה מאוד חשוב.
<חיים אבידור: מהו?
מרב מיכאלי: זה קטסטרופה.
<קסם רוזנבלט: הוא איטי ברמות בלתי אפשריות.
<קסם רוזנבלט: אי אפשר לעשות עליו עריכת וידאו.
<קסם רוזנבלט: אין עליו תוכנות מאוד בסיסיות.
<קסם רוזנבלט: עד שאני מעלה מסמך p.d.f, אני כבר ראיתי אותו שמונה פעמים בלפטופ שלי.
<קסם רוזנבלט: זה בלתי אפשרי.
<קסם רוזנבלט: זה מאט את עבודת הכנסת.
<קסם רוזנבלט: זה שעות עבודה מבוזבזות לחלוטין.
<קסם רוזנבלט: המחשוב פה הוא בעיה קטסטרופלית.
<אסף גולדפרב: עד שבכלל נדלק המחשב, לפעמים זה עשר דקות.
<קסם רוזנבלט: אני מתקשרת למחשוב מידי יום.
יואל חסון: אני אומר לך: אני חווה את זה.
יואל חסון: אני גם חווה את זה.
יואל חסון: ואני יודע שמושקעים מיליונים במערכות הללו, ואני אומר לך שזה מחשבים איטיים בצורה לא תיאמן.
מרב מיכאלי: בזבוז זמן מטורף.
מרב מיכאלי: מטורף.
<חיים אבידור: המחשבים לא איטיים.
<קסם רוזנבלט: המחשבים איטיים.
יואל חסון: לא המחשב.
יואל חסון: אני מדבר איתך על ההפעלה, תפעול.
יואל חסון: הכול איטי.
<קסם רוזנבלט: אני מתקשרת - - -
<חיים אבידור: המחשבים, גם הנייחים, שאנחנו קונים - - -
יואל חסון: רק הנייחים.
<חיים אבידור: תראה, יש מדיניות החלפת מחשבים – נדמה לי כל שלוש או ארבע שנים.
<חיים אבידור: אני יודע שהמחשבים שאנחנו קונים עכשיו הם מחשבים עם מעבדים מינימום I5, ויש גםI7.
<חיים אבידור: אז אף אחד לא יכול להגיד - - -
יואל חסון: אני אומר לך שהם איטיים.
יואל חסון: בוא, תראה את המחשב שלי.
<קריאה: האיטיות לא נובעת מהמחשב.
יואל חסון: לא יודע ממה.
יואל חסון: אולי לא מהחומרה, אלא מהתוכנה.
<חיים אבידור: אם אתה מדבר על הגלישה באינטרנט, אז הנושא של הגלישה באינטרנט עובר דרך תהיל"ה.
<חיים אבידור: אתם יודעים את זה.
<חיים אבידור: ובתהיל"ה ישנה מסננת שמעבירה דרך חורים את הדבר.
<חיים אבידור: זה הכול בגלל אבטחת מידע וההאקרים והסייבר וכל מה שאתם רוצים.
<חיים אבידור: האלטרנטיבה היא שאתם תראו מסך עם דגל פלסטין.
<חיים אבידור: אנחנו לא רוצים את זה.
<קסם רוזנבלט: אני משערת שאם יש חברות גדולות שמתעסקות במידע מסווג הרבה יותר - - -
<אסף גולדפרב: זה לא רק תהיל"ה, וההוכחה גם שפעם זה היה פחות.
<אסף גולדפרב: קודם כל, החריבו חברת אינטרנט.
<אסף גולדפרב: זה גם מה שהמוקד אומר.
<אסף גולדפרב: ההוכחה שמחודש לחודש – אני לא אומר אפילו משנה לשנה – מחודש לחודש זה נהיה איטי יותר ויותר.
<אסף גולדפרב: אי אפשר היום.
<חיים אבידור: אתה מדבר על מה שמחובר לקיר או שאתה מדבר על ה-wi-fi?
<קסם רוזנבלט: אני לא יודעת - - -
<אסף גולדפרב: אני מדבר על הנייח.
<אסף גולדפרב: שבסוף זה המחשוב של הכנסת.
<אסף גולדפרב: לא מדבר על הנייד.
<אסף גולדפרב: הנייד סביר, אבל גם ירד משמעותית.
