GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: אנחנו לא תומכים בתקציב שעשית, לא מאמינים בתקציב של שר האוצר שלך, לא מאמינים בממשלה שלך, מה לעשות, ורוצים להפיל את התקציב.
רועי פולקמן: אל תקרא לזה רציני.
מיכל רוזין: זה רציני ביותר.
יואל חסון: אנחנו לא מאמינים בתקציב הזה, ומה לעשות, אלה הכלים הפרלמנטריים שעומדים לרשותנו.
יואל חסון: אני רוצה לסכם.
יואל חסון: אני פונה גם ליועצת המשפטית.
יואל חסון: אני באמת מבין את הבעיה הטכנית אבל אנחנו הולכים כאן על מדרון באמת חלקלק ומסוכן של החלשת הכלי הפרלמנטרי של הסתייגויות בידי חברי הכנסת.
דוד ביטן: יש 32,000.
יואל חסון: אל תגיד לי לא נכון, כי גם אם אחליט מחר להגיש 80,000 הסתייגויות, כל עוד יש לי אפשרות לעשות את זה, ואני חושב שיש לי סיבה להגיש את ההסתייגויות האלה, אז מחר יחליטו שמצביעים על חוברות שלמות ועל עמודים שלמים.
דוד ביטן: לא, ההחלטה סבירה והגיונית לגופו של עניין.
יואל חסון: לכן אני אומר לך, אדוני, הייתי מצפה לפתרון הרבה יותר יצירתי.
דוד ביטן: תשאיר משהו לאיילת נחמיאס-ורבין.
יואל חסון: אני "מחמם" את החבר'ה שלי, אני רק "להקת החימום".
יואל חסון: אדוני, הייתי מצפה שוועדת הכנסת תדון בזה באורך רוח ותמצא פתרון יצירתי יותר.
יואל חסון: יש הסתייגויות שאני מאמין בהן מעומק הלב ואני מבקש שיצביעו עליהן אחת-אחת.
יואל חסון: אני לא מוכן שיצביעו על ההסתייגויות שלי כמקשה אחת, לא יקום ולא יהיה, ויחברו אותן להסתייגויות כאלה ואחרות.
דוד ביטן: כמעט שכנעת אותי...
דוד ביטן: איילת נחמיאס ורבין.
איילת נחמיאס ורבין: אתמול אתה הסכמת אתי.
דוד ביטן: על מה הסכמתי?
יואל חסון: מנהלת הסיעה שלנו הזכירה לי.
יואל חסון: אדוני, אני רוצה לומר לך, ואני זורק את זה פה על השולחן, ואני לא אוהב להשתמש בכלי הזה.
יואל חסון: אני אומר לך שהאופוזיציה גם תשקול לפנות לבג"ץ בעניין הזה.
יואל חסון: אנחנו רואים בזה פגיעה בסדרי המדינה ותקדים מסוכן מאוד שמסכן את הדמוקרטיה.
מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת חסון, בג"ץ לא מתערב בשיקולים פוליטיים.
מכלוף מיקי זוהר: בג"ץ לא רוצה להפיל את הממשלה.
יצחק וקנין: אנחנו זקנים פה בכנסת.
יצחק וקנין: לא ראיתי אופוזיציה כמוכם, לא היה דבר כזה מעולם שמגישים 32,000 הסתייגויות.
יצחק וקנין: תמיד הגענו בסוף לכל מיני הסכמות דרך ועדת הסכמות, וכאשר לא הגיעו להסכמות- - -
איילת נחמיאס ורבין: האופוזיציה מגיעה מצוידת באנשים מיומנים.
איילת נחמיאס ורבין: מה אתה רוצה?
יצחק וקנין: רוני בר-און במפלגה שלו, לא מישהו אחר, במפלגה של יואל חסון, אבל יש לו זיכרון קצר.
<קריאה: בליכוד או בקדימה?
איילת נחמיאס ורבין: גם אתם כשהייתם באופוזיציה הגשתם הסתייגויות.
יצחק וקנין: רוני בר-און זרק אותנו מן החדר.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת וקנין, היום יש לנו יום לא טוב עם ש"ס אז אל תרגיז אותנו.
איילת נחמיאס ורבין: היום הצליחו להרגיז אותי.
יצחק וקנין: מה זה שייך לש"ס?
עודד פורר: אם חבר הכנסת רועי פולקמן עבר על 32,000 הסתייגויות אז אפשר להצביע עליהן.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אין לנו פה את חבר הכנסת רועי פולקמן אלא יש לנו רב-ח"כ כי הוא כרגע הודה שהוא קרא 32,000 הסתייגויות אז אפשר גם להצביע עליהן.
