GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: כל עוד יש תיקו בסקרים כמו היום לא יהיו שום בחירות.
דוד ביטן: אין טעם בבחירות, ואז נחזיק עד 2019.
דוד ביטן: אתם רוצים בחירות?
דוד ביטן: תגידו למינה צמח בידיעות שתעשה קצת שינויים.
איילת נחמיאס ורבין: הנה, עכשיו היא מכניסה את הערבים.
מרב מיכאלי: רוברט רוצה להעלות נקודה חשובה.
רוברט אילטוב: דיברנו עכשיו עם מרב, ויש לנו בעיה.
רוברט אילטוב: בהצעות אי אמון אני חייב לתאם את המועד - -
דוד ביטן: רק את המועד.
דוד ביטן: ואז חובה שיהיה רוב.
רוברט אילטוב: ואם אני לא יכול לתאם את המועד הזה?
דוד ביטן: אז הם קובעים מועדים ואתה מגיש אי אמון במועד הזה.
רוברט אילטוב: אז אני לא יכול להגיש אי אמון.
<ארבל אסטרחן: אתה הגשת – זה יעלה במועד שהרוב רצה.
רוברט אילטוב: בגלל המועד או בגלל דברים אחרים אני לא יכול להצביע עם כל האופוזיציה כי אני ימין והם שמאל.
מיכל רוזין: נכון, צודק.
רוברט אילטוב: ואני בעצם נפגע.
דוד ביטן: למה אתה לא יכול להגיש?
דוד ביטן: אתה מגיש הצעת אי אמון בנושא שאתה רוצה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל אם - - - תומכים בו אז הוא לא יכול.
מרב מיכאלי: יש פה בעיה אמתית.
דוד ביטן: יש פה בעיה אחת שלא שמנו לב אליה – מה קורה במצב שהרוב באופוזיציה לא רוצים להגיש הצעות אי אמון.
דוד ביטן: אז אי אפשר להגיש הצעות אי אמון.
דוד ביטן: זאת אומרת אנחנו צריכים להוסיף סעיף שלפיו אם לא הוגש בתוך חודש אז גם מיעוט יכול להגיש.
<ארבל אסטרחן: בחודש מסוים או כמו שאמרת קודם, שלושים יום מהיום שהם הגישו?
<ארבל אסטרחן: בחודש מסוים.
דוד ביטן: במצב שהם לא רוצים להגיש אי אמון בממשלה.
<ארבל אסטרחן: אם בחודש מסוים לא ביקשו רוב סיעות האופוזיציה אז כל סיעת אופוזיציה תוכל.
רוברט אילטוב: לא שלושים יום – חמישה עשר יום.
דוד ביטן: לא, שלושים כי זה עשר הצעות לשנה.
מיכל רוזין: אבל אז זה לא רלוונטי.
מיכל רוזין: אז הוא ממילא יכול לחכות למועד.
דוד ביטן: מה שאמרת – אמרתי - - -
<ארבל אסטרחן: אם בפברואר לא ביקשו אז במרס יכולה גם סיעה אחרת?
רוברט אילטוב: המכסה נשארת לאותן הסיעות אותה מכסה?
דוד ביטן: לא, עשר הצעות, אבל זה לא מונע ממך את המכסה שאתה יכול להצהיר על הצעת חוק כהצעת אי אמון.
דוד ביטן: עדיין זה נשאר.
דוד ביטן: זה לא ממש עשר.
דוד ביטן: יכולים להגיש גם עשרים או שלושים.
דוד ביטן: אתה יכול להגיד, למשל, שעל חוק המישוש אתה רוצה להגיש הצעת אי אמון.
דוד ביטן: לסיעה גדולה בלי הגבלה באמת.
דוד ביטן: אני לא רציתי שיהיה מותר מעבר לעשר הצעות.
דוד ביטן: רציתי להגביל את זה לעוד חמש הצעות, אבל מרב התעקשה וויתרנו לה.
רוברט אילטוב: מה הסיכום הסופי?
דוד ביטן: קיבלנו את העמדה של האופוזיציה בעניין הזה.
<ארבל אסטרחן: אפשר להפוך כל הצבעה לאי אמון?
יוסף ג'בארין: כל הצבעה זה לא מעשי.
יוסף ג'בארין: מי משתמש בזה?
יוסף ג'בארין: השתמשנו בזה פעם?
מיקי רוזנטל: משתמשים בזה אבל - - - ביבי משתמש בזה הרבה.
רוברט אילטוב: מה הוחלט לגבי הבקשה שלי?
<ארבל אסטרחן: אם במשך חודש רוב סיעות האופוזיציה לא ביקשו אי אמון - -
דוד ביטן: אם יש תאריך אתה מתביית על התאריך.
רוברט אילטוב: לא, לגבי תיאום.
דוד ביטן: לא, אי אפשר.
דוד ביטן: חייבים לתת רוב.
דוד ביטן: אין דרך.
רוברט אילטוב: אבל אני לא יכול.
דוד ביטן: מה אתה רוצה, שאם אין תיאום לא יהיה בכלל?
<ארבל אסטרחן: אם הם קבעו מועד הנושא של יתוסף.
רוברט אילטוב: בתחילת הקדנציה הזאת היה אירוע שלא תיאמו אתנו את סוגיית חלוקת הוועדות כי היה להם רוב בין קואליציה לאופוזיציה, ואני נשארתי בלי ועדות.
רוברט אילטוב: אז הם לא מתאמים אתי, מה אני עושה?
דוד ביטן: אני אסביר לך מה ההבדל.