<אסף גולדפרב: האיכות של האינטרנט והמחשוב, המערכות.
<אסף גולדפרב: אין מה לעשות – פוליטיקאים צריכים מערכות עריכה.
מרב מיכאלי: גם הסנהדרין.
מרב מיכאלי: זה לא האינטרנט.
<חיים אבידור: לא הסנהדרין החדשה.
מרב מיכאלי: הסנהדרין החדשה טובה יותר מהקודמת, אבל עדיין זה דבר לא סביר.
<אסף גולדפרב: היא טובה יותר, אבל עדיין - - -
<חיים אבידור: אני אומר לכם: אני לא מסוגל לענות על הדבר הזה, אבל אני מרגיש מאוד מתוסכל – השקעתי מיליונים.
מרב מיכאלי: אנחנו בטח לא באים בטענות אליך - - -
<חיים אבידור: אנחנו שמענו המון מחמאות על הסנהדרין החדשה - - -
מרב מיכאלי: כי השיפור היחסי היה דרמטי מאוד.
מרב מיכאלי: אבל באופן אובייקטיבי, הזמן שהסנהדרין החדשה עדיין מבזבזת לך – סליחה שאני אומרת – בעלות כלכלית, של עבודה שיכולה להתבצע, היא בלתי מתקבלת על הדעת.
<חיים אבידור: טוב.
<חיים אבידור: אנחנו צריכים לשבת עם מנהל אגף המחשוב, ובישיבה מאוד-מאוד רצינית בנושא הזה.
<אסף גולדפרב: חיים, זה ממש לא סביר.
מרב מיכאלי: אי אפשר להסביר עד כמה.
<חיים אבידור: מקבל.
מרב מיכאלי: כל הכנסת, יש גם דיסוננס בין כאילו מה קורה בחיים ומספר הדיונים והדברים וזה, לבין שאתה יושב מול המחשב, וזה המוות.
מרב מיכאלי: כאמור, לא רק אנחנו והיועצים – הנה, גם ארבל ואתי פה מסכימות - - -
<אסף גולדפרב: זה משהו נורא.
<אסף גולדפרב: אתה רוצה לעשות אישור כניסה דחוף.
<אסף גולדפרב: מחכה לך אורח חשוב בחוץ.
<אסף גולדפרב: פחות מעשר דקות זה לא יכול לקרות מהרגע שנכנסת למחשב - - -
<קסם רוזנבלט: רבע שעה.
<קסם רוזנבלט: עזוב, אתה מנסה להדפיס חומר רקע מפורטל הוועדה, חומר רקע לדיון שקורה בעוד חמש דקות.
<קסם רוזנבלט: אם לא התחלת את זה 20 דקות לפני – אתה באיחור.
<קסם רוזנבלט: כאילו, באמת, זה בלתי אפשרי.
<קסם רוזנבלט: המחשוב הוא איטי, ואני לא סתם אומרת את זה.
<קסם רוזנבלט: הטלפון הראשון שלי כל בוקר זה 8555.
<אסף גולדפרב: והמוקד באמת רוצה לתת שירות.
<אסף גולדפרב: והמוקדנים נחמדים.
<אסף גולדפרב: כולם נחמדים.
<חיים אבידור: רבותיי, אני מבטיח לכם להעלות את הנושא הזה בפני רובי סנדמן, מנהל אגף - - -
<קסם רוזנבלט: העלינו ואנחנו העלינו שנית באופן אישי.
<חני אמיניה: אנחנו העלינו בפניו בקורס היועצים - - -
<חיים אבידור: אני אעלה את זה בפורום המחשוב הקרוב שיהיה.
<חיים אבידור: הוא מגיע רק אחרי שמנכ"ל הכנסת יחזור.
<חיים אבידור: אני מבטיח להעלות את הנושא הזה בפורום המחשוב.
<חיים אבידור: יש ועדת מחשוב שבכנסת שמתכנסת.
<קסם רוזנבלט: ושני דברים אחרונים: אחד זה זכויות למתנדבים והמתמחים בכנסת.
<קסם רוזנבלט: דברים כמו החזר נסיעות מקשר לבוחר.
<קסם רוזנבלט: הם אנשים שבאים לפה בהתנדבות.
<קסם רוזנבלט: באים לפה יום בשבוע.
<קסם רוזנבלט: עושים עבודה נהדרת.
