GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: בקשת יושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט להעברת הצעה לסדר-היום בנושא: "השבת הרכוש היהודי הגזול ממדינות ערב והאסלאם", מוועדת החינוך, התרבות והספורט לדיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דוד ביטן: יש הסכמה בין היו"רים.
דוד ביטן: בחירת ממלא-מקום יושב-ראש הכנסת בעת היעדרו מהכנסת.
דוד ביטן: גברתי מזכירת הכנסת, בבקשה.
ירדנה מלר הורוביץ: בוקר טוב, אני פניתי ליושב-ראש הוועדה כדי שיביא את הנושא בפניכם, למנות ממלא-מקום ליושב-ראש הכנסת כשהוא יוצא את גבולות המדינה.
ירדנה מלר הורוביץ: היושב-ראש עומד בראש משלחת פרלמנטרית שיוצאת לסין בשבוע הבא, צריך למנות ממלא-מקום בין ה-9 באפריל, מוצאי שבת, עד ה-17 באפריל, יום ראשון.
ירדנה מלר הורוביץ: מבקש היושב-ראש וממליץ שאת מקומו סגנית היושב-ראש חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
אמיר אוחנה: אגב, זה קורה כל פעם כשהוא יוצא לחו"ל?
ירדנה מלר הורוביץ: חייב, התקנון מחייב.
אמיר אוחנה: מישהו ספציפי?
דוד ביטן: יש תשעה סגנים.
שולי מועלם-רפאלי: עושים סבב.
דוד ביטן: בואו נדבר על עבודת הוועדה בפגרת הפסח, בבקשה.
דוד ביטן: קודם כל, כל פעם כשיוצאים לפגרה אנחנו קובעים כמה ישיבות יכולות ועדות הכנסת לקיים במהלך הפגרה, כאשר ניתן יותר אם הן מקבלות את אישור יושב-ראש הכנסת.
דוד ביטן: מה הבקשה שלכם בעצם?
<ארבל אסטרחן: צריך לדעת שהכלל הוא שבפגרה הוועדות לא יושבות אלא את מה שקובעת כאן ועדת הכנסת או היו"ר.
דוד ביטן: כמה אתם מבקשים שהם יישבו בפגרה?
ירדנה מלר הורוביץ: אנחנו לא מבקשים, אנחנו רק מבקשים לתת תשומת לב לכך שכשיש ישיבה בשבוע, זאת אומרת שהוועדה כל אותו שבוע קודם ובאותו שבוע עסוקה.
ירדנה מלר הורוביץ: מטבע הדברים, אנחנו בכנסת מכוונים את העובדים ומעודדים את העובדים לנצל את החופשות שלהם בפגרות, אם זה פגרת הפסח, אם זה פגרת הקיץ.
ירדנה מלר הורוביץ: בכל אופן, אי אפשר להשבית לגמרי אם יש נושאים חשובים, אם יש נושאים שדורשים דיון, לכן אנחנו מבקשים לקחת בחשבון.
ירדנה מלר הורוביץ: יש את שבוע חול-המועד, בו בוודאי שלא יישבו, יש את יום השואה, ערב יום הזיכרון, יום העצמאות – לקחת בחשבון.
ירדנה מלר הורוביץ: תקבעו אתם, אני רק ממליצה ואתם תקבעו כמה ישיבות.
ירדנה מלר הורוביץ: כמובן שאת ועדת כספים וועדת חוץ וביטחון בדרך כלל לא מגבילים.
דוד ביטן: לא מגבילים?
ירדנה מלר הורוביץ: לא.
דוד ביטן: ולמה ועדת חוקה מגבילים?
דוד ביטן: לוועדת חוקה יש הרבה מאוד.
שולי מועלם-רפאלי: יש איזה היגיון פנימי, אני חושבת, גם של היו"רים וגם של הח"כים, להתנהלות הזאת.
ירדנה מלר הורוביץ: נכון, בדרך כלל.
<ארבל אסטרחן: אנחנו לא מחייבים אותם כמובן.
דוד ביטן: נעשה חמישה, לא שישה, כי מדובר בפגרה שיש בה המון חגים.
ירדנה מלר הורוביץ: חמישה זה יפה, גם לא חייבים למצות את כל החמישה.
דוד ביטן: אבל זה לא כולל את ועדת הכספים, לא כולל את ועדת חוץ וביטחון, לא כולל את ועדת הכנסת כמובן, כי אם אנחנו צריכים להתכנס אנחנו מתכנסים ואין לנו ברירה.
דוד ביטן: אני מציע שלגבי ועדת חוקה נאפשר עשרה, ראינו, יש להם כל מיני חוקים.
שולי מועלם-רפאלי: עד, עד עשרה.
דוד ביטן: עד עשרה.
דוד ביטן: יש חוקים שאנחנו רוצים לקדם, איך נקדם אותם אם הם לא יוכלו לשבת?
שולי מועלם-רפאלי: עד חמישה ועד עשרה.
דוד ביטן: גם יש לו עומס רב, שיקטין קצת את העומס שלו.
ירדנה מלר הורוביץ: אז בעצם אנחנו אומרים שלעובדי ועדת חוקה אין פגרת פסח, אם אנחנו קובעים עשר ישיבות.
דוד ביטן: יש שבעה שבועות.
דוד ביטן: הוא יכול לעשות שלוש בשבוע אחד ושלוש בשבוע שני, מה הבעיה?