דוד ביטן: הוועדות זה דבר אחד – אם לא תיאמו אתך נפגעת, וכאן אתה לא נפגע בכלום.
רוברט אילטוב: שמאל החליט לפגוע בימין בתוך האופוזיציה - -
דוד ביטן: תן לי לענות.
דוד ביטן: הם רק קובעים את המועד.
דוד ביטן: במועד ההוא גם אתה יכול להגיש הצעת אי אמון, אין בעיה.
מיכל רוזין: אבל הוא צריך לחכות עכשיו שלושים יום כי אנחנו לא רוצים, ואחרי שבוע יש לו משהו בוער שהוא רוצה להעלות.
דוד ביטן: זה ה - - -
דוד ביטן: אז תשכנעו זה את זה.
דוד ביטן: סיימנו להסביר.
דוד ביטן: מה אתם רוצים – לדחות או לא לדחות?
יוסף ג'בארין: כן, לדחות לפחות בשבוע.
יוסף ג'בארין: שלוש סיעות באופוזיציה מבקשות.
דוד ביטן: אני מצהיר לפרוטוקול שנותנים דחייה של שבוע.
דוד ביטן: אחרי שבוע הקואליציה לא מחויבת להצעה, ויכול להיות שתעביר - -
מיכל רוזין: אין דבר כזה בוועדת הכנסת.
דוד ביטן: עם כל הכבוד, גם לי יש מה להגיד.
דוד ביטן: הקואליציה לא מחויבת להצעה הזאת, ויכול להיות שהיא תעביר את ההצעה הזאת כפי שהיא בלי הסכמת האופוזיציה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאדוני צריך להיות מוכן לכותרות "הקואליציה מסרסת את האופוזיציה בכיפופי ידיים".
דוד ביטן: אנחנו ישבנו עם מרב הרבה זמן על העניין הזה - -
דוד ביטן: עם כל הכבוד אתם לא תגידו לי מה להגיד.
איילת נחמיאס ורבין: עלו פה עוד - - -
דוד ביטן: אני אומר מה העמדה שלנו.
דוד ביטן: העמדה שלנו פשוטה.
דוד ביטן: אנחנו מכבדים את הישיבה הזאת ואת ההסכמות בינינו, אבל אם בעוד שבוע תגידו לי "לא" אני אומר שאנחנו לא מחויבים לשום דבר ונעשה מה שאנחנו מבינים, כולל להעביר את ההצעה כפי שהיא.
איילת נחמיאס ורבין: אולי נביא עוד פתרונות?
דוד ביטן: ואני גם אומר שתיקונים לא יהיו מעבר למה שתיקנו.
דוד ביטן: מכיוון שהרבה מאוד תיקונים שביקשה מרב – והיא עדה פה.
דוד ביטן: אני נכנסתי לתמונה לפני כמה ימים, ורוב התיקונים בנוסח שהיא ביקשה היא קיבלה.
דוד ביטן: אני אומר משהו לא נכון, מרב?
מרב מיכאלי: הכול לפי - -
דוד ביטן: בישיבה הבאה נבוא רק להצבעה, לא לדיון.
דוד ביטן: דנו פה מספיק היום.
רועי פולקמן: למעט תיקונים - - -
דוד ביטן: לא יהיו תיקונים.
איילת נחמיאס ורבין: אז בשביל מה עוד שבוע?
דוד ביטן: יש תיקונים שהסכמנו עליהם.
דוד ביטן: עכשיו מרב תבוא ותגיד, שמרצ מבקשת ככה וככה – אין דבר כזה.
דוד ביטן: מה שהסכמנו הסכמנו.
מיכל רוזין: יש פה שלוש סיעות אופוזיציה שאומרות לך שהן לא מסכימות.
מיכל רוזין: אז אתה עושה את זה על ראשן.
דוד ביטן: מה לעשות שכל סיעות האופוזיציה לא שווים את המחנה הציוני עם עשרים וארבעה מנדטים?
מיכל רוזין: ועדיין תיקוני התקנון בכנסת - - -
דוד ביטן: ביחד אולי אתם שווים.
דוד ביטן: אז זאת ההחלטה של המחנה הציוני.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הכנסת לא מתנהלת בדורסנות.
דוד ביטן: זאת לא דורסנות.
דוד ביטן: אני אומר שאנחנו לא מחויבים, מה הבעיה?
דוד ביטן: אתם לא מחויבים, אז אם תתנו לי תשובה שלילית מה התוצאה של זה?
דוד ביטן: שאתם לא מוכנים לזה.
דוד ביטן: אז גם אנחנו לא מחויבים.
דוד ביטן: אבל אולי נתאהב בדבר הזה, ונאשר אותו בכל מקרה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל בהתנהלות היומיומית - -
דוד ביטן: מה אני אמרתי לא בסדר?
דוד ביטן: אם אתם נותנים לי תשובה שלילית זאת אומרת אתם לא מחויבים לזה.
דוד ביטן: אז ההסכמה היא בין שניים.
איילת נחמיאס ורבין: יש לי פחות בעיה עם זה.
איילת נחמיאס ורבין: יש לי יותר בעיה עם העובדה שאתה אומר שבשום פנים ואופן אם נצליח לשכנע את סיעות האופוזיציה האחרות במקרה כפוף לתיקון מסוים, לא להביא בפניך?
דוד ביטן: להביא אתם יכולים תמיד.
דוד ביטן: היחידה שיכולה להביא לי תיקונים זאת מרב.
איילת נחמיאס ורבין: אני מקבלת את זה.