<קסם רוזנבלט: הם חלק אינטגראלי לעבודת הלשכה.
<קסם רוזנבלט: ואנחנו לא יכולים אפילו לעזור להם עם 6.90 שקלים לאוטובוס.
<אסף גולדפרב: ואנחנו לא מדברים פה על המצב, אפילו של המתנדבים.
<אסף גולדפרב: המתמחים שבאים ממרכז המחקר והמידע.
<קסם רוזנבלט: פעם יכולנו.
<אסף גולדפרב: הם עושים לנו עבודת קודש.
<אסף גולדפרב: עבודת קודש.
<חני אמיניה: פעם היה אפשר לקבל - - -
<אסף גולדפרב: בסוף, הם לא יכולים לקבל.
<אסף גולדפרב: אי אפשר להביא להם החזרי נסיעות.
<אסף גולדפרב: מצד אחד רוצים, וזה כן מקובל – הם מקבלים על זה זכאות של נקודות לתואר.
<אסף גולדפרב: אני לא יכול.
<אסף גולדפרב: ובסוף אנחנו לא יכולים לתת להם.
<אסף גולדפרב: לא, אני לא מדבר פה על אוכל.
<אסף גולדפרב: החזר נסיעות.
<אסף גולדפרב: אנשים שמגיעים מתל אביב.
<אסף גולדפרב: שזה "יוצא" כל פעם 30 שקלים.
<אסף גולדפרב: כואב לי הלב שהם עושים לי משהו בהתנדבות, ואני צריך שהם ישלמו כל כך הרבה כספים.
מרב מיכאלי: ארבל תיתן את התשובה הקבועה.
מרב מיכאלי: אבל השאלה אם אפשר שוב לבדוק את זה.
<ארבל אסטרחן: תראו, כל הנושא של המתנדבים הוא נושא סופר בעייתי.
<ארבל אסטרחן: מצד אחד, ברור לנו הצורך של חברי הכנסת לשתף את הציבור והרצון של אנשים מהציבור להיות שותפים בעשייה הפוליטית, האזרחית, של חברי הכנסת.
<ארבל אסטרחן: וגם לא פשוט לשים את הקו איפה זה באמת פעילות שהיא בסדר ואיפה זה כבר נהיה איזשהו יחסים בעייתיים מבחינה משפטית ומבחינות אחרות.
<אסף גולדפרב: ומה עם המתמחים של מרכז המחקר והמידע?
<ארבל אסטרחן: המתמחים של מרכז המחקר והמידע – אין שאלה בכלל.
<ארבל אסטרחן: יש הסכם מסודר עם מוסדות החינוך.
<ארבל אסטרחן: הכנסת לא יכולה להיות שותפה שם מבחינה כספית.
<אסף גולדפרב: ולנסיעות?
<חיים אבידור: כלום.
<אסף גולדפרב: רק לעניין הנסיעות.
<טובי חכימיאן: כלום.
<ארבל אסטרחן: ומבחינת המתנדבים האחרים: תראו, הדברים האלה הם, כמו שאמרתי: הם סופר בעייתיים.
<ארבל אסטרחן: אנשים באים בתדירות כזו או אחרת.
<ארבל אסטרחן: יכול להיות יום בשבוע.
<ארבל אסטרחן: לפעמים יש אנשים שיכולים לבוא שנים.
<ארבל אסטרחן: לפעמים יש אנשים שבאים מתוך ציפייה שכאשר יתפנה תפקיד של עוזר פרלמנטרי בשכר, המקום יינתן להם.
<ארבל אסטרחן: והיו כבר מקרים שחבר הכנסת – התפנה אצלו מקום, אבל הוא מאוד נהנה לקבל שירות בחינם, ולקח מישהו אחר בשכר.
<ארבל אסטרחן: ואז פתאום העניינים מתפוצצים.
<ארבל אסטרחן: באים אנשים ואומרים: סליחה, אני שנים עובד פה.
<ארבל אסטרחן: או לא שנים.
<ארבל אסטרחן: איזושהי תקופה ליד העוזרים הפרלמנטריים.
<ארבל אסטרחן: עושה את אותה עבודה.
<ארבל אסטרחן: לא מקבל שכר.
<ארבל אסטרחן: מגיע לי שכר.