ירדנה מלר הורוביץ: אוקיי.
דוד ביטן: אוקיי, בואו נעשה להם שמונה, שיבקש אישור מהיו"ר, יש להם הרבה מאוד דברים שהם צריכים.
דוד ביטן: קיבלתי, הערת לי, אני מקבל את זה.
ירדנה מלר הורוביץ: יפה מאוד, כל הכבוד.
דוד ביטן: סיורים של ועדה כמוהם כישיבות ועדה.
דוד ביטן: על יושבי-ראש הוועדות להודיע לחברי הוועדה על קיום ישיבה בפגרה ועל סדר-היום לפחות ארבעה ימים מראש.
ירדנה מלר הורוביץ: במסגרת ארבעת הימים כלולים יום הישיבה ויום ההודעה.
<ארבל אסטרחן: גם שבת וחג נכללים.
ירדנה מלר הורוביץ: בדיוק.
דוד ביטן: אז זה לא ארבעה ימים, אם כך, זה שלושה.
דוד ביטן: לא, אז נעשה ארבעה, נעשה ארבעה אמיתי, יום הישיבה כלול.
<ארבל אסטרחן: זה תמיד נורא מבלבל אנשים אז תגיד מה אתה רוצה שיהיה.
דוד ביטן: ארבעה ימים מיום ההודעה הוועדה תתכנס.
<ארבל אסטרחן: אז יום ההודעה לא כלול אבל יום הישיבה כלול?
דוד ביטן: יום הישיבה כלול, אין בעיה.
<ארבל אסטרחן: כמובן, אם יש באמצע שבת או חג – סופרים.
<ארבל אסטרחן: רק אולי צריך להוסיף משהו, שבהחלטה האחרונה נקבע שאם יש ישיבת מליאה וקובעים ישיבת ועדה לאותו יום אפשר לקצר את זה לשלושה ימים כי ממילא חברי הכנסת נמצאים.
ירדנה מלר הורוביץ: שהישיבות לא יהיו במקביל אבל.
<ארבל אסטרחן: אז אם יש מליאה אפשר להודיע מראש שלושה ימים.
<ארבל אסטרחן: ועוד דבר שנקבע בפעם האחרונה הוא שלא ניתן לקיים ישיבות נוספות בוועדה ביום שבו נקבעה ישיבה, או להוסיף נושאים בסדר-היום, אלא בהודעה מראש כאמור לעיל.
<ארבל אסטרחן: זה לא שמודיעים ארבעה ימים מראש שיש ישיבה ואחר כך מוסיפים נושאים – סדר-היום צריך להימסר ארבעה ימים מראש.
דוד ביטן: ואם הוא רוצה להוסיף, אז מה?
<ארבל אסטרחן: אז צריך לחכות עוד ארבעה ימים.
דוד ביטן: אוקיי, נשמע הגיוני.
דוד ביטן: עוד הערה?
<ארבל אסטרחן: זה חל גם על ועדות משנה כמובן, על כל הוועדות המיוחדות, על כל סוגי הועדות.
דוד ביטן: ודאי, אחרת אפשר לעקוף את זה בוועדות משנה.
דוד ביטן: מועלם, היום את לא אתנו, על מה חשבת?
דוד ביטן: אולי נסייע בידיך.
דוד ביטן: לא העבירו לך הצעת חוק?
דוד ביטן: בדרך כלל כל ההצעות של הבית היהודי מועברות בוועדות שרים לחקיקה לוועדת חוקה.
דוד ביטן: כמו שלאוצר ועדת הרפורמות זו ועדת בית, אצלכם ועדת חוקה זו ועדת בית.
שולי מועלם-רפאלי: מעולה ותראה איזה דברים טובים אנחנו עושים, מסייעים בפני אנשים נוספים לעשות דברים טובים, מה רע לנו?
דוד ביטן: לא רע.
שולי מועלם-רפאלי: עברה הצעת חוק ביחס למפונים מגבעת עמל, באמת צריך להודות על זה.
דוד ביטן: של מי?
שולי מועלם-רפאלי: זו הצעה שלי אבל זה לא רלוונטי, זו הצעה של עוד הרבה ח"כים ביחד.
דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להעברת הצעות לסדר היום בנושא: "אלפי מבוטחי הביטוח הסיעודי נזרקו לרחוב בחודש שעבר", מוועדת הכספים לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
דוד ביטן: יש התנגדות של ועדת הכספים פה?
דוד ביטן: לא נראה לי.
דוד ביטן: אוקיי, אנחנו בעד.
<ארבל אסטרחן: כן, זה נושא שבאמת שייך לוועדת עבודה ורווחה.
דוד ביטן: עכשיו נשאר לנו: קביעת מועדים ל'שעת שאלות' לשרים בכנס הבא לפי תיקון התקנון החדש בנושא.
דוד ביטן: מכיוון שזה עניין של האופוזיציה בעיקר אז ביקשתי ממרב שתביא לנו את הצעה, אנחנו לא רוצים להתערב, אבל בינתיים היא לא פה.
<ארבל אסטרחן: אז אולי צריך להגיד בינתיים מה אומר תיקון התקנון?
דוד ביטן: אוקיי, תגידי בינתיים.
<ארבל אסטרחן: כזכור, עבר לאחרונה תיקון תקנון שהוסיף סעיף שעניינו שעת שאלות לראש הממשלה ולשרים.