מרב מיכאלי: אנחנו נשב ונראה אם אפשר בכל זאת להגיע להסכמה מחודשת באופוזיציה.
איילת נחמיאס ורבין: אל תפסול מראש את ההבנות שאולי נצליח להגיע אליהן.
איילת נחמיאס ורבין: 5.
איילת נחמיאס ורבין: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשע"ו-2016 לפני קריאה ראשונה
דוד ביטן: אני עובר לבקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשע"ו-2016 לפני קריאה ראשונה.
איילת נחמיאס ורבין: אני נרשמת לזכות דיבור.
דוד ביטן: אני רק רוצה לומר לכם דבר אחד.
דוד ביטן: בקריאה הראשונה אנחנו בדרך כלל הולכים לקראת הממשלה.
דוד ביטן: בקריאה שנייה ושלישית אנחנו פחות.
דוד ביטן: יש לי הרבה בקשות שמוגשות, ואני לא מאשר אותן.
דוד ביטן: למשל, היום הוגשה בקשה לגבי חוק המישוש.
דוד ביטן: לאחר שביררתי והבנתי שזה היה בוועדת חוקה במשך שלושה חודשים סירבתי.
דוד ביטן: אז זה לא יעלה היום.
דוד ביטן: אבל לגבי קריאה ראשונה – זה להתניע תהליך.
דוד ביטן: מה לא בסדר עם זה?
דוד ביטן: משרד הפנים, תסביר לנו מה הדחיפות בעניין הזה כרגע.
<דניאל סלומון: אנחנו מדברים על התיקון לחוק למניעת הסתננות שעוסק, בין היתר, בקיומו של מרכז השהייה בחולות, ובג"ץ נדרש לאחרונה בנושא הזה ב-11 באוגוסט, והכשיר אמנם את החוק אבל פסל אותו חלק שנגע אך ורק למשך השהייה שמסתנן יכול לשהות במרכז השהייה בחולות.
<דניאל סלומון: החוק דיבר על מקסימום של עשרים חודשים, ובית המשפט קבע שזאת תקופה ממושכת מדי.
דוד ביטן: אולי זה לפי הוראת בית המשפט.
דוד ביטן: כמה זמן בית המשפט נתן לנו לתקן את זה?
<דניאל סלומון: שישה חודשים.
<דניאל סלומון: אם עד 11 בפברואר החוק לא מתוקן חולות ייסגר.
דוד ביטן: אז יש סיבה לאשר.
דוד ביטן: באמת הפעם יש.
איילת נחמיאס ורבין: מעבירים חוק מסובך אז - -
מרב מיכאלי: אם זה עד 11 בפברואר למה צריך פטור, אדוני?
מרב מיכאלי: יש מספיק זמן.
דוד ביטן: אנחנו צריכים להתניע את התהליך.
דוד ביטן: אנחנו כבר בסוף ינואר, ומדובר על 11 בפברואר.
דוד ביטן: רבותי, אם אני אדחה את זה בשבוע אז ידונו בוועדה ביום אחד בחוק הזה?
דוד ביטן: מן הראוי לאור החלטת בית המשפט להסכים לזה בהסכמה.
מרב מיכאלי: אז היו צריכים להביא את זה לפני שבוע.
מרב מיכאלי: כל פעם מחדש אותו דבר.
דוד ביטן: בסדר, לוקח להם זמן.
דוד ביטן: מה אני אעשה, הביאו לי את זה עכשיו.
דוד ביטן: אז מה אתם אומרים, אופוזיציה?
דוד ביטן: אז אולי תימנעו.
דוד ביטן: אתם מתנגדים לתוכן, אתם לא מתנגדים - -
מרב מיכאלי: לא, אנחנו מתנגדים לפטור.
מרב מיכאלי: אנחנו מתנגדים לכל השיטה הזאת שהממשלה מרשה לעצמה להתנהג איך שהיא רוצה, להביא מתי שהיא רוצה, וסומכת על זה שאנחנו ניתן להם פטור.
דוד ביטן: לדעתי, הפעם יש עילה ועניין לדבר הזה.
דוד ביטן: אם 11 בפברואר זה המועד האחרון, ואנחנו עכשיו ב-25 בינואר, אנחנו לא יכולים לדחות את זה ל-2 בחודש.
דוד ביטן: מה הם רוצים שביום אחד ידונו?
דוד ביטן: ואז מה תגידו?
דוד ביטן: הדיון בוועדה מהיר מדי.
איילת נחמיאס ורבין: נדמה לי שהערת ב-29 בדצמבר שלא מקובל עליך שמביאים חוק שמסתיים ב-31 בדצמבר.
איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד הם הצליחו להקדים בחמישה ימים.
דוד ביטן: משרד הפנים ומשרד המשפטים, לא היה קורה לכם כלום אם הייתם מביאים את זה אחרי - - -
איילת נחמיאס ורבין: למיטב ידיעתי, ראש הממשלה גם בכהונתנו כשר הפנים - - -
דוד ביטן: רבותי, מי בעד לתת פטור מחובת הנחה לאור הנסיבות המיוחדות?
איילת נחמיאס ורבין: לתשומת לבך, לא קיבלתי את זכות הדיבור שלי הפעם.
דוד ביטן: אני יודע, שמתי לב.
דוד ביטן: למרות שאמרת קריאות ביניים.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא דיברתי.
איילת נחמיאס ורבין: בעד ההצעה לפטור מחובת הנחה – רוב
דוד ביטן: בעד - רוב, נגד - 3, אין נמנעים.