<ארבל אסטרחן: הדברים הם בעייתיים, גם מבחינת חברי הכנסת.
<ארבל אסטרחן: הכנסת לא יכולה לתת יד מבחינה כספית לדבר הזה.
<ארבל אסטרחן: לדעתנו, זה דבר שלא ניתן למסד.
<ארבל אסטרחן: אנחנו גם לא אמרנו עד היום שאסור לעשות את זה, כי ברור לנו שהדבר הזה נחוץ ונכון מבחינות מסוימות, אבל - - -
<קסם רוזנבלט: אבל אנחנו בפועל לא יכולים לעשות את זה.
<קסם רוזנבלט: אני לא יכולה - - - החזר נסיעות למתמחים שיושבים באוניברסיטה.
<ארבל אסטרחן: נכון - - -
<ים בלום: כמעט כל ארגון שבו אתה מתנדב נותן לך החזר נסיעות.
<ים בלום: גם אני, כשהתנדבתי בהמון ארגונים, קיבלתי החזרי נסיעות.
<ים בלום: זה לא היה אומר שעבדתי אצלם או שהיו יחסי עובד מעביד.
<ארבל אסטרחן: אז שלמתמחים, שהאוניברסיטה תיתן את הכסף.
<ים בלום: גם של המתנדבים.
<ים בלום: בסדר.
<ארבל אסטרחן: לא מתקצבים את זה.
<קסם רוזנבלט: אני חושבת שיש מקום לשקול להסדיר את נושא ההתנדבות וההתמחות בכנסת.
<קסם רוזנבלט: אם זה בהגבלת מסגרת השעות והימים.
<קסם רוזנבלט: אני יודעת שאצלי בלשכה יש נוהל שמתמחה ומתנדב לא יכול לבוא יותר מפעם בשבוע.
<קסם רוזנבלט: בדיוק מהסיבה הזאת: שלא ייווצר מצב שבו אנחנו מטילים עליו אחריות של היועץ הפרלמנטרי.
<ארבל אסטרחן: הרי היה ניסיון של יושב ראש ועדת הכנסת להסדיר את זה, שחברי כנסת "הורידו" אותו מזה.
<ארבל אסטרחן: הוא רצה להחמיר עוד יותר.
<ארבל אסטרחן: אז את תבואי ותגידי: אוקיי, בואו נסדיר יום אחד.
<ארבל אסטרחן: ואז יבואו חברי כנסת ויגידו: סליחה, אבל יש אצלנו אנשים שבאים יומיים כבר שנים.
<ארבל אסטרחן: אנחנו חייבים את זה, ואנחנו לא יכולים בלי זה לתפקד.
<קסם רוזנבלט: בסדר.
<קסם רוזנבלט: מציפה בעיה.
<קסם רוזנבלט: אבל המתנדבים והמתמחים פה זה בעיה.
<ארבל אסטרחן: אני מסכימה שזה - - -
<קסם רוזנבלט: והדבר האחרון זה נושא המכרז מול Sodexo ועלות הכיבוד במזנון הכנסת.
<קסם רוזנבלט: כשאנחנו מזמינים לאירועים וכנסים, העלות אסטרונומית.
<קסם רוזנבלט: זה עולה – אני לא מגזימה – פי עשרה ממה שאני יכולה לקנות באופן עצמאי.
<אסף גולדפרב: מים בשבעה שקלים – קנקן.
<קסם רוזנבלט: קנקן מים ממי ברז.
<חיים אבידור: זה מלח על הפצעים, אבל זה תנאי המכרז.
<חיים אבידור: אני לא יכול לעשות בזה כלום.
<ים בלום: עשרה שקלים לשתייה חמה.
<קסם רוזנבלט: 6,000 שקל לכיבוד ל-30 איש.
<קסם רוזנבלט: זה לא מטורף?
<חיים אבידור: אלה תנאי המכרז.
<חיים אבידור: אנחנו לא יכולים לסטות מהם כהוא זה.
<חיים אבידור: אנחנו "נעולים" שם.
<חיים אבידור: כואב לי.
מרב מיכאלי: אבל זה לא מכרז שלכם?
<חיים אבידור: מה?
מרב מיכאלי: זה לא מכרז של הכנסת?
<חיים אבידור: אבל זה מכרז - - -
מרב מיכאלי: עד מתי הוא?