<ארבל אסטרחן: התיקון הזה יכנס לתוקף מהכנס הבא, הוא יהיה בתוקף עד סוף הכנסת ה-20, ולפיו ועדת הכנסת תקבע לכל מושב 10 מועדים שבהם יתייצבו בכנסת ראש הממשלה או שר אחר וישיבו על שאלות ספונטניות שתשאלנה על ידי חברי הכנסת.
<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת צריכה לקבוע את אותם מועדים.
ירדנה מלר הורוביץ: 10 למושב.
<ארבל אסטרחן: בדיוק, 10 למושב ולכן נקבע שלגבי הכנס הבא, שהוא רק כנס ולא מושב, יהיו חמישה מועדים.
<ארבל אסטרחן: זה בעצם מה שנדרשת הוועדה לעשות כעת.
<ארבל אסטרחן: עוד נקבע שסיעות האופוזיציה שהחברים שלהן מהווים רוב מקרב חברי סיעות האופוזיציה, יודיעו למזכירת הכנסת לפחות שבועיים לפני כל מועד שנקבע מראש מיהו השר או ראש הממשלה שיוזמן, שיוכל להיות מוזמן פעם אחת.
דוד ביטן: שאלה לגבי הסעיף הקודם – כשמדברים על ישיבת ועדה, הכוונה לכל היום או לישיבה ספציפית?
דוד ביטן: למשל, אם אני עושה ישיבה אחת בנושא הזה, ישיבה בנושא אחר?
<ארבל אסטרחן: לא, ישיבה.
<ארבל אסטרחן: למשל היום, יש לנו פה 15 נושאים הפעם, זו ישיבה.
דוד ביטן: אז הוא לא יכול לעשות מספר עניינים, מ-09:00 או מ-10:00 עד 14:00 גיד?
<ארבל אסטרחן: הוא יכול, הוא יכול לכלול כמה עניינים ובלבד שהוא הודיע ארבעה ימים מראש.
דוד ביטן: אז אולי נתחם אותו בזמן?
דוד ביטן: שהוא לא יעשה לנו מ-10:00 עד 20:00 בערב?
דוד ביטן: כי זו פגרה, למה לא לתחם אותם בזמן?
<ארבל אסטרחן: דווקא במובן שאמרה מזכירת הכנסת – יכול להיות שעדיף לרכז את הנושאים לימים.
דוד ביטן: אבל בכל מקרה יש לו חמישה.
דוד ביטן: אוקיי, אם תהיה בעיה אז נראה מה לעשות.
<ארבל אסטרחן: צריך לומר שבדרך הכלל הוועדות לא יושבות הרבה בפגרה, גם הח"כים נהנים ממנה.
דוד ביטן: ישבתם על תאריכים, גברתי יושבת-ראש המחנ"צ?
מרב מיכאלי: בעקרון אנחנו צריכות להספיק חמישה מועדים במהלך כנס הקיץ, אז זה יוצא בערך פעם בשבועיים.
ירדנה מלר הורוביץ: על איזה ימים בשבוע אתם מדברים, לפני תאריכים?
מרב מיכאלי: ימי שני.
מרב מיכאלי: 30 במאי.
ירדנה מלר הורוביץ: שעת שאלות או אי-אמון?
מרב מיכאלי: שעת שאלות, אי אמון – תכף אני אדבר על זה, בואי נגמור את שעת השאלות.
מרב מיכאלי: 13 ביוני.
ירדנה מלר הורוביץ: אני רק מזכירה לכם שזה אסרו חג, שתדעו, זה יום אחרי שבועות.
ירדנה מלר הורוביץ: כרגע עובדים, רק שתדעו.
ירדנה מלר הורוביץ: שלא תגידו למה לא אמרתם אנחנו אומרים.
דוד ביטן: אם לא יעבדו ביום הזה זה יעבור ליום אחרי זה, ליום שלישי.
ירדנה מלר הורוביץ: עובדים ביום הזה.
ירדנה מלר הורוביץ: אני יודעת שבשנה שעברה התחילו וזה היה מאוחר מדי, והחרדים ביקשו, והדתיים ביקשו, לכן אני מציינת לכם שתדעו, אני כותבת לי שעת שאלות.
מרב מיכאלי: 13 ביוני, 27 ביוני.
דוד ביטן: שני גם ככה עמוס, למה את עושה את זה בשני דווקא?
מרב מיכאלי: להפך, תחשוב שאין אי-אמון, זה במקום האי-אמון.
דוד ביטן: אבל יש לנו ימים שהם לא עמוסים, לא חבל?
ירדנה מלר הורוביץ: התקנון קובע שלא יכול שעת שאלות ואי-אמון להיות באותו יום אז זה דווקא טוב.
ירדנה מלר הורוביץ: אם אין אי-אמון אז יש שעת שאלות, זה דווקא טוב.
דוד ביטן: אבל תמיד ביום שני אנחנו נשארים עד מאוחר, כך חוסכים זמן ביום שני.
<ארבל אסטרחן: ירדנה, אני לא בטוחה שכתבנו שאי אפשר שעת שאלות ואי-אמון באותו יום.
ירדנה מלר הורוביץ: לא כתבתם בהסדר הזה – אז לא.
ירדנה מלר הורוביץ: אז אם את חושבת שאפשר אז - - -
דוד ביטן: לא יותר טוב להעביר את זה ליום אחר?
מרב מיכאלי: זה כולה שעה, דוד.
דוד ביטן: אבל שעה זה הרבה זמן ביום שני, הרבה זמן, זו טעות לדעתי.
מרב מיכאלי: אבל תחשוב שאין אי-אמון היום, אין את השעתיים האלה, הבלוק של האי-אמון.
מרב מיכאלי: זה במקום וזה שעה.
דוד ביטן: אז את דוחפת לנו את זה בשעת שאלות?
דוד ביטן: לדעתי זו טעות כי ביום שני אנחנו מנסים לצמצם את השעות שאנחנו צריכים להיות.
דוד ביטן: מתחילים ב-16:00, לעומת זאת, ביום רביעי מתחילים ב-11:00, אפשר לעשות שעת שאלות בהתחלה ולהמשיך את ההצעות.
מרב מיכאלי: אבל יש שאילתות דחופות ויש חקיקה פרטית, זה לא בא במקום זה.
ירדנה מלר הורוביץ: יש חקיקה, שאילתות, חקיקה פרטית.
דוד ביטן: אבל מתחילים ב-11:00 ומסיימים ב-15:00-16:00.
מרב מיכאלי: לא מסיימים ב-15:00-16:00.
דוד ביטן: מסיימים את ההצבעות.
דוד ביטן: אתם לא רוצים לצמצם את יום שני כמה שפחות?
דוד ביטן: יש לנו סדר-יום ארוך.
ירדנה מלר הורוביץ: הרעיון היה ששעת שאלות מחליפה את אי-האמון.
דוד ביטן: שום רעיון לא היה.
ירדנה מלר הורוביץ: זה היה בסיס הרעיון.
מרב מיכאלי: היה מאוד חשוב לנו שימי שני לא יהפכו להיות ימים מתים.
דוד ביטן: יום שני הוא יום מת?
דוד ביטן: יום שני אנחנו כל היום - - -
<ארבל אסטרחן: יש חקיקה ממשלתית.
דוד ביטן: יש הצעות חוק ממשלתיות ואנחנו כל היום רצים אחריו.
מרב מיכאלי: כל הח"כים נמצאים ויש היגיון לעשות את זה.
דוד ביטן: אבל גם ביום רביעי הם נמצאים.
מרב מיכאלי: אבל יום רביעי הוא עמוס לא פחות.
דוד ביטן: עד 16:00.
<רונית חייקין יעקובי: יום רביעי זה יום חברי כנסת – זה חקיקה פרטית, זה הצעות-לסדר, זה הצעות חוק ושאילתות בעל-פה.
דוד ביטן: וביום שני אנחנו נשארים עד 01:00.
דוד ביטן: מה אם זה ימשך ביום רביעי עד 18:00-19:00?
<רונית חייקין יעקובי: אבל זה במקום השעתיים של האי-אמון.
דוד ביטן: כמה שיותר להפחית מיום שני, שנלך ב-22:00.
<רונית חייקין יעקובי: אבל לא ביום רביעי, יום רביעי הוא ארוך.
דוד ביטן: יום רביעי הוא ארוך?
דוד ביטן: יום רביעי מתחילים ב-11:00, ריבונו של עולם, מה ארוך פה?
<רונית חייקין יעקובי: אבל הוא נגמר ב-20:00.
דוד ביטן: טוב, זו החלטה שלכם, לדעתי אתם טועים אבל לא משנה.
דוד ביטן: אנחנו מנסים לצמצם את יום שני שלא נישאר עד מאוחר.
מרב מיכאלי: מקסימום, תמיד נוכל לשנות אם נראה שזה לא נכון אבל בינתיים בוא נקבע את זה כך.
מרב מיכאלי: אז 27 ביוני, 11 ביולי ו-25 ביולי.
ירדנה מלר הורוביץ: שזה השבוע האחרון.
דוד ביטן: בחרתם איזה שרים גם?
מרב מיכאלי: לא, את זה אנחנו צריכים להודיע עד שבועיים מראש לפי התיקון.
ירדנה מלר הורוביץ: מהניסיון שלנו – אני רוצה להעיר כמזכירות כנסת, שאנחנו פונים ומשלבים שעת שאלות ומזמנים שרים להשיב על כך – אם הייתם יכולים לפני שבועיים מראש, זאת אומרת להאריך את המועד שאני יכולה לפנות אליהם, זה מאוד יקל, כי הם לא יושבים וממתינים, יש להם נסיעות, יש להם סיורים.
מרב מיכאלי: אבל השינוי בתקנון אומר שהם רשאים - - -
ירדנה מלר הורוביץ: אין בעיה, אני רק אומרת, מעבר לתקנון יש את הפרקטיקה, ובפרקטיקה הנוהגת אני יודעת את ההתדיינויות שלנו ולכן אני מעירה את זה כאן, כי אנחנו כולנו רוצים שזה יצליח.
מרב מיכאלי: א', אני רוצה להודות לך על ההערה הזאת, ב', אני רוצה להצביע על כך שבדיוק בגלל שלקחנו בחשבון את מה שאת אומרת אז התקנון מאפשר לשר או שרה לא להגיע, לא להיות יכולות במועד שאנחנו מזמינים אותו פעם אחת, ובפעם שנייה יצטרכו לעשות שינוי בלוח הזמנים.
ירדנה מלר הורוביץ: אז אם הוא בפעם הזאת לא יוכל להגיע, או תוכל להגיע, אז הלך המועד הזה?
מרב מיכאלי: לא, אנחנו נחליט את מי אנחנו מזמנים במקומו, אבל אם היא בפעם הבאה לא תוכל, היא לא תוכל בפעם הבאה לא להיות יכולה, זה מה שאני מתכוונת.
<ארבל אסטרחן: בעצם הלך המועד, את צודקת, כתוב שוועדת הכנסת תקבע מועד חדש בתוך שבועיים מהמועד המקורי.
מרב מיכאלי: לשרה הזאת, הספציפית.
<ארבל אסטרחן: אבל אז יצא שלשר אחר מודיעים בהתרעה קצרה.
מרב מיכאלי: לא, אנחנו חייבים עד שבועיים.
ירדנה מלר הורוביץ: אני יודעת כמה קשה לי להזמין אותם לשאילתות, לשעת שאלות, לכן אני אומרת לך, אם אתן יכולות קודם - - -
<ארבל אסטרחן: אתם מודיעים תוך שבועיים ואם אחרי שבוע מודיעה הממשלה מודיעה שהשר לא יכול כי יש לו סיור?
<ארבל אסטרחן: אתם הודעתם שבועיים מראש:
<ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים את שר התיירות במועד כזה וכזה - - -
מרב מיכאלי: ואז מה, הוא מבטל?
מרב מיכאלי: מבריז?
<ארבל אסטרחן: ואז עוברים כמה ימים, מזכירות הממשלה מודיעה: תשמעו, מגיעה משלחת מחו"ל והוא לא יכול ביום הזה להיות.
ירדנה מלר הורוביץ: קרה לנו שהשר יצא מהיום למחר לחוץ לארץ וביטלו לי שעת שאלות פעמיים.
דוד ביטן: לא כדאי לכם לבחור מהיום?
דוד ביטן: מקסימום תחליפו.
מרב מיכאלי: א', זה לא יגרום להם לא לבטל, שנחליט היום.
מרב מיכאלי: לפי הפרקטיקה הזאת שאתם מתארים – אני חשבתי על מצב שירדנה אומרת, שאם נגיד שבועיים קודם הם יגידו: אנחנו לא יכולים בתאריך הזה, ואם נגיד שלושה שבועות מראש אז אולי הם כן יוכלו בתאריך הזה – מה שאתן מדברות עליו - - -
דוד ביטן: ב-90% הם יוכלו.
ירדנה מלר הורוביץ: לזה התכוונתי.
מרב מיכאלי: אבל מה שאתן מדברות עליו הוא שכבר נקבע התאריך ושובץ השר ואז פתאום הוא מבריז – זה לא יעזור כמה זמן מראש נגיד.
מרב מיכאלי: להפך אפילו, אפילו זה עובד הפוך.
דוד ביטן: השרים צריכים לדעת שיש את הבעיה הזאת.
ירדנה מלר הורוביץ: לכן אני אומרת, בהתרעה כזו יהיה לו קשה.
דוד ביטן: פעם בשנה הוא צריך לבוא, זה לא מי יודע מה, שישנה קצת את סדר-היום שלו וזהו.
דוד ביטן: אלא אם כן הוא בחו"ל.
מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רגע להגיד משהו, הרי כל העניין פה הוא טרייד-אוף עם מספר הפעמים שאנחנו יכולות לעלות אי-אמון, הרעיון היה כן לשמור על מקסימום גמישות לאופוזיציה.
מרב מיכאלי: ולכן אנחנו צריכות להיות במצב שאנחנו יכולות להזמין את מי שנראה לנו אקטואלי ואת מי שעכשיו אנחנו רוצים לשאול אותו שאלות והרעיון הוא לא שיש שאילות כלליות.
דוד ביטן: זה גם פעם בשנה אז הם יכולים.
דוד ביטן: את צריכה להסביר להם שזה פעם בשנה ועם כל הכבוד להם, שישנו את סדר-היום.
ירדנה מלר הורוביץ: אני חושבת שגם יהיה נכון שאתה תפנה לשר המקשר, תגיד לו שהעברנו את זה ושיידע להגיד בממשלה.
ירדנה מלר הורוביץ: אני אפנה גם למזכיר הממשלה ואני אגיד לו, אבל אתה ברמה של השר המקשר, להגיד לו: אדוני, זה מה שעבר, אנא שיתוף הפעולה שלכם.
<ארבל אסטרחן: כן, נוציא מכתב.
<ארבל אסטרחן: רק לגבי ה-13 ביוני – נכתוב שאם במקרה הכנסת לא תעבוד באותו יום אז זה ידחה למחרת, ל-14?
<רונית חייקין יעקובי: אז תכתבו מלכתחילה ב-14, למה לא?
<ארבל אסטרחן: כי זה יום שלישי.
דוד ביטן: יום רביעי, שיידחה ליום רביעי.
ירדנה מלר הורוביץ: למה שאלתי איזה ימים בשבוע?
ירדנה מלר הורוביץ: כי מבחינת סדר-יום אנחנו די עמוסים בימי שלישי על ימים מיוחדים, לכן שאלתי איזה יום בשבוע.
ירדנה מלר הורוביץ: לא בכדי שאלתי, היתה סיבה.
מרב מיכאלי: אם אותו יום שני לא יהיה אפשרי, שלישי או רביעי?
<רונית חייקין יעקובי: שלישי.
דוד ביטן: אבל שלישי השרים בסיורים, בואו נלך לקראתם לפחות בפעם הזאת.
דוד ביטן: שיהיה רביעי, מה קרה?
<תמר כנפו: דוד, אם אין כנסת אז השני הופך להיות שלישי, ממילא יהיו בו כל הצעות של הממשלה.
דוד ביטן: בסדר, טיעון נכון, מקובל, אמרת משהו נכון.
מרב מיכאלי: אז ביום שלישי, אם לא תהיה כנסת ביום שני, בסדר גמור.
דוד ביטן: תעבירי למזכיר הממשלה את המועדים האלה ולשר המקשר באמת.
מרב מיכאלי: אין מזכיר ממשלה, איך נעביר לו את המועדים?
דוד ביטן: יש היום.
מרב מיכאלי: מי מזכיר הממשלה?
<רונית חייקין יעקובי: אתה לא יודע מי השר גם.
דוד ביטן: לא משנה, אבל שיידעו שהימים האלה נקבעו.
ירדנה מלר הורוביץ: אריה זהר, המשנה למזכיר הממשלה, הוא בקשר עם מזכירות הכנסת, הוא משתתף באופן קבוע בנשיאות הכנסת ואני גם היום אגיד את זה.
דוד ביטן: מה לגבי הצבעות אי-אמון?
מרב מיכאלי: לגבי הצבעות האי-אמון, מה שכתוב בתקנון החדש הוא שהאופוזיציה יכולה להגיש מתי שהיא מוצאת לנכון, היא צריכה להודיע את זה עד יום רביעי שלפני היום שני.
<רונית חייקין יעקובי: כמו שהיה עד עכשיו.
דוד ביטן: אתם לא רוצים לקבוע מהיום?
ירדנה מלר הורוביץ: ומה בין קריאה שנייה לשלישית?
ירדנה מלר הורוביץ: ומה עם אי-אמון בתום דיון על נושא שעל סדר-היום?
מרב מיכאלי: זה נשאר אותו דבר.
<ארבל אסטרחן: רק במכסה, זה רק במכסה.
ירדנה מלר הורוביץ: זה נכנס למכסה?
מרב מיכאלי: זה לא נכנס למכסה.
<ארבל אסטרחן: רק אי-אמון של סוף נושא – לא לכם, לסיעות הקטנות, לסיעות של עד 10 חברים, יש להם מכסה.
מרב מיכאלי: כמו שהיה, ללא שינוי?
מרב מיכאלי: זה לגמרי ללא שינוי.
<רונית חייקין יעקובי: ואם נניח יש ב-13 ביוני אי-אמון וגם שעת שאלות?
<ארבל אסטרחן: זה אפשרי, בכל אחד מהמועדים.
ירדנה מלר הורוביץ: כן אפשרי?
<ארבל אסטרחן: אני מתארת לעצמי שהאופוזיציה תשתדל לכוון כך שלא יהיה אי-אמון - - -
ירדנה מלר הורוביץ: בטח, כל הקטע היה שזה היה במקום אי אמון, להשחית את זמננו לבטלה, להביא משהו שיותר - - -
<ארבל אסטרחן: אז צריך להצביע רק על המועדים ולהוציא מכתב לממשלה.
דוד ביטן: סיימנו מהר היום, היו המון סעיפים.
מרב מיכאלי: תודה רבה, היה מוצלח מאוד, תודה לכולן על שיתוף הפעולה.
דוד ביטן: הנושא היום הוא קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות:
דוד ביטן: הצעת חוק נציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות, התשע"ו-2016 והצעת חוק נציבות ביקורת על מערך התביעה וייצוג המדינה בערכאות, התשע"ו–2015 של חברת הכנסת ציפי לבני.
דוד ביטן: התבקשתי לעשות את הדיון הזה מהר גם בגלל שאני רואה שהנושא הזה מאוד חם וכבר יש שביתות כאלה ואחרות.
קארין אלהרר: לא, סיכמו אתמול בלילה.
קארין אלהרר: מעניין מה הובטח להם.
דוד ביטן: כינסתי את הישיבה על-מנת לזרז - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה אחרי הדיון בבית המשפט.
דוד ביטן: קודם כל, מותר לסכם עם שופטים על כל מיני דברים, זה לא דבר חדש.
דוד ביטן: מה, פרקליטים שונים מעובדים אחרים?
דוד ביטן: לכן רצינו לקדם את העניין כמה שיותר מהר, כולל קביעת הוועדה.
דוד ביטן: זה מה שיכול להריץ את העניין אפילו בפגרה.
דוד ביטן: נתחיל עם יו"ר ועדת חוקה.
קארין אלהרר: הבקשה היתה שלי.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): קארין, תתחילי את.
דוד ביטן: אח"כ יו"ר הוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: ניסן, תתחיל אתה.
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את דבריו.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): זה חוק שצריך ללכת לוועדת חוקה.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): אפילו כשדובר בזמנו על המכון אז כולם אמרו שכאשר יגיע החוק זה בוודאי יהיה בוועדת חוקה.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): רצו שזה יהיה משותף עם ועדת חוקה אבל כשיגיע החוק ודאי צריך להיות אצלך.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): אני אפילו לא מצליח להבין איזו הבא מינה אחרת יכולה להיות, הרי זה חוק כל-כך מרכזי י שמייצב את הפרקליטות, מייצב את מערכת המשפט.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): זה אל"ף בי"ת של כל המערכת וצריך להיות בוועדת חוקה.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): אני מציע שנשמע את סיגל, שתדבר גם בלשון המשפטנים.
ועדת החוקה, חוק ומשפט): גם על דבר שהוא כל-כך ברור הם יודעים להסביר במונחים משפטיים.
<סיגל קוגוט: עשינו דיון אצל היועץ המשפטי של הכנסת בפן המשפטי של זה.
<סיגל קוגוט: חשבנו שהוועדה המתאימה היא חוקה, גם כי הלב של הדבר הזה הוא, שכל המייצגים בערכאות שוועדת החוקה עוסקת בהם: הפרקליטות, המשטרה ועורכי הדין הפרטיים שמייצגים במשפט הפלילי.
<סיגל קוגוט: גם כי זה דומה לחוק אחר שעשינו, של כל הבקרה על השופטים.
<סיגל קוגוט: ועדת החוקה עיצבה את החוק של נציב קבילות הציבור על שופטים.
<סיגל קוגוט: גם שם זאת רשות עצמאית וחזקה, שמצד אחד צריך ביקורת ומצד שני צריך לשמור על העצמאות שלה.
<סיגל קוגוט: אלה סוגיות דומות.
<סיגל קוגוט: לכן אנחנו חושבים שהוועדה מתאימה וגם מומחית בגופים האלה, שעליהם הולכים להחיל את הביקורת, זאת ועדת החוקה.
<סיגל קוגוט: מה גם שהממשלה ביקשה את זה.
<סיגל קוגוט: נכון שהכנסת לא כפופה לבקשות של הממשלה, אבל גם כשבאה אלינו ה הצמדה של הצעת החוק של חברת הכנסת לבני ואנחנו נתנו את האישור להצמדה, חברת הכנסת לבני התחייבה שההובלה תהיה של ההצעה הממשלתית.
דוד ביטן: היועצת המשפטית שלנו, מה את אומרת?
<ארבל אסטרחן: הלשכה המשפטית מתואמת - - -
ועדת החוקה, חוק ומשפט): היועצים המשפטים, כולל היועצת המשפטית כאן והיועץ המשפטי של הכנסת, כולם בדעה שזה צריך להיות אצלנו.
קארין אלהרר: תודה רבה אדוני.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר שני דברים.
קארין אלהרר: הצעת החוק היא הצעת חוק שמטרתה היא ביקורת.
קארין אלהרר: על פי סעיף 100 לתקנון – זה נכון שכתוב שחוק מבקר המדינה וחוק המבקרים הפנימיים וכתוב גם בחוקים אחרים, כך שאפשר כמובן לפרש את זה לכל מיני כיוונים.
קארין אלהרר: אני מבינה שזאת חוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת ואני מכבדת אותה, אם כי אני מבקשת להציג חוות דעת אחרת, שחוקים אחרים יכול להחיל גם חוק ביקורת אחר.
קארין אלהרר: עניינו של החוק הוא ביקורת.
קארין אלהרר: הוועדה לביקורת המדינה מבינה את הליך הביקורת, היא עוסקת בזה יום יום.
קארין אלהרר: אני רוצה גם לציין שהנושא הזה, נושא הביקורת על הפרקליטות, נולד בוועדה לביקורת המדינה עוד בימיו של שר החקלאות דהיום, אורי אריאל.
קארין אלהרר: כל הדיונים שהתקיימו, התקיימו בוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: כשהשופטת גרסטל דיברה על מה היא עושה, זה היה בוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: היה באמת דיון שהתקיים כאן בוועדת הכנסת בנוגע למכון לרפואה משפטית.
קארין אלהרר: כבר אז אמרתי שאני לא מתחייבת מראש שאני לא אבקש להעביר את החקיקה לוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: יעיד על-כך הפרוטוקול, למי שלא זוכר.
קארין אלהרר: אני כן חושבת שמדובר בנושא שהוא פר אקסלנס ביקורת.
קארין אלהרר: אני אומר עוד דבר שהוא אולי פרוצדורלי וטכני אבל אני רואה בו גם מהות.
קארין אלהרר: ועדת חוקה, שהיא ועדה מצוינת, היא גם ועדה מאוד עמוסה.
קארין אלהרר: יש לה המון הצעות חוק שהיא עוסקת בהם ביום יום.
קארין אלהרר: אני חושבת שחוק נציבות הביקורת על הפרקליטות הוא חוק חשוב מאוד, במיוחד נוכח הביקורת הציבורית שקיימת על עבודת הפרקליטות והמקום שלנו הוא להחזיר את אמון הציבור בפרקליטות.
קארין אלהרר: ראוי שהדיונים בהצעת החוק יתקיימו מהר ככל שניתן, אפילו בזמן הפגרה.
קארין אלהרר: אני ממש מבקשת מהוועדה.
קארין אלהרר: אני מבינה שהיתה הוראה של שרת המשפטים - - -
דוד ביטן: בקשה, לא הוראה.
קארין אלהרר: ביטן, כולנו מבינים שבקשה דינה כהוראה בכנסת ישראל.
דוד ביטן: לא, דווקא הרבה פעמים לא קיבלתי את העמדות של השרים.
קארין אלהרר: בסדר, אז אני אומרת זאת כעת.
קארין אלהרר: אני לא יודעת איזה הסכמות התקבלו בין הפרקליטות לבין שרת המשפטים.
קארין אלהרר: העובדה שבאורח פלא הסתיימה שביתת הפרקליטים בדיוק אתמול בערב.
דוד ביטן: ברור, כל שביתה מסתיימת.
קארין אלהרר: זה נכון שכל שביתה מסתיימת, פשוט העיתוי מדהים בעיניי ומעניין מה הובטח בתמורה.
קארין אלהרר: בסופו של דבר, אם מסתכלים על הדברים בצורה עניינית ולא בצורה קואליציונית, יש מקום להעביר את הדיונים בהצעת החוק לוועדה לביקורת המדינה, שמבינה ביקורת, מכירה ביקורת ויודעת איך היא צריכה להיראות.
יעל גרמן: אני רוצה להוסיף על דברי חברתי, יושבת ראש ועדת הביקורת, חברת הכנסת קארין אלהרר.
יעל גרמן: אנחנו מדברים פה על חוק שבמהותו מדבר על ביקורת.
יעל גרמן: אני לא חושבת שאני מגלה משהו חדש כאשר אני אומר שכרגע הפרקליטות והפרקליטים נלחמים נגד הביקורת.
יעל גרמן: הם אמנם לכאורה באים ואומרים שהם בעד הביקורת, אבל בעד ביקורת כזאת, קודם כל, להפריד בין ביקורת פרטנית לביקורת מערכתית ושהביקורת המערכתית תהיה ת"פ של משרד המשפטים.
יעל גרמן: כולנו יודעים מה זה ביקורת מערכתית שנמצאת בתוך משרד מסוים.
זאב בנימין בגין: זאת גם המלצתו של כבוד השופט גולדברג.
זאב בנימין בגין: זה לא עניין סקטוריאלי דווקא.
יעל גרמן: נכון, חברי, חבר הכנסת בני בגין.
יעל גרמן: הם מאוד בעד גולדברג.
יעל גרמן: אני, ואני חושבת שישנם עוד כמה חברי כנסת, שדרך אגב חוצים את המפלגות וחוצים את הקואליציה והאופוזיציה, שסבורים שדווקא אנחנו לא רוצים לקבל את המלצתו, כזה ראה וקדש של השופט לשעבר גולדברג.
יעל גרמן: אנחנו חושבים שהביקורת צריכה להיות ביקורת אחת, גם מערכתית וגם פרטנית.
יעל גרמן: רק ביקורת אחת שהיא גם מערכתית וגם פרטנית באמת תאפשר ביקורת.
יעל גרמן: אני עוברת למהות כי זה מאוד חשוב, אדוני היושב ראש.
יעל גרמן: אנחנו רואים היום שהוגש בג"צ כנגד פרסום דוח כל-כך חשוב על עבודה ועל האינטראקציה שבין המכון לרפואה משפטית לבין הפרקליטות.
יעל גרמן: באמת זה אחד המכונים החשובים ביותר שישנם בארץ, שמטפלים במוות וקובעים חיים.
יעל גרמן: הנה באים הפרקליטים ומנסים דרך בג"צ למנוע את הביקורת.
יעל גרמן: אחת הטענות שלהם זה חוסר סמכות.
יעל גרמן: הטענה השנייה היא, שיש שם ביקורת פרטנית ולא ביקורת מערכתית.
יעל גרמן: הרי איך אפשר לעשות ביקורת על גוף כזה שבאמת מורכב מפרטי פרטים, על המכון לרפואה משפטית?
יעל גרמן: איך אפשר לעשות ביקורת מערכתית מבלי לדון בדברים הפרטניים?
יעל גרמן: זה בלתי אפשרי.
יעל גרמן: אני רואה בניסיון של הפרקליטות להפריד בין ביקורת מערכתית לביקורת פרטנית, למעשה ניסיון לבטל את הביקורת בכלל.
דוד ביטן: על פי זה, מי יעשה את הביקורת הפרטנית?
יעל גרמן: הנציבה.
דוד ביטן: לא, את זה אתם מבקשים.
דוד ביטן: מה הם מבקשים?
יעל גרמן: הם רוצים את גולדברג.
יעל גרמן: גולדברג מדבר על-כך שהחוק ידבר על-כך שתהיה נציבה לביקורת פרטנית ובכלל היא לא תתעסק בביקורת מערכתית.
יעל גרמן: הביקורת המערכתית, על-פי גולדברג, תהיה בתוך משרד המשפטים, ת"פ היועץ המשפטי לממשלה.
יעל גרמן: אז איך אפשר לבקר אותו?
יעל גרמן: איך אתה יכול להיות ת"פ של מישהו שאתה צריך לבקר אותו?
יעל גרמן: מצד שני, הוא אומר שאפשר לבקר אותו.
יעל גרמן: אני רואה בזה בכלל סתירה.
יעל גרמן: הדיון אצלך הוא דיון עקרוני, האם אנחנו רוצים ביקורת על הפרקליטות?
יעל גרמן: כולנו מסכימים שהיא גוף חשוב מאין כמוהו וצריך לשמור עליו, אבל דווקא מפני שהוא חשוב ודווקא משום שצריך לשמור עליו, צריך לשמור על אמון הציבור בו, והיום הציבור לא מאמין בפרקליטות וזאת לא רק בגלל תכניות הטלוויזיה, שגם לי יש ביקורת עליהן.