דוד ביטן: פטור מחובת הנחה התקבל.
דוד ביטן: אני גם רוצה להצהיר כאן שאני אמרתי שאני לא אתן למשרד הביטחון ולמשרד לביטחון פנים פטור מחובת הנחה לאור מה שהיה, אבל קיבלתי מכתב מהמשרד לביטחון הפנים שהם הופיעו לפנינו, והם אמרו שמי שהפר את ההסדר זה משרד הביטחון.
דוד ביטן: לכן מה שאמרתי יחול רק על משרד הביטחון ולא על המשרד לביטחון הפנים.
דוד ביטן: העברנו לכם את התוכן של המכתב.
דוד ביטן: מימון יועצים פרלמנטריים של יושב-ראש ועדה בעת סיור הוועדה – על-פי בקשת חבר הכנסת דוד אמסלם.
דוד ביטן: אני עובר לסעיף הבא.
דוד ביטן: מימון יועצים פרלמנטריים של יושב-ראש ועדה בעת סיור הוועדה –על-פי בקשת חבר הכנסת דוד אמסלם.
דוד ביטן: תסביר את הבקשה, בבקשה.
דוד אמסלם: אני נוהג להוציא את הוועדה אחת לתקופה לסיורים בארץ ולמפגשים עם ראשי ערים וכולי.
דוד אמסלם: קיבלתי פנייה מראש עיריית אילת, וקבענו סיור שיתקיים בעוד שבוע.
דוד אמסלם: הוועדה תרד לאילת, ותקיים שם דיון.
דוד אמסלם: דרך אגב, כשאנחנו מגיעים אנחנו עושים דיון במקום, כלומר הוועדה מעתיקה את עצמה מפה לשם.
דוד אמסלם: אז צוות הוועדה מגיע, הרמקולים, הפרוטוקולים.
דוד ביטן: חברי כנסת מגיעים?
דוד אמסלם: > כן, כן.
דוד אמסלם: כאילו עשינו דיון פה.
דוד אמסלם: הרעיון הוא גם לחבר את הפריפריות לכנסת ולחבר את הכנסת לאנשים.
דוד אמסלם: הביקור הוא יומיים.
דוד אמסלם: אנחנו מגיעים ביום רביעי, וביום חמישי בבוקר אנחנו מקיימים את הדיון.
דוד אמסלם: על הדרך אנחנו עושים סיור גם בעברונה וגם בגבול ירדן.
דוד אמסלם: ביקשתי לעשות את ההזמנה.
דוד אמסלם: חברי הכנסת נרשמו, והזמינו לעצמם חדר.
דוד אמסלם: הסתבר שהעוזרים שלהם לא באים.
דוד אמסלם: סיפרתי למנכ"ל הכנסת שיום אחד העוזרים שלי לא באים, והסדרן נאלץ לתת לו את הטלפון שלי כאן
דוד אמסלם: כשאני מנהל את הוועדה.
דוד אמסלם: לכן חשבתי שזה לא נכון.
דוד אמסלם: אני נמצא פה עשרה חודשים.
דוד אמסלם: אני בא מהתחום המוניציפלי.
דוד אמסלם: כל מנהל מחלקה בעירייה היה יוצא עם העוזרים שלו.
דוד אמסלם: אני מרגיש כאן כאילו אנחנו מנהלים כאן איזושהי חנות מכולת.
דוד אמסלם: כל פעם על עוגייה צריך לעשות פה רעש.
דוד אמסלם: אני לא מבין מה קורה פה בכלל.
דוד אמסלם: רבותי, אני הולך לאילת עם העוזר שלי ועם הדובר שלי.
דוד אמסלם: אני לא הולך עם עצמי.
מרב מיכאלי: אתה וכל חבר כנסת אחר וכל חברת כנסת אחרת.
דוד אמסלם: > כן.
דוד אמסלם: כיושב-ראש הוועדה גם קשה לי כי אני לא יכול לעצור את הדיון.
דוד אמסלם: כל חבר כנסת שמגיע קם, יוצא והולך – אני לא מסוגל.
דוד ביטן: מה הבקשה?
דוד ביטן: שכל חבר כנסת - - -
דוד אמסלם: חבר כנסת, לדעתי, צריך לקחת עוזר אחד.
דוד אמסלם: אני צריך גם לדברר את כל הנושא של הוועדה אז אני גם לוקח את הדובר שלי.
דוד אמסלם: זה נשמע לי מאוד סביר ומאוד הגיוני.
דוד אמסלם: אנחנו לא מפעל לגרעינים בעזריקם.
דוד אמסלם: אני הייתי בטוח שהכנסת ככה.
דוד אמסלם: כמה זה קורה?
דוד אמסלם: פעם בשנתיים?
דוד אמסלם: אני חשבתי שזה מוסדר.
דוד אמסלם: לא האמנתי שיתקיים פה דיון על הנושא הזה.
דוד אמסלם: אז פעם בשנתיים יוצאת ועדה לאילת.
דוד אמסלם: הרי אם אני נוסע לחיפה אני חוזר באותו יום.
דוד אמסלם: המקום היחיד בארץ שלא, זה אילת.
דוד אמסלם: אז בשביל זה צריך דיון?
דוד אמסלם: חשבתי שזה ברור.
דוד ביטן: זה רק אילת.
דוד ביטן: לא מדובר פה על משהו מיוחד.
דוד אמסלם: > אז פה הכול זה דרך כל מיני גורמים.
דוד אמסלם: לפעמים אני מרגיש פה סוג של השפלה.