<חיים אבידור: הוא יימשך עוד הרבה זמן.
מרב מיכאלי: כמה זה "הרבה"?
מרב מיכאלי: זה של האגף הזה.
<חיים אבידור: זה מכרז שונה לחלוטין.
<חיים אבידור: מכרז הסעדה.
מרב מיכאלי: אז למה הוא יימשך הרבה שנים?
<חיים אבידור: כי קודם כל, מי שיבוא אחריו יהיה באותו דבר.
<חיים אבידור: אני אסביר לכם למה.
<חיים אבידור: הכנסת לא עובדת בקו ישר: יש לה פגרות, יש לה פגרת בחירות, יש לה זה.
<חיים אבידור: עכשיו, אנחנו לא מאפשרים לו לפטר עובדים, לפי דרישת חברי הכנסת.
<חיים אבידור: הוא חייב להמשיך את העובדים גם כשאין לו מה לעשות איתם.
<חיים אבידור: אז זה דבר אחד.
<חיים אבידור: דבר שני: יש פה דרישות כשרות אסטרונומיות.
<חיים אבידור: שהאוכל עולה הרבה יותר יקר.
<חיים אבידור: הוא יכול לקנות אך ורק במקום אחד את הבשר.
<חיים אבידור: והוא לא עובד עם המקום הזה.
<חיים אבידור: אם הוא היה יכול לקנות עם כל הקצבים שהוא עובד איתם בארץ – גם כן, עם כשרות סבירה וכל זה – אז היה.
<חיים אבידור: לא, אבל הוא קונה רק במקום אחד.
<חיים אבידור: זה נותן עלויות.
<חיים אבידור: הכניסה לכנסת היא כניסה עם שיקופים ואבטחות וכל מיני דברים, וספקים לא רוצים לבוא לפה.
<חיים אבידור: אז אם הם באים, אז הם אומרים: אוקיי, זה המחיר שלנו.
<חיים אבידור: כמות העובדים שאנחנו נדרשים לעשות וגם המשמרות ועבודות לתוך הלילה.
<חיים אבידור: אז לכן אני אומר לכם, וזה מניסיון של ספקי הסד"ש שהתחלפו - - -
מרב מיכאלי: בקיצור, יקר להסעיד את הכנסת.
<חיים אבידור: לעבוד בכנסת – זאת אומרת, לתת שירותי הסעדה בכנסת, זה יקר.
<חיים אבידור: ובהתאם לזה גם העלות.
<חיים אבידור: הכנסת, את הדברים שהיא שחושבת שבלעדיהם העובדים לא יכולים להסתדר, היא מסבסדת בהמון כסף.
<חיים אבידור: הארוחה שאוכלים ב-21 שקלים עולה לכנסת 54 שקלים.
<אסף גולדפרב: 54 שקלים - - -?
<חיים אבידור: 54 שקלים עולה ארוחה לכנסת.
<חיים אבידור: ההפרש הוא סבסוד.
<חיים אבידור: אז עכשיו אנחנו מסבסדים את הארוחות.
<חיים אבידור: אנחנו מסבסדים, נדמה לי, איזו שתייה קלה.
<חיים אבידור: אבל אנחנו לא מסבסדים במבה וארטיק וסלטים.
<חיים אבידור: סנדוויצ'ים אנחנו מסבסדים.
<חיים אבידור: כל הדברים האלה אנחנו מסבסדים.
<חיים אבידור: וישנו גם סבסוד נוסף, שהוא הסכים לעשות למי שיש לו כרטיס של עובד הכנסת ויועץ פרלמנטרי וכל זה.
<חיים אבידור: גם כן, על הסנדוויצ'ים ועל פיצות או על דברים כאלה שהוא מסבסד.
<חיים אבידור: אז לכן, אני מודע לבעייתיות.
<חיים אבידור: הכנסת עושה כמיטב יכולתה לעשות את הבעיה יותר קטנה.
<אסף גולדפרב: ומה קורה עם מזנון חברי הכנסת בערב?
<חיים אבידור: מזנון חברי הכנסת, זה אותו דבר גם לעובדים.
מרב מיכאלי: בערב.
<אסף גולדפרב: אני קונה טוסט בצהריים בחלבי – 12 שקלים.
<אסף גולדפרב: בערב – 20 שקלים.