יואל חסון: אז יש לנו רב-ח"כ.
יואל חסון: אני מבקש להגדיל לו את השכר.
יואל חסון: אתה רוצה אולי עוזר שלישי ועוזר רביעי?
יואל חסון: אני חושב שאתה צריך עוזר רביעי.
דוד ביטן: אוריד לו לעוזר אחד אם הוא מסוגל לבד...
רועי פולקמן: תוסיף לי עוד עוזר.
דוד ביטן: המסקנות שלך הפוכות.
דוד ביטן: אני מתפלא עליך, אחרי מה שלימדתי אותך בראשון לציון.
ישראל אייכלר: אני מציע לקבל את ההצעה של יואל חסון, ללכת לבג"ץ ושבג"ץ יישב 200 שעות ויצביע על כל ההסתייגויות.
איילת נחמיאס ורבין: הרב אייכלר, אני נשבעת לך, מעולם לא הפרעתי לך בוועדת הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: אתם לא נותנים לממש את זכות הדיבור ואנחנו באמת נישאר פה עכשיו שבוע-שבועיים, אין בעיה.
מיקי לוי: זה קשור לכלים פרלמנטריים.
איילת נחמיאס ורבין: דעו לכם שחברי הכנסת פולקמן, ברושי ואני היום הרמנו את שדולת התעשייה במרץ.
דוד ביטן: הוא קורא את ההסתייגויות באופן תעשייתי.
רועי פולקמן: יש לי קריאה מהירה.
יואל חסון: מצד שני, הוא לא שומר על שקט תעשייתי.
איילת נחמיאס ורבין: בעניין התעשייה יש הרבה מה לקרוא, הרבה הסתייגויות.
מכלוף מיקי זוהר: - - - הצבעה על נושא חשוב.
מכלוף מיקי זוהר: הוא לא עובר בכנסת.
מכלוף מיקי זוהר: זה כלי פרלמנטרי.
איילת נחמיאס ורבין: מיקי זוהר, הכסף שקיבלת לא הספיק לך?
יואל חסון: זאת לא ועדת הכספים.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שאני לא הפרעתי ושכל הזמן מפריעים לי.
דוד ביטן: מיקי זוהר, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
איילת נחמיאס ורבין: מיקי זוהר, אתה מנהל שיחות ביניים ואתה מפריע לי.
איילת נחמיאס ורבין: כפי שאמר קודם יושב-ראש הקואליציה, בואו רגע מילה של רצינות.
איילת נחמיאס ורבין: אזכיר לך במה הסכמת אתי אתמול ולרגע אפילו נטית ללכת אתי.
איילת נחמיאס ורבין: בעניין חוק הגיוס, כשדיברנו על הוועדה המיוחדת ואמרנו שזה נושא חברתי ולא נושא ביטחוני הסכמת אתי שלא יכול להיות, שזה לכל הפחות לא יהיה אלא בוועדת חוץ וביטחון פתוחה לדיון ציבורי.
איילת נחמיאס ורבין: הסכמת אתי?
דוד ביטן: נכון, אמת.
איילת נחמיאס ורבין: אז קודם כול ראית שהשבוע הסכמת אתי פעם אחת.
רועי פולקמן: זה מראה שיש ענייניוּת בנושאים רציניים בין קואליציה ואופוזיציה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מדברים על זה הרבה, דוד ביטן, ובשיחות בינינו אנחנו מדברים למשל על הנושא של פטור מחובת הנחה, על כל מיני כלים שבהם הממשלה בעצם יכולה בקלות רבה מאוד – תסלחו לי שאני לא אומרת את זה כרגע בצורה דיפלומטית או פרלמנטרית – לרמוס את האופוזיציה מאוד-מאוד בקלות.
דוד ביטן: לא רומסים.
איילת נחמיאס ורבין: דוד ביטן, באמת תן לי לסיים.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא אישי אלא עניין פרלמנטרי והתנהגות דמוקרטית, איך אנחנו רואים את הדמוקרטיה.
איילת נחמיאס ורבין: מתחילת הקדנציה הזאת אנחנו רואים כמה פעמים מביאים פטור מחובת הנחה.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מאמינה שאי פעם אגיד למזכירת הכנסת שהיא מפריעה לי באמצע הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: אני בזכות דיבור.
איילת נחמיאס ורבין: אם הייתי מתנהגת כך במליאה אז היית מביאה לי סדרן.
איילת נחמיאס ורבין: יש עניין פרלמנטרי, אילו כלים אתה מנצל ואיך אתה מנצל אותם.
איילת נחמיאס ורבין: פטור מחובת הנחה, למשל, בקדנציה הזאת מנוצל בצורה – לא אגיד מי מיושבי החדר הזה מן הקואליציה חושב כמונו, שיש בעיה עם הפטור מחובת הנחה.
איילת נחמיאס ורבין: הסתייגויות זה כלי.
איילת נחמיאס ורבין: בואו נאמר את האמת, בוועדות בחוקים סביב חוק ההסדרים היתה לנו הרבה מאוד משמעות והרבה מאוד השפעה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול להשפיע.
איילת נחמיאס ורבין: כשבאים בסוף לדון בחוק התקציב ההסתייגויות הן חלק מרכזי מבין הכלים שיש לנו.
איילת נחמיאס ורבין: יש שם הרבה מאוד הסתייגויות ענייניות, הסתייגויות רלוונטיות.
מכלוף מיקי זוהר: מה דעתך לשכנע את הציבור להצביע בשבילכם?
מכלוף מיקי זוהר: זה אחלה רעיון.
מכלוף מיקי זוהר: תשכנעו את הציבור להצביע בשבילכם.
יואל חסון: היוהרה שלכם תעלה לכם.
יואל חסון: האמן לי, אני אומר לך את זה מניסיון.
איילת נחמיאס ורבין: אמר תמיד אריק שרון: הגלגל הוא עגול.
מכלוף מיקי זוהר: היהירות מצויה בשמאל.
דוד ביטן: מיקי זוהר, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
איילת נחמיאס ורבין: מה השטויות שאתה מדבר?
איילת נחמיאס ורבין: מיקי זוהר, אתה פשוט מדבר שטויות שבאמת לא קשורות לעניין.
איילת נחמיאס ורבין: לחברי כנסת מן הקואליציה מותר לא להסכים אתי על ההסתייגויות ומותר לא להסכים אתי על אופן ההצבעה אבל לא מותר להם לזרוק סתם מילים פופוליסטיות חסרות כל ערך כפי שעשה עכשיו מיקי זוהר.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא פופוליסטים.
מכלוף מיקי זוהר: זה החלק שלכם.
דוד ביטן: מיקי זוהר קראתי לך לסדר פעמיים.
איילת נחמיאס ורבין: לא, מה פתאום, חס וחלילה.
איילת נחמיאס ורבין: כבר כתוב בעיתונים שאתה פופוליסט, אני לא צריכה להגיד את זה.
איילת נחמיאס ורבין: דוד ביטן, מוכרחים למצוא מנגנון שמכבד את האופוזיציה.
דוד ביטן: ניסינו.
איילת נחמיאס ורבין: לא מספיק.
דוד ביטן: ניסינו – ואשיב לכם בסוף – לגבש איזו הסכמה.
דוד ביטן: זה לא הלך.
דוד ביטן: עפר שלח לא נמצא פה.
דוד ביטן: מיכל רוזין, בבקשה, 3 דקות לרשותך.
מיכל רוזין: אני אורחת, אתה צריך לתת לי יותר, לאורחים נותנים יותר.
דוד ביטן: בואי נתחיל ונראה מה הולך.
אחמד טיבי: למה אני לא מדבר?
דוד ביטן: רצית לדבר מאוחר יותר.
אחמד טיבי: אמרתי ראשון.
אחמד טיבי: שמרתי לעצמי את הזכות להיכנס בכל שלב של הישיבה.
דוד ביטן: ויתרת על המקום.
דוד ביטן: אמרתי לך שאתן לך אחר-כך.
מיכל רוזין: אני רוצה להתחיל בשיעור בדמוקרטיה לחברי חבר הכנסת רועי פולקמן.
מיכל רוזין: הוא דווקא מקשיב לי.
מיכל רוזין: כשאני אומרת לו "חטא היוהרה" אני מדברת לא על מה ענייני או לא ענייני.
מיכל רוזין: אין ספק, כולנו שיודעים שחלק גדול מן ההסתייגויות לא ענייניות.
מיכל רוזין: אנחנו יודעים גם את זה, זה גם לא דבר חדש.
רועי פולקמן: רוב ההסתייגויות.
מיכל רוזין: זה לא רלוונטי.
מיכל רוזין: העניין המהותי והענייני הוא עצם העניין.
מיכל רוזין: כלומר, יש פה מערכת פרלמנטרית, יש פה אופוזיציה וקואליציה.
מיכל רוזין: הרי כמעט בכל הצעות החוק, למרות שאני מודה, נתתם לנו כמה שמחות לאחרונה, וכך כדאי שימשיך להיות- - -
מכלוף מיקי זוהר: את מככבת בכל השמחות שם.
מיכל רוזין: בהחלט, ושזה ימשיך.
מכלוף מיקי זוהר: את חוגגת כל ניצחון כאילו מרצ הביאה 15 מנדטים.
מיכל רוזין: הרי ממילא לקואליציה- - -
רועי פולקמן: יש דיון ענייני, לא יהירות.
מיקי לוי: אתם יודעים שלא היה כדבר הזה.
מיקי לוי: אל תקל בזה ראש.
דוד ביטן: מיקי זוהר, אתה רוצה שאוציא אותך בכוח?
דוד ביטן: אוציא אותך ל-5-10 דקות.
דוד ביטן: אתה לא נותן לה בכלל לדבר.
מיכל רוזין: חבר הכנסת ביטן, אתה צריך להקשיב לי.
מיכל רוזין: איך תדע?
מיכל רוזין: איך תלמד?
<קריאה: חבר הכנסת ביטן כבר למד.
מיכל רוזין: דרך אגב, אני חושבת שבאמת חבר הכנסת ביטן מבין את המערכת הפוליטית ואת מה שנקרא במירכאות "המשחק הפוליטי".
מיכל רוזין: הרי יכולת להגיד: תקשיבי, אנחנו קואליציה, יש לנו 61 אצבעות, הרי בכל מקרה אנחנו מנצחים בכל דבר.
מיכל רוזין: לכו הביתה, שבו בבית, תקראו עיתונים, עזבו, תנו לי.
מיכל רוזין: ממילא הממשלה היא זאת שמביאה הצעות חוק, היא מעבירה, היא מחליטה על התקציב.
רועי פולקמן: לא אמרתי את זה ואני לא חושב כך.
מיכל רוזין: מה שאתה אומר הוא הרחבה של זה.
מיכל רוזין: אתם לאט-לאט מכרסמים בכלים הפרלמנטריים של האופוזיציה.
מיכל רוזין: לאופוזיציה אין הרבה כלים אבל גם בכלים שיש לה, מן הראוי לשמור אותם על מנת לשמור על הדמוקרטיה בישראל.
מיכל רוזין: אתם רוצים לקצץ בהצבעות אי-אמון.
רועי פולקמן: זה בהסכמות.
מיכל רוזין: בכל דבר אתם אומרים: "מה זה חשוב, זה פארסה, באי-אמון הרי אתם יודעים שלא תפילו את הממשלה, בשביל מה לדבר שעות ואז יפילו".
מיכל רוזין: אתה לא מקשיב.
מיכל רוזין: אתם מפריעים לי.
מיכל רוזין: הרי בסופו של דבר על כל דבר אתם אומרים: "עזוב, זה פארסה, בשביל מה לדון שעות, בשביל מה אנחנו עומדים היום במליאה ומדברים למליאה ריקה?" אתם מגחכים את כל המערכת הפוליטית.
מיכל רוזין: בזה שאתה אומר לי: "לא", כי זה ענייני או לא ענייני – אתה מבטל את המערכת הדמוקרטית הפרלמנטרית במדינת ישראל.
מיכל רוזין: שיישבו רק הפקידים ויחליטו מה נכון למדינת ישראל, מה התקציב, מה הסעיפים הנכונים, כן או לא, אולי נעשה איזה משא ומתן עם עוד כמה אנשים ותחליטו.
רועי פולקמן: אנחנו יושבים פה ימים ושבועות ודנים בהסתייגויות של האופוזיציה ומשנים חוקים.
מיכל רוזין: וטוב שכך, וזה בזכות האופוזיציה.
מיקי לוי: אלה הכלים שעומדים לרשותנו.
רועי פולקמן: תודו שאנחנו עושים את זה.
רועי פולקמן: כמה תיקונים הכנסנו בהצעות חוק?
רועי פולקמן: מה אתה רוצה שנעשה, שנשב פה עכשיו שבועיים לדון בהסתייגויות?
מיכל רוזין: יושב-ראש הוועדה, תשמור על זכות הדיבור שלי.
מיקי לוי: תביאו הצעת חוק לבטל את הכלים הפרלמנטריים.
מיקי לוי: מה הבעיה?
מיקי לוי: ממילא יש לכם 61 אצבעות.
רועי פולקמן: זה זילות בכלי אופוזיציה.
דוד ביטן: מיקי לוי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
מיקי לוי: תעשו את זה.
מיקי לוי: נראה אתכם.
דוד ביטן: אם אתם רוצים שאוציא אנשים, אוציא, אין