דוד אמסלם: אנחנו חברי כנסת, אנחנו מייצגים את הכנסת.
דוד אמסלם: כל ראש עיר שמגיע לוועדה שלי מגיע עם עשרה עוזרים.
דוד אמסלם: על כל בקבוק שתייה אני צריך לבוא לפה?
דוד ביטן: המנכ"ל, בבקשה.
רונן פלוט: זה נכון שחבר הכנסת דוד אמסלם פנה אלי.
רונן פלוט: מה שהוא מסביר זה נכון.
רונן פלוט: הוא צריך את העוזרים הפרלמנטריים שיעזרו לו, ואני בטוח שהוא מבקש לאשר לו לקחת עוזרים פרלמנטריים כדי שיעבדו יחד אתו בוועדה.
רונן פלוט: אלא מה, עוזר פרלמנטרי הוא לא עובד הכנסת.
רונן פלוט: חד וחלק.
רונן פלוט: אין שום יכולת של הכנסת לממן עוזר פרלמנטרי בנסיעה.
רונן פלוט: הוועדה הזאת גם לא יכולה לדון על הנושא הזה.
רונן פלוט: מי שדן בנושא הזה זאת הוועדה הציבורית שמטפלת בתנאי השכר של חברי הכנסת.
דוד ביטן: למה נקבע בעבר שעוזר פרלמנטרי הוא לא עובד כנסת?
מרב מיכאלי: הכנסת משלמת את שכרו למרות שהוא לא עובד כנסת, אז איזה היגיון אומר שדווקא את הנסיעה הזאת הוא יוכל לממן?
רונן פלוט: > אם חבר כנסת דוד אמסלם יביא הצעה שהכנסת תקלוט עוד שלוש מאות משרות נדון על זה.
דוד ביטן: אני שואל, מה הרעיון.
דוד ביטן: ראש המטה של היושב-ראש עובד בכנסת.
דוד אמסלם: בכנסת יש אלף עובדים.
דוד אמסלם: למה שלוש מאות העובדים האלה הם הבעיה של הכנסת?
רונן פלוט: > בכנסת יש שש מאות עובדים.
רונן פלוט: מה שאתה מציע בלתי אפשרי לעשות.
דוד אמסלם: > למה?
רונן פלוט: > אני אסביר.
רונן פלוט: מי שקולט את העוזר הפרלמנטרי זה אתה, מי שמפטר אותו זה עתה.
רונן פלוט: במקרה אחר יהיה פה פול של חברי כנסת, ואתה לא תחליט מי העוזר שלך.
רונן פלוט: הוא יהיה עובד מדינה.
דוד אמסלם: > יושב-ראש הכנסת, יש לו עוזרים?
רונן פלוט: תסלח לי.
דוד ביטן: לא, הוא מינוי אישי.
מרב מיכאלי: אדוני, עם כל הכבוד, כמו יועצי שרים.
מרב מיכאלי: יועצי שרים הם מינוי משרת אמון, ובכל זאת הם עובדים של הממשלה.
מרב מיכאלי: אבל הם לא נהנים מקביעות ומההגנות האלה.
מרב מיכאלי: אני לא מבינה למה יועצי חברי כנסת לא צריכים להיות אותו דבר, וגם לא צריך מכרז.
מרב מיכאלי: זה אותו דבר בדיוק.
<ארבל אסטרחן: הם צריכים להיות במשרד כל יום.
רונן פלוט: > הם צריכים להחתים כרטיס כל בוקר – גם בפגרה.
רונן פלוט: זה החוק.
רונן פלוט: אתם רוצים לבטל את כל החוקים?
רונן פלוט: אני מציע שוועדת הכנסת תמציא חוקים חדשים.
רונן פלוט: הכול אפשר פה.
רונן פלוט: גם תבנו שמונה בניינים חדשים ויהיה מקום; גם תבנו חניון חדש – גם יהיה מקום.
רונן פלוט: די, יש גבול לכל דבר.
רונן פלוט: אתם פורצים את כל הגבולות.
שולי מועלם-רפאלי: בעבר מי שלא רצה להיות עובד כנסת זה העוזרים.
דוד ביטן: זה פשוט בלתי אפשרי.
דוד ביטן: האם ועדת הכנסת תיתן לכם תקציב לבנות פנימיות?
דוד ביטן: אז הנה - - - מה הבעיה?
דוד ביטן: כרגע אין תקציב.
דוד אמסלם: רונן, למה אתה כועס?
מרב מיכאלי: וזה בטח לא נגדך, רונן.
מרב מיכאלי: להפך, אנחנו מעריצות ומעריצים את המאמצים שעושה ואת התנאים.
דוד אמסלם: > יש משרות אמון במדינת ישראל.
דוד אמסלם: במשרות האמון האלה יש חובות, כמו שאמרה מרב.
דוד אמסלם: יועץ שר נחשב לעובד מדינה?
דוד אמסלם: הוא הולך עם השר.
דוד אמסלם: הוא מחתים כל בוקר כרטיס?
רונן פלוט: מה זה לא?
דוד אמסלם: > אם השר נמצא - -
דוד ביטן: ההבדל הוא באמת רק החתמת כרטיס.
דוד אמסלם: > אנחנו יכולים להחריג אותו.
דוד אמסלם: > זאת לא הבעיה, אבל אני רוצה - - - אנחנו נייצר - - - מה זה משנה?
דוד אמסלם: > אני מדבר כרגע על המלון.
רונן פלוט: דיברתי עם איל ינון, היועץ המשפטי של הכנסת.
רונן פלוט: עמדתו חד משמעית שלא.
רונן פלוט: אולי גם הוא לא קובע?
רונן פלוט: הבעתי את עמדתו, והוא אמר לי לא.
רונן פלוט: אז, בבקשה, היועצת המשפטית שלו.
דוד ביטן: היא אמרה לי מה שהיא אמרה.
דוד ביטן: אני לא מסכים איתה.
דוד ביטן: קודם כול נושא הדיון עכשיו הוא לא להפוך את העוזרים הפרלמנטריים לעובדי הכנסת.
דוד ביטן: יש לזה השלכות לכאן ולכאן.
דוד ביטן: רוב המינוסים אני יכול לעשות בתיקון חוק, ולהגיד שהם לא חלים, כמו למשל, פעילות פוליטית וכולי.
דוד ביטן: אבל אני לא נכנס לזה כרגע, אלא אני אומר שההכלאה הזאת של עובד של חבר כנסת ומקבל משכורת מהכנסת היא הכלאה שלא קיימת בשום מקום במדינה.
דוד ביטן: לכן לאור העובדה שהם מקבלים משכורת מכנסת אפשר להתגמש עם העניין הזה שאם הוועדה יוצאת הם חלק מצוות הוועדה.
דוד ביטן: אין שום בעיה עם זה כי הם מקבלים משכורת מהכנסת.
<ארבל אסטרחן: אם יורשה לי, יש בעיה.
דוד ביטן: אוקיי, אני אומר את דעתי.
דוד ביטן: זה גם מקרים מאוד חריגים, אז אני לא רואה בזה בעיה רצינית.
רועי פולקמן: זה רק יו"ר במקרה הזה.
דוד ביטן: זה רק יו"ר.
מרב מיכאלי: זה לא רק יו"ר.
מרב מיכאלי: היושב-ראש מקבל שניים, אבל כל חברות וחברי הכנסת - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, תקשיבו, חברים - -
רועי פולקמן: הייתי בכנס באילת.
רועי פולקמן: טסתי בעשר בבוקר, חזרתי בחמש אחר-הצהריים.
רועי פולקמן: הוא יושב-ראש ועדה, אני מבין.
שולי מועלם-רפאלי: אני ממש לא מסכימה איתך, מרב.
דוד ביטן: אני רוצה שתסבירי לי מה העיקרון.
דוד ביטן: איך עברתם את המכשול המשפטי שעובד של חבר הכנסת מקבל משכורת מהכנסת?
דוד ביטן: אם זה עבר אז הוא גם יכול לצאת במסגרת הוועדה.
דוד ביטן: אני לא רואה שום בעיה עם זה.
<ארבל אסטרחן: השאלה האם העוזרים הפרלמנטריים יהיו עובדי הכנסת או עובדי חברי הכנסת זאת שאלה שנדונה בעבר פעמים רבות, ומדי פעם שבה ועולה.
<ארבל אסטרחן: כמובן, כמו שאומר היושב-ראש אפשר לתקן את זה בחוק בשתי דקות.
<ארבל אסטרחן: עד היום כל הצדדים המעורבים סברו שנכון שהעוזרים לא יהיו עובדי הכנסת כי לכנסת אין בעצם שום שליטה עליהם.
<ארבל אסטרחן: היא לא בוחרת אותם, לא מפטרת אותם ולא אומרת להם מה לעשות ואיפה לעשות.
<ארבל אסטרחן: חבר כנסת יכול להגיד לעוזר שלו שהוא רוצה שהוא יסתובב בארץ ויעשה לו פעילות פוליטית, והכנסת לא יודעת מזה.
דוד ביטן: לא, מדובר על היציאה של הוועדה.
<ארבל אסטרחן: לגבי היציאה של הוועדה.
<ארבל אסטרחן: כל תנאיהם של העוזרים הפרלמנטריים מוסדרים בהחלטה של ועדת הכנסת, לפי המלצה של הוועדה הציבורית.
<ארבל אסטרחן: פה מדובר על שינוי, על דבר שלא קיים היום בהחלטה, וגם נדרשת שאלה.
דוד ביטן: ארבל, זה לא תנאים של העוזרים.
דוד ביטן: זה חלק מהעבודה של הוועדה.
דוד ביטן: הוועדה יוצאת.
<ארבל אסטרחן: מי מחליט?
<ארבל אסטרחן: האם רק ליושב-ראש הוועדה?
<ארבל אסטרחן: האם לכל חברי הוועדה?
<ארבל אסטרחן: אולי דווקא יושב-ראש הוועדה צריך פחות עוזרים מחברים אחרים כי יש לו מנהל ועדה ודובר ועדה לצדו?
<ארבל אסטרחן: אז אולי דווקא החברים האחרים צריכים שיעזרו להם יותר?
<ארבל אסטרחן: למה שני עוזרים?
<ארבל אסטרחן: למה לא ארבעה עוזרים?
<ארבל אסטרחן: צריכה להתקבל פה החלטה מושכלת.
דוד ביטן: תתקבל.
דוד ביטן: השאלה שלנו כרגע, איך אנחנו מתגברים על הטענה של המנכ"ל.
דוד ביטן: הוא אומר שמכיוון שהם לא עובדים של הכנסת אז אי אפשר.
דוד ביטן: אבל הם מקבלים משכורת מהכנסת.
דוד ביטן: לכן יש פה יצור כלאיים שאין אותו בשום מקום בארץ.
דוד ביטן: לכן הטענה שהם לא עובדים של הכנסת, ולכן הם לא יכולים לצאת עם היושב-ראש במימון של הכנסת לישיבת ועדה באילת, נראית לי מאוד מוזר.
<ארבל אסטרחן: יש לי שתי דרכים לעשות את זה: או במימון הכנסת בפרוצדורה של ועדה ציבורית והחלטה של ועדת הכנסת, ויש גם דרך לאפשר מימון כזה מתקציב הקשר עם הציבור, ובלבד שגם פה נדרשת הוועדה הציבורית, אבל לא עם כל הפרוצדורה.
<ארבל אסטרחן: חשב הכנסת יכול באישור הוועדה הציבורית לקבוע אלו דברים ניתן לממן מתקציב הקשר עם הציבור.
רונן פלוט: חשב הכנסת אישר שעוזר אחד ייצא.
<ארבל אסטרחן: ליושב-ראש הוועדה.
רונן פלוט: > אז איפה הבעיה?
רונן פלוט: למה אחד?
רונן פלוט: למה שניים?
דוד אמסלם: אני צריך עוזר ואת הדובר שלי.
רונן פלוט: > אין דבר כזה, דובר.
שולי מועלם-רפאלי: יש דובר לוועדה.
רונן פלוט: > דובר שהוא עוזר?
רונן פלוט: אין דבר כזה.
דוד אמסלם: > הדובר שלי.
שולי מועלם-רפאלי: אין מושג כזה.
שולי מועלם-רפאלי: העוזרים שלנו קרויים כולם "עוזרים".
דוד אמסלם: > הבנתי.
דוד אמסלם: את שואלת מה אני צריך.
דוד אמסלם: אני שואל דבר מאוד פשוט.
דוד אמסלם: אין מנכ"ל שנוסע בלי עוזר שלו.
דוד אמסלם: רק חבר כנסת נוסע לבד.
דוד אמסלם: יושב-ראש הכנסת נוסע לבד?
רונן פלוט: העוזר שלו הוא עובד כנסת.
דוד אמסלם: > העוזרים שלו עובדי כנסת?
דוד אמסלם: אז נעשה את כולם עובדי כנסת.
דוד אמסלם: > אז עכשיו אתם באים לפרוצדורה או למהות?
רונן פלוט: > אף אחד לא מתנגד שנעשה את זה.
דוד אמסלם: > אני שומע שמתנגדים.
דוד ביטן: כשיושב-ראש עוזב כולם עוזבים אתו.
<ארבל אסטרחן: רק העוזר הרביעי עוזב.
דוד ביטן: כולם עוזבים.
דוד ביטן: לא, אני מדבר על יושב-ראש הכנסת, לא יושב-ראש ועדה.
מרב מיכאלי: אני מבינה שיושב-ראש הוועדה צריך גם את דובר הוועדה כדי לדברר את הוועדה - -
דוד ביטן: דובר היושב-ראש.
חיים אבידור: יוצא איתם דובר הוועדה.
רונן פלוט: יוצא איתו דובר הוועדה ומנהל הוועדה וכל מי שעובד בוועדה.
רונן פלוט: ריבונו של עולם.
מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אפשר דיבור לפרוטוקול?
מרב מיכאלי: צר לי שחלק מחברי מתרעמים על הרעיון שחבר או חברת כנסת שיוצאת לסיור תצטרך את היועצת שלה איתה.
מרב מיכאלי: אני לא מבינה איך אתם חושבים שאנחנו עושים את העבודה שלנו.
מרב מיכאלי: את צריכה את היועצת שלך גם בגלל הידע שיש לה ואין לך; ושנית, את צריכה שהיועץ או היועצת הרלוונטיים יראו בעצמם את הדברים כי אחר כך את חוזרת, ואת רוצה לעשות עם זה דברים.
דוד אמסלם: > גם מי ינהג לאילת?
דוד אמסלם: יגידו לי, הטיסות יעלו להם פי שניים, רק לא תיקח 500 שקל במלון.
רונן פלוט: אסור לך שהעוזר ינהג באוטו.
דוד אמסלם: > אז מי ינהג?
מרב מיכאלי: מה זאת אומרת, אסור שהעוזר ינהג באוטו?
מרב מיכאלי: מותר שהעוזר ינהג באוטו, ברוך-ה'.
<ארבל אסטרחן: כשנוסעים באישור ועדת האתיקה אסור לצרף.
דוד ביטן: טיסה מאשרים לך.
דוד אמסלם: > לא הבנת.
דוד אמסלם: זה מה שעקום פה.
דוד אמסלם: יאשרו לך טיסה ב-2,000 דולר ולא חדר ב-300 שקל לעוזר.
חיים אבידור: אל תיסע ב-2,000 דולר.
דוד ביטן: ב-700 שקל.
מרב מיכאלי: אני רציתי להוסיף לדיון הזה להפך.
מרב מיכאלי: אני רציתי לא רק לחזק את העיקרון הזה, אלא להוסיף בהזדמנות הזאת תיקון שכשאני מוזמנת ללשכת עורכי הדין או ללשכת רואי החשבון לכנס באילת הם ישלמו גם את נסיעתו של היועץ או היועצת.
מרב מיכאלי: גם זה דבר לא מתקבל על הדעת שאני צריכה לנסוע, כמו שתיאר פה חבר הכנסת פולקמן, מעשר בבוקר עד שבע בערב, ואת לא יכולה לקבל את היועצת שלך.
מרב מיכאלי: את צריכה הכול לעשות בטלפונים בטירוף.
<ארבל אסטרחן: זה אפשר מקשר עם הציבור ולא במימון - - -
מרב מיכאלי: אבל אני לא יכולה להרשות לעצמי לבזבז את הכסף הזה מקשר עם הציבור.
מרב מיכאלי: אני מאוד מצטערת.
<ארבל אסטרחן: זאת החלטה של ועדת האתיקה.
מרב מיכאלי: לי יש ציבור להיות אתו בקשר - -
שולי מועלם-רפאלי: אז בואי - - - ועדת האתיקה.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה יושב-ראש מצוין לוועדת האתיקה.
מרב מיכאלי: זה שינוי שאפשר לעשות בתקנות.
דוד אמסלם: > אני רוצה להבין, מה הסגפנות הזאת?
שולי מועלם-רפאלי: זאת לא סגפנות.
מרב מיכאלי: זאת אי הבנה של העבודה הנדרשת.
שולי מועלם-רפאלי: זאת לא סגפנות ולא אי הבנה למרות שיש פה, כמובן, מי שמבינות טוב יותר.
שולי מועלם-רפאלי: אבל ברשותך, מרב, לא כל דבר שלא מוסכם עלייך הוא אי הבנה.
מרב מיכאלי: חס וחלילה, שולי.
מרב מיכאלי: לא אי הבנה שלך.
מרב מיכאלי: הדברים האלה נקבעו בעבר - -
שולי מועלם-רפאלי: הדברים נקבעו בעבר.
שולי מועלם-רפאלי: הייתי בוועדת האתיקה בכנסת הקודמת.
שולי מועלם-רפאלי: העוזרים לא רוצים להיות עובדי כנסת.
דוד ביטן: הם קובעים מה להיות או לא להיות?
דוד ביטן: כל דבר אני אשאל אותם?
דוד ביטן: מה זה הם לא רוצים?
דוד ביטן: אז שלא יהיו פה אם הם לא רוצים.
דוד ביטן: אנחנו קובעים, לא הם.
שולי מועלם-רפאלי: אף אחד לא מתווכח איתך מה אתה קובע.
שולי מועלם-רפאלי: אני מנסה להגיד שהדיון הזה הוא דיון יותר גדול.
דוד ביטן: אמרתי שזה לא הנושא.
שולי מועלם-רפאלי: זה כל מה שאמרתי.
דוד אמסלם: > דרך אגב, באותו רעיון, אם לעוזר לא מגיע, למה לחבר כנסת מגיע?
דוד אמסלם: שגם הוא ישתמש בכספי הקשר לציבור.
דוד אמסלם: לא הבנתי למה לא מגיע.
רונן פלוט: חברים, עוד משפט אחד.
דוד אמסלם: > אנחנו לא הולכים לשחק שש-בש.
דוד אמסלם: זה לא כנס פוליטי.
רונן פלוט: אני פתחתי ואמרתי – אין לי שום ספק שטוב היה אם עוזר היה נוסע.
רונן פלוט: עמדתנו היא שעוזר חייב להיות צמוד לחבר הכנסת בכל העבודה שלו.
רונן פלוט: שלא תבין אחרת שמישהו מתנגד כאן שהוא ייסע אתך.
רונן פלוט: אדרבה, ששניים ייסעו.
רונן פלוט: יש עכשיו שלושה?
דוד אמסלם: > שיישנו באוטו?
רונן פלוט: שיישנו איפה שהם צריכים לישון, ואני בעד.
רונן פלוט: למה אני נגד כרגע?
רונן פלוט: כל עוד המצב הוא כזה אין לי אפשרות.
רונן פלוט: אבל אם אתה שואל אותי עקרונית, האם הוא צריך לנסוע אתך או לא – כן, הוא צריך לנסוע אתך.
דוד אמסלם: > מצוין.
דוד אמסלם: עכשיו צריך להסדיר.
רונן פלוט: הדבר הוא אחר פה.
דוד אמסלם: אני רק שואל אם ברמה העקרונית אתה מקבל את זה.
יואב בן צור: נלך לוועדה הציבורית.
יואב בן צור: היא תסרב, ואנחנו נחליט שכן.
נאוה בוקר: לדעתי, צריך לקיים דיון נוסף בנושא.
דוד ביטן: אישית אני חושב שהעוזר צריך לצאת.
דוד ביטן: זה דבר חריג.
דוד ביטן: זה רק באילת, אין את זה בשום מקום אחר.
חיים אבידור: זה לא רק באילת.
דוד ביטן: זה רק באילת.
דוד ביטן: ממקומות אחרים אפשר לחזור באותו יום.
חיים אבידור: > אני רוצה שתבין.
חיים אבידור: כשיועצים של חברי כנסת יצאו לחברי כנסת לרמת-גולן, ויוצאים ליומיים לרמת הגולן - -
דוד אמסלם: חיים, אילת זה רמת-הגולן.
חיים אבידור: > עכשיו אני אשאל אותך עוד שאלה: ועדת החוץ והביטחון יצאה עכשיו לוושינגטון.
חיים אבידור: זה גם וושינגטון?
מרב מיכאלי: התשובה היא כן.
דוד אמסלם: > גם לירח.
דוד אמסלם: אנחנו מדברים בארץ.
רונן פלוט: למה לא בחו"ל?
דוד אמסלם: כי בסוף יש גם עלות.
דוד אמסלם: אם לאילת היה עולה - -
רונן פלוט: > אבל הוא בא לעזור לך, לא?
דוד אמסלם: לפעמים גם אם זה מעל עשרים אלף דולר אני אגיד לו, תשב פה.