<אסף גולדפרב: אין לי אלטרנטיבה אחרת.
<אסף גולדפרב: גם המחירים עלו - - -
<חיים אבידור: תבינו, כשישנה מליאה עד שעה מאוחרת, אז גם עובדי הכנסת נמצאים במליאה.
<חיים אבידור: לא רק היועצים הפרלמנטריים.
<טובי חכימיאן: וגם הם קונים באותו סכום.
<חיים אבידור: ועובדי הכנסת קונים באותו מחיר.
<קסם רוזנבלט: זה שעוד מישהו - - - את הבעיה לא אומר שהוא - - -
<אסף גולדפרב: זה שגם עובדי הכנסת, זה לא אומר שהבעיה פה לא בעייתית.
<חיים אבידור: נכון.
<אסף גולדפרב: קודם כל, רוב עובדי הכנסת לא נמצאים פה עד סוף המליאה.
<ים בלום: ולהפעיל עוד מזנון - - -
<טובי חכימיאן: בהסכם, לדעתי, גם היה כתוב שהוא מפעיל רק מזנון אחד בערב - - -
<אסף גולדפרב: אבל את המזנון הכי יקר הוא מפעיל.
<טובי חכימיאן: כי זה מזנון חברי הכנסת.
<טובי חכימיאן: הוא מפעיל אותם לחברי הכנסת.
<טובי חכימיאן: הוא מפעיל אותם ליד המליאה.
<טובי חכימיאן: הוא לא מפעיל אותם למטה.
<אסף גולדפרב: אבל המחירים של מזנון חברי הכנסת עלו רק בשליש, שלא ייכנסו אליו.
<אסף גולדפרב: הרי בהתחלה הוא לא היה כל כך יקר, ואז העלו אותו באמצע הכנסת ה-18, כדי שאנשים לא ייכנסו אליו.
מרב מיכאלי: חיים, נראה לי שזה שווה בדיקה.
מרב מיכאלי: שהיועצים יוכלו לקנות במחיר שהם קונים במזנון החלבי.
<חיים אבידור: רשמתי.
<אסף גולדפרב: כי עוד פעם: זה באמת עלות כלכלית לא גדולה.
<אסף גולדפרב: ורק ממש דבר קטן ששכחנו: את העניין שיועצים היום לא יכולים, מה שבעבר היה אפשר – להשתתף, כחלק מהקבוצה של הכנסת, במרוצים.
<אסף גולדפרב: בפעילויות ספורט.
<קסם רוזנבלט: במרתון ירושלים - - -
<אסף גולדפרב: כמו מרתון ירושלים.
<אסף גולדפרב: בעבר היינו יכולים.
<אסף גולדפרב: אחרי ההסכם נהייתה פתאום החמרה.
<אסף גולדפרב: זה נשמע דבר קטן.
<אסף גולדפרב: הרבה יועצים היה להם מאוד-מאוד-מאוד חשוב להיות חלק מזה.
<חיים אבידור: לדעתי, הוציאו גם את חברי הכנסת מהמרוצים האלה.
<אסף גולדפרב: אבל אנחנו לא חברי כנסת.
מרב מיכאלי: חברי הכנסת הוזמנו על ידי מוחמד.
<אסף גולדפרב: חברי הכנסת דווקא הוזמנו.
<אסף גולדפרב: לא נעים להגיד.
<קסם רוזנבלט: הוזמנו במיוחד.
מרב מיכאלי: על ידי נאזם.
מרב מיכאלי: נאזם - - -
<אסף גולדפרב: ודבר נוסף, באותו נושא: זה המרפאה.
<אסף גולדפרב: אנחנו בעצם, אחרי עובדי הכנסת, אחרי זה.
<אסף גולדפרב: אנחנו אם, על בסיס מקום פנוי של אחרי.
<אסף גולדפרב: אנחנו בתעדוף אחרי - - -
<ארבל אסטרחן: איפה?
<ארבל אסטרחן: באיזה נושא?
<ארבל אסטרחן: לא שמעתי.
<קסם רוזנבלט: במרפאה.
<קסם רוזנבלט: מרפאת הכנסת.
<אסף גולדפרב: בדברים שיש בדיקות של הכנסת, חיסונים.
<אסף גולדפרב: כל הדברים הנוספים שמרפאת הכנסת מביאה מידי פעם.