GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: אם יום שני הוא היום האחרון, תגישו ביום שני.
רומן גרביץ: בדיוק, ומזכירות הכנסת צריכה לעדכן את כולם, זה הכול.
ארבל אסטרחן: ועד סוף סדר-היום יצטרכו להגיש גם את העילה.
רונית חייקין יעקבי: של אותו יום רביעי.
ארבל אסטרחן: ועד יום ראשון ב-13:00 אפשר יהיה לחזור.
רונית חייקין יעקבי: אני רוצה לשאול שאלה.
רונית חייקין יעקבי: ביום ראשון ב-13:00, נניח שהגיש המחנה הציוני והגישו יש עתיד וישראל ביתנו.
רונית חייקין יעקבי: מי זכאי למשוך?
דוד ביטן: כל אחד שהגיש.
רונית חייקין יעקבי: אבל אז הוא מנטרל את המכסה.
דוד ביטן: אז אל תעשי את מה שאמרת.
דוד ביטן: אתם רוצים לשחק אותה?
דוד ביטן: אז מפסידים.
רונית חייקין יעקבי: אנחנו לא משחקים, אנחנו מעלים בעיה.
דוד ביטן: את אמרת אני אגיש.
דוד ביטן: אז אמרנו אם את מגישה סתם – לדעתי, אפשר לבטל את הנושא הזה.
דוד ביטן: תגישו רק אם זה מתאים, אל תגישו סתם.
דוד ביטן: נתתי לך עד 11:00, מה הבעיה?
רומן גרביץ: ממילא אנחנו תלויים במחנה הציוני.
דוד ביטן: תכתבי שאם הרוב חוזר בו, אין בעיה.
דוד ביטן: הרוב.
ארבל אסטרחן: הרוב יכולים לחזור.
דוד ביטן: כמו הרוב של ההגשה, יהיה רוב.
רונית חייקין יעקבי: הרוב של סיעות האופוזיציה.
רונית חייקין יעקבי: אז אתה דופק את רומן.
רונית חייקין יעקבי: זו טעות.
יאיר פז: מה פתאום?
יאיר פז: אנחנו יותר גדולים מכולם.
רומן גרביץ: בדיוק, אתם קובעים את - - -
רונית חייקין יעקבי: לא, אם אתה אומר רוב מסיעות האופוזיציה, אתה שוב דופק את ישראל ביתנו.
דוד ביטן: לא, רוב המנדטים.
דוד ביטן: במנדטים.
ארבל אסטרחן: סיעות שחבריהן מהווים רוב מחברי - - -
דוד ביטן: כמו שבהגשה עשינו רוב, גם פה רוב.
רומן גרביץ: בדיוק, אותו דבר.
רומן גרביץ: אני תלוי בהם.
רונית חייקין יעקבי: אז רק שנייה, אז למחנה הציוני יש וטו על הכול, ואז ישראל ביתנו ואני הכי מקופחים.
דוד ביטן: מה לעשות שהם יותר גדולים מכם?
דוד ביטן: את יודעת, יש גם תוצאה של בחירות.
דוד ביטן: לא חשבת על זה פעם?
דוד ביטן: לא חשבת שהבוחרים נתנו להם קצת יותר מכם?
דוד ביטן: זה ששמו את יושב-ראש מרצ ראש ממשלה, זה משהו אחר.
דוד ביטן: כי הם פראיירים, אבל מה זה שייך?
יאיר פז: אם יש עתיד וישראל ביתנו חוברים – לא זוכר, הכול ביחד – ועוברים אותנו, זה נחשב שהם יותר מאתנו?
דוד ביטן: אי-אפשר בלעדיכם.
רומן גרביץ: אי-אפשר.
ארבל אסטרחן: 30.
דוד ביטן: 30?
יאיר פז: למשותפת ול - - - יש יותר.
איילת נחמיאס ורבין: הוא יקום בבוקר וילך לעבוד עם המשותפת.
יאיר פז: איילת, זה חשוב, כי למשותפת ויש עתיד יש יותר מאתנו, והם יכולים ביחד - - -
רונית חייקין יעקבי: לכן ישראל ביתנו, עוד פעם, היא לא יוצאת בסדר.
דוד ביטן: נראה לך שישראל ביתנו ישתפו פעולה עם הערבים?
דוד ביטן: אי-אפשר לפתור את כל הבעיות.
רומן גרביץ: ב-11:00 מזכירות הכנסת מודיעה שהם מחליטים – בסדר, אז הם הרוויחו במקום בערב, ארבע שעות.
דוד ביטן: אני לא רואה את ישראל ביתנו משתפת פעולה עם הרשימה המשותפת, אבל הכול יכול להיות.
רומן גרביץ: אז בשעה 11:00 המזכירות מחליטה - - -
איילת נחמיאס ורבין: מבחינתי זה בסדר.
דוד ביטן: חבר'ה, אם יעשו דווקא הסיעות – אתם צריכות להסתדר ביניכן, הרי זה ברור מאליו.
איילת נחמיאס ורבין: נכון, אתה צודק, דוד.
איילת נחמיאס ורבין: זה יותר סביר.
רונית חייקין יעקבי: רומן, מבחינתך זה לא טוב.
רונית חייקין יעקבי: בסיטואציה הזאת אתה לא יוצא טוב.
רומן גרביץ: אני אף פעם לא יוצא טוב.
ארבל אסטרחן: אותו דבר יהיה אפשר להגיש אי-אמון בפגרה עד שעת נעילת הישיבה ביום כינוס פגרה, ואז יהיה ביום שני של המושב, כמו היום, נסדר גם את השעות שמתאימות לזה.
ארבל אסטרחן: פה יש הערה שגם ישראל ביתנו הכניסה בישיבה הקודמת, ב-(ד)(4).
ארבל אסטרחן: לא נמסרה ההודעה לפי סעיף קטן זה – זאת אומרת שמבקשים מועד – במשך 30 ימים, רשאית כל סיעה למסור הודעה כאמור.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, גם סיעה קטנה תוכל לבקש אי-אמון אם רוב הסיעות לא הודיעו.
ארבל אסטרחן: ואולם מסרו לאחר מכן רוב סיעות האופוזיציה – ישראל ביתנו ביקשו, ואחר-כך רוב חברי סיעות האופוזיציה ביקשו גם להצטרף לאי-אמון, תידון ההצעה להביע אי-אמון בממשלה במועד שעליו הודיעו סיעות האופוזיציה כאמור.
ארבל אסטרחן: כי הרעיון היה שאם הם לא מביעים אי-אמון בכלל, לאפשר - - - אבל אם הם כן מביעים, הם ייקבעו את המועד, הרוב.
דוד ביטן: נשמע הגיוני.
ארבל אסטרחן: הצעה להביע אי-אמון בסיום הדיון בסעיף שעומד על סדר-היום – זה כמו היום.
ארבל אסטרחן: זה יידחה בשבוע, אלא אם הממשלה מבקשת הצבעה מיד וכתוב מי יכול לייצג את הממשלה.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ו): אם ההצעה הוגשה בצירוף חתימות של 61 ח"כים, יתקיים הדיון בפתיחת ישיבת הכנסת במועד שיקבע יו"ר הכנסת בכל אחד מימי ישיבות הכנסת, לא רק יום שני, בהקדם האפשרי, ולא יאוחר משבוע מיום הגשת ההצעה.
ארבל אסטרחן: זה כתוב בחוק היסוד, חוזרים על זה כאן.
ארבל אסטרחן: ולא תחול על זה המגבלה.
ארבל אסטרחן: ברגע שיש 61 שחתמו על אי-אמון - - - היום כתוב שאם 61 מגישים בפגרה, צריך לדון בין שבוע ל-21 ימים.
ארבל אסטרחן: את זה אומר היום התקנון.
ארבל אסטרחן: הסעיף הזה סותר את חוק היסוד, ולכן ועכשיו התקנון יגיד בתוך שבעה ימים, כמו חוק היסוד.
ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (ז) יש רק תוספת אחת קטנה.
ארבל אסטרחן: אם זה אי-אמון בסוף נושא, תהיה הצבעה אחת, כמו היום, אבל אם היו 61 חתימות בסוף נושא, נותנים למיועד לעמוד בראשות הממשלה לדבר 15 דקות.
ארבל אסטרחן: זה רק כשיש 61 חתימות.
ארבל אסטרחן: בסעיף (ח) אין שינויים.
ארבל אסטרחן: סעיף (ט) מדבר על סדר-היום באי-אמון, כשזה סעיף על סדר-היום, בימי שני.
ארבל אסטרחן: כמו היום, הסיעה שהציעה, מנמקת עשר דקות.
ארבל אסטרחן: אם היו 61 חותמים, 15 דקות לראש הממשלה המיועד.
ארבל אסטרחן: אם כמה הצעות, זה מנומק לפי הגודל, כמו היום.
ארבל אסטרחן: הממשלה משיבה.
ארבל אסטרחן: אם הוגשו כמה הצעות, היא תציג את תשובתה לאחר כל אחת, אלא אם הן בנושא אחד.
ארבל אסטרחן: מי יכול להשיב?
ארבל אסטרחן: רק אחד השרים.
ארבל אסטרחן: נמחק מפה סגן שר, זאת הייתה בקשה של המחנה הציוני.
ארבל אסטרחן: סגן שר לא יוכל יותר להשיב לאי-אמון.
ארבל אסטרחן: אחרי תשובת הממשלה יהיה דיון סיעתי שלוש דקות.
ארבל אסטרחן: אם זה כמה הצעות, יהיה דיון סיעתי משולב.
ארבל אסטרחן: פה אני לא הייתי בטוחה כמה זה - - - לדיון הסיעתי המשולב.
איילת נחמיאס ורבין: אה, נכון, אני רואה, כן.
ארבל אסטרחן: את יודעת כמה זמן אם זה דיון סיעתי משולב בכמה הצעות?
רונית חייקין יעקבי: לדעתי, זה אותו דבר.
ארבל אסטרחן: זה גם שלוש דקות?
רונית חייקין יעקבי: לדעתי, אותו דבר.
ארבל אסטרחן: סיעה שחבר מטעמה נימק לא תשתתף בדיון הסיעתי, אלא אם הוא משולב, זה זהה גם היום.
ארבל אסטרחן: סדר ההצבעה הוא כמו היום, זאת אומרת, אם היו כמה הצעות, מצביעים לפי גודל הסיעות, ואם התקבלה ההצעה ברוב דעות של חברי הכנסת, לא יצביעו על יתר הצעות.
ארבל אסטרחן: רק שאלה אחת של הוראת המעבר, ממתי יתחיל העניין של המכסות?
ארבל אסטרחן: אמרנו שזה עד סוף הכנסת ה-20.
דוד ביטן: לא, איזו, זו?
דוד ביטן: מעכשיו.
ארבל אסטרחן: אבל אמרנו עשר למושב, אנחנו באמצע מושב עכשיו.
דוד ביטן: אז לפי היחס.
איילת נחמיאס ורבין: מה החלק היחסי?
קריאה: כן, מה החלק היחסי?
דוד ביטן: מתי המושב הזה מסתיים?
ארבל אסטרחן: אחרי סוכות, באוקטובר.
רונית חייקין יעקבי: מושב זה עד אוגוסט.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אנחנו יוצאים לפגרה.
דוד ביטן: תכתבי שהוא יחול באופן מידי לפי היחס לגבי המושב הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אם מותר לי להציע, תרשו לי להציע, אולי נתחיל את זה מהכנס הבא?
איילת נחמיאס ורבין: בגלל שאנחנו כבר חודש וחצי לפני סיום הכנס הזה - - -
ארבל אסטרחן: המספר הוא עשר במושב.
איילת נחמיאס ורבין: הוא על המושב, נכון.
ארבל אסטרחן: כמה היו בכנס הזה?
איילת נחמיאס ורבין: אבל אז חצי-חצי בין כנס לכנס, למרות שכנס הקיץ הוא קצר.
דוד ביטן: יש לנו בעיה, מה עשינו?
דוד ביטן: זה יחול משנה הבאה.
איילת נחמיאס ורבין: אז נניח שזה שני-שליש ושליש?
איילת נחמיאס ורבין: אז באופן תיאורטי - - -
דוד ביטן: - - - עשר, אז לא עשינו כלום.
ארבל אסטרחן: במושב הזה כבר היו עשר.
דוד ביטן: במושב הזה כבר היו – אז לא.
דוד ביטן: אני אומר, מה נשאר?
איילת נחמיאס ורבין: לכן אני מציעה.
דוד ביטן: שיהיה פייר.
דוד ביטן: שיהי פייר.
רונית חייקין יעקבי: אז תעשה מאוקטובר 2016.
דוד ביטן: כמה נשאר עד סוף המושב?
ארבל אסטרחן: התיקון יעבור רק בעוד שבועיים.
דוד ביטן: אז חצי, חמש.
דוד ביטן: שש.
דוד ביטן: עד אוקטובר שש.
איילת נחמיאס ורבין: זה סביר.
איילת נחמיאס ורבין: כן, זה פייר.
רומן גרביץ: אבל בקיץ יהיו רק חמש.
דוד ביטן: זה פייר.
איילת נחמיאס ורבין: זה פייר.
איילת נחמיאס ורבין: זה יעבור רק בעוד שבועיים, הוא הלך לקראתנו.
איילת נחמיאס ורבין: זה שליש ושני-שליש.
רומן גרביץ: לא, לא.
יאיר פז: - - - מזה ארבע פעמים.
דוד ביטן: לא, מהמושב - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, מהמושב הבא.
דוד ביטן: אנחנו יוצאים לפגרה.
דוד ביטן: אחרי הפגרה, יש לך שש.
דוד ביטן: גם בפגרה את יכולה לזמן.
רונית חייקין יעקבי: איילת, ממאי.
איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שזה בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שהוא היה בסדר גמור.
איילת נחמיאס ורבין: הוא קיבל את ההצעה שלי והלך לקראתנו – שליש ושני-שליש, בסדר גמור.
איילת נחמיאס ורבין: רומן, אני אמרתי ישר שזה בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: אתם פשוט מערערים אותי כשאני כבר אומרת שמשהו בסדר.
רונית חייקין יעקבי: אנחנו מתחילים את זה מה - - - בקיץ.
דוד ביטן: כמה יש לנו?
ארבל אסטרחן: חודשיים וחצי.
דוד ביטן: אבל זה כולל הפגרה.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל בפגרה אין אי-אמון.
דוד ביטן: אמרנו שיש.
איילת נחמיאס ורבין: תיאורטית אפשר להגיש.
ארבל אסטרחן: אם 61 מגישים.
איילת נחמיאס ורבין: חבר'ה, תקשיבו, זה בסדר שש.
איילת נחמיאס ורבין: שש.
איילת נחמיאס ורבין: אמרת שש.
דוד ביטן: טעיתי.
דוד ביטן: אתם רוצים שיהיו לי בעיות בקואליציה?
דוד ביטן: חצי, מה אתם רוצים?
דוד ביטן: חצי, איילת, באמת.
ארבל אסטרחן: - - - שני כנסים - - - חמש.
ארבל אסטרחן: זה פועל לטובתכם, כי זה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אל תגיד באמת.
איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שהיית בסדר, אז עכשיו - - -
ארבל אסטרחן: התחילה היא בכנס הבא.
דוד ביטן: העירו לי שזה - - -
ארבל אסטרחן: - - - ב-22 במאי.
יעל כהן-פארן: מה-8-7 במאי עד ה-7 באוגוסט.
דוד ביטן: עכשיו שעת שאלות.
ארבל אסטרחן: רק להגיד, התחילה היא מהכנס הבא, ויהיו חמש עד סוף המושב.
דוד ביטן: רק הפעם.
דוד ביטן: אחר-כך יהיו עשר.
ארבל אסטרחן: אחר-כך עשר, נכון.
רומן גרביץ: ואז מאוקטובר עד אוקטובר זה עשר.
ארבל אסטרחן: התיקונים שנוגעים לחוק היסוד הם תיקוני קבע.
ארבל אסטרחן: רק המכסות הם תיקונים עד סוף הכנסת ה-20.
רונית חייקין יעקבי: יש לי שאלה, אני פספסתי.
רונית חייקין יעקבי: בפגרה אנחנו מגישים 61 ותוך שבוע הוא חייב לקבוע את זה?
ארבל אסטרחן: בכל זמן.
ארבל אסטרחן: אם 61 הגישו, בתוך שבוע היו"ר חייב לקבוע.
דוד ביטן: שעת שאלות.
דוד ביטן: שעת שאלות זה הרבה יותר פשוט.
ארבל אסטרחן: נכון, זה הרבה יותר פשוט.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שלא היו שינויים מאז שהקראנו את זה בישיבה הקודמת.
ארבל אסטרחן: אני פשוט אקרא את זה מהר, וגם פה צריך להגיד מתי התחילה.
ארבל אסטרחן: (א) "ועדת הכנסת תקבע לכל מושב" – שוב, מושב זה שני כנסים – "עשרה מועדים, שיכול שיהיו בכל אחד מימי ישיבות הכנסת, שבהם יישאלו ראש הממשלה או שר אחר שאלות בידי חברי הכנסת על עניינים שבתחום תפקידם וישיבו עליהן, והכול במסגרת זמן שלא תעלה על שעה.
ארבל אסטרחן: ראש הממשלה או שר אחר לא יוזמנו לשעת שאלות יותר מפעם אחת במושב.
ארבל אסטרחן: (ב) מסגרת הזמן לכל שאלה – שתי דקות, ולכל תשובה – שלוש דקות.
ארבל אסטרחן: (ג) יו"ר הישיבה יקבע את סדר השואלים, ובלבד שמספר השואלים מקרב חברי סיעות האופוזיציה יהיה לכל הפחות שלושה רבעים מהשואלים; חבר הכנסת המבקש לשאול יצביע ממקומו באולם המליאה ויהיה רשאי לשאול פעם אחת בלבד".
ארבל אסטרחן: לא כתוב שאלה אחת, אלא פעם אחת.
ארבל אסטרחן: הייתה על זה התלבטות.
ארבל אסטרחן: (ד) "סיעות האופוזיציה שמספר חבריהן מהווה רוב מקרב חברי האופוזיציה יודיעו למזכיר הכנסת לפחות שבועיים לפני כל מועד שעת שאלות מיהו השר שיוזמן לאותו מועד; הודיעה הממשלה" – אולי צריך להגיד הודיעה הממשלה באמצעות מזכיר הממשלה, זה מונח שמופיע בהרבה מקומות – "כי השר שהוזמן לא יוכל להשתתף במועד שנקבע, תקבע ועדת הכנסת מועד חדש לא יאוחר משבועיים מהמועד המקורי, ודחייה כאמור תיעשה פעם אחת בלבד לגבי אותו שר ולא תשנה את המועדים האחרים שנקבעו לשעת שאלות.
ארבל אסטרחן: (ה) השיב שר בשעת שאלות כי עליו לקיים בירורים לפני מתן תשובה עניינית, יקבע יושב ראש הכנסת, בתיאום עם השר, מועד למתן תשובות כאמור, בתוך שבוע ממועד שעת השאלות".
ארבל אסטרחן: צריך לשים לב, זה מועד קצר למדי.
ארבל אסטרחן: יו"ר הוועדה, אתה שם לב לשבוע הזה?
ארבל אסטרחן: צריך לשים לב שהמועד לבירורים – אם שר אומר אני צריך לבדוק, אז כתוב שיו"ר הכנסת יקבע בתיאום אתו מועד למתן תשובות בתוך שבוע לבדיקות שהוא צריך לעשות.
דוד ביטן: אני חושב קצת יותר, עשרה ימים.
רונית חייקין יעקבי: תכתבי עשרה ימים.
ארבל אסטרחן: ביקשו לכתוב בתיאום עם השר, אבל מה זה תיאום?
ארבל אסטרחן: תיאום זו תמיד מילה שהיא בעייתית.
דוד ביטן: בתיאום עם השר לגבי המועד, אבל לא יותר מעשרה ימים.
דוד ביטן: אז תכתבי שאם השר - - -
ארבל אסטרחן: בתיאום בתוך עשרה ימים.
ארבל אסטרחן: בתיאום זה אומר שזו לא הסכמה שלו.
דוד ביטן: אז תכתבי בתיאום עם השר במידת האפשר.
רונית חייקין יעקבי: מקסימום עשרה ימים.
איילת נחמיאס ורבין: והמקסימום הוא בכל מקרה עשרה ימים?
ארבל אסטרחן: נכון, המקסימום הוא עשרה ימים.
דוד ביטן: אם הוא לא מצליח לתאם, שיקבע לבד.
ארבל אסטרחן: "(ו) על השאלות והתשובות יחולו הוראות סעיף 47 לעניין שאילתה פסולה וסירוב להשיב" – זה הטעמים על כל שאילתה מתי שר יוכל לא להשיב, ביטחון המדינה, דברים שלא בסמכותו, דברים תיאורטיים וכולי.
ארבל אסטרחן: אבל במקום שם יש סמכות ליו"ר הכנסת לקבוע, פה זה יהיה יו"ר הישיבה, כי במקום הוא אמור להשיב.
דוד ביטן: עד עכשיו רק בג"ץ הצליח להביא את ראש הממשלה לשאלות ותשובות.
דוד ביטן: עכשיו אתם יכולים.
איילת נחמיאס ורבין: יש לי שאלה, אפרופו ראש הממשלה.
ארבל אסטרחן: - - - תסיים, גם זה רק בתקופת הכנסת ה-20, נכון?
ארבל אסטרחן: וצריך להגיד מתי התחילה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל יש פה שאלה מהותית.
איילת נחמיאס ורבין: יש לנו ראש ממשלה שמחזיק כרגע בארבעה תיקים.
דוד ביטן: את יכולה אותו דבר, מהמושב - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, תגידו לי רגע, ראש ממשלה שמחזיק בארבעה תיקים בכנסת הזאת, נכון להיום - - -
רונית חייקין יעקבי: אז תביאי אותו ארבע פעמים.
רונית חייקין יעקבי: זה בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, את מוכנה לא להפריע לי?
רונית חייקין יעקבי: ארבע פעמים תביאי אותו.
איילת נחמיאס ורבין: רונית, זה צריך להיות כתוב בצורה מפורשת.
איילת נחמיאס ורבין: ראש ממשלה, לצורך העניין, מחזיק בארבעה תיקים מאוד נכבדים.
איילת נחמיאס ורבין: אם הזמנתי אותו כראש ממשלה, כשר תקשורת, כשר כלכלה, כשר חוץ, הוא חייב לבוא.
רונית חייקין יעקבי: הוא חייב לבוא ארבע פעמים.
איילת נחמיאס ורבין: זאת בעיה.
איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר לעשות את הדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין, אי-אפשר לעשות את המהלך הזה בלי להבין מה זה אומר.
איילת נחמיאס ורבין: כי בניגוד לתשובות שאנחנו מקבלים מהשר המקשר, זה מקרה שאנחנו יכולים לקבל תשובות מהשר המקשר.
ארבל אסטרחן: יכול להיות גם מצב שאדם אחד הוא בשני משרדים.
איילת נחמיאס ורבין: ארבל, אני אומר לך עוד משהו.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומר לך עוד משהו.
איילת נחמיאס ורבין: ראש ממשלה החזיק במשרד הכלכלה עד לפני שבועיים באופן טנטטיבי, כך אני קוראת לזה.
איילת נחמיאס ורבין: עד - - - בתיקים, עד ל- - -.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו הוא שר הכלכלה מבחינתי.
איילת נחמיאס ורבין: הוא הבן אדם שאותו אני שואלת שאילתות.
איילת נחמיאס ורבין: יש פה בעיה.
דוד ביטן: ראש ממשלה אישר את הנוסח.
רונית חייקין יעקבי: לדעתי הוא לא שם לב.
איילת נחמיאס ורבין: הוא שוכח.
יאיר פז: שהוא מחזיק בארבעה תיקים?
יעל כהן-פארן: מה שמופיע כאן, שראש הממשלה או שר אחר לא יוזמנו לתת יותר משאילתה אחת.
איילת נחמיאס ורבין: יעל, בגלל זה אני שואלת את השאלה.
דוד ביטן: ראש הממשלה פה בא כראש ממשלה לענות על כל מיני דברים, לאו דווקא על משרד זה או אחר.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אם אני רוצה לזמן את שר הכלכלה?
איילת נחמיאס ורבין: הרי זה אותו בן אדם.
דוד ביטן: שר הכלכלה זה לא יהיה, חבר'ה.
רונית חייקין יעקבי: למה?
דוד ביטן: שר הכלכלה, במאת האחוזים, עובר.
דוד ביטן: הבעיה היא משרד החוץ.
דוד ביטן: אבל על משרד החוץ בכל מקרה הוא עונה כראש ממשלה.
איילת נחמיאס ורבין: הוא שר החוץ.
יעל כהן-פארן: מותר להביא אותו פעם אחת רק, זו הבעיה.
ארבל אסטרחן: מה קורה כשדרעי היה שר הפנים ושר הנגב?
ארבל אסטרחן: אפשר להזמין אותו פעמיים?
איילת נחמיאס ורבין: דוד, אני יכולה את ראש הממשלה - - -
רונית חייקין יעקבי: להזמין פעמיים את רוצה.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, לפי הנוסח הזה, אחת משתי אפשרויות, זה דיכוטומי - - -
דוד ביטן: יותר מפעם אחת, לא.
דוד ביטן: זה הולך אישי, זה לא משרדי.
איילת נחמיאס ורבין: ארבל, תקשיבו רגע.
איילת נחמיאס ורבין: זה דיכוטומי.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לקבל פה החלטה, או לחילופין, שאתה תחזור אלינו עם תשובות.
איילת נחמיאס ורבין: או שאני יכולה להזמין את ראש הממשלה פעם אחת, או שאני יכולה להזמין את כל אחד מהתיקים שבהם הוא מחזיק כשר במשרד.
דוד ביטן: לא, לא, זה הסיכום.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת המשמעות.
דוד ביטן: זה הסיכום.
דוד ביטן: הסיכום הוא במפורש לפי שר ולא לפי תיק.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא מחזיק בארבעה תיקים.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, הוא מחזיק בארבעה תיקים.
יאיר פז: ארבל, זה לא הגיוני.
יאיר פז: לא יכול להיות שהוא יגיע לבג"ץ כשר כלכלה, ולא יגיע לכנסת כשר כלכלה.
דוד ביטן: - - - תשאלו על הכול.
איילת נחמיאס ורבין: יש שאלות שאני שואלת אותו כמי שמוביל את הממשלה, ויש - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל אין מה לעשות.
דוד ביטן: אז מה, כל תיק קטן - - -
איילת נחמיאס ורבין: דוד, מה זה כל תיק קטן?
איילת נחמיאס ורבין: אם הוא היה מחזיק במשרד ראש הממשלה במשרד - - -
רומן גרביץ: כבוד היושב-ראש, דוגמה אחרת.
רומן גרביץ: השר אלקין, השר לענייני ירושלים - - - מזמינים אותו בתור שר לענייני ירושלים ושר הקליטה?
איילת נחמיאס ורבין: רגע, רומן.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, הרבה ראשי ממשלה החזיקו בתיק ראש הממשלה ובתיק הביטחון.
איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר להגיד - - -
דוד ביטן: אני לא מתקן כמעט כלום.
דוד ביטן: אמרתי, זה הסיכום.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, חוץ זה לא זוטי דברים, וגם לא כלכלה.
איילת נחמיאס ורבין: אלו שני משרדים גדולים.
ארבל אסטרחן: יש גם שרים אחרים שיש להם שני משרדים.
ארבל אסטרחן: השאלה היא - - -
איילת נחמיאס ורבין: תקשיבי רגע, יש מעט מאוד - - -
דוד ביטן: שר התחבורה וגם המודיעין – תשאלו אותו על הכול, גם על זה וגם על זה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא אותו מקרה, זה לא דומה.
איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו, הוא מחזיק בשלושה משרדי ענק, ויסלח לי רגע משרד התקשורת, שאני מאוד מחשיבה אותו, הוא משרד קטן בהרבה.
איילת נחמיאס ורבין: אלו שלושה משרדים מאוד גדולים.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא שהוא מחזיק במשרד הפריפריה או במשרד הנגב והגליל.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, אם היית אומר לי הנגב והגליל, הייתי אומרת אוקיי, אני מכבדת את זה.
איילת נחמיאס ורבין: גם המשרד למודיעין אסטרטגי, עם כל הכבוד שאני מייחסת לו, עיקר עבודתו של שר התחבורה ישראל כץ היא במשרד התחבורה, ועל זה אין עוררין, גם אם יש לי ויכוחים אתו.
איילת נחמיאס ורבין: דרעי – דרעי הוא גם שר הפנים, הם גם שר הנגב והגליל, וגם שר הפריפריה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אלו לא אותם סדרי גודל, דוד.
איילת נחמיאס ורבין: משרד החוץ הוא אחד מהמשרדים הכי חשוב, אחד המשרדים הגדולים.
דוד ביטן: ראש הממשלה מטפל בחוץ, תמיד.
דוד ביטן: דרך אגב, גם אם היה שר חוץ, הייתם שואלים את ראש הממשלה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, דוד, זה ראש הממשלה.
איילת נחמיאס ורבין: זה שיש לו שיטה קצת טיראנית – הוא צודק, הוא רוצה לסיים את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זו שיטה טיראנית קצת.
איילת נחמיאס ורבין: יש לו שיטת ניהול קצת טיראנית – לא איראנית, טיראנית, שזה יהיה ברור לפרוטוקול, לא אמרתי איראנית, חס וחלילה.
ארבל אסטרחן: צריך לכתוב אף אם הוא מכהן ביותר ממשרד אחד כדי - - -
דוד ביטן: לא, אנחנו לא הולכים לפי משרדים.
דוד ביטן: כתוב: כל שר לא יוזמן יותר מפעם אחת.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת לא ההסכמה.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, זאת לא ההסכמה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת לא ההסכמה.
דוד ביטן: זו ההסכמה.
דוד ביטן: אני מוכן - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא ככה.
דוד ביטן: אני מוכן ללכת בצורה שונה קצת, וזה כפוף לזה שאני צריך לאשר את זה.
דוד ביטן: זה עבר את ראש הממשלה, במיוחד שעת שאלות.
דוד ביטן: אני מוכן שאם שר מחזיק ביותר מתיק אחד, הוא יופיע פעם אחת, ואנחנו נוסיף קצת בזמן.
דוד ביטן: לא שעה, קצת יותר.
דוד ביטן: וזה פותר את הבעיה.
דוד ביטן: אז תכינו לו שאלות גם על המשרדים האחרים.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה שעתיים.
איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, הבן אדם מחזיק ארבעה משרדים.
דוד ביטן: לא שעתיים.
דוד ביטן: אנחנו רוצים לגמור.
דוד ביטן: אם לא, אז לא צריך, נשאיר את זה ככה.
ארבל אסטרחן: כמה זמן?
איילת נחמיאס ורבין: כמה זמן?
דוד ביטן: בואו נשב.
דוד ביטן: זה הסיכום, אני מוכן להוסיף קצת זמן, זה הכול.
דוד ביטן: אבל להגיד לי עוד שעה, זה לא יהיה.
איילת נחמיאס ורבין: דוד, אז בוא נשב.
איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה לדבוק בהסכמות.
איילת נחמיאס ורבין: העליתי בעיה אמתית.
דוד ביטן: אלו ההסכמות.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, דוד, זה לא פייר.
איילת נחמיאס ורבין: כי אני יושבת פה במלוא הרצינות - - -
דוד ביטן: אז אני מוכן לקבל את הטענה.
דוד ביטן: הטענה שלך נשמעת לי הגיונית.
דוד ביטן: אני אומר – כמובן, אני צריך לקבל על זה אישור, את זה ראש הממשלה ביקש לראות – דבר מאוד פשוט, אני מוכן להוסיף זמן.
דוד ביטן: על כל משרד, עוד זמן מעבר לשעה, אבל לא זמן שהוא ישב כל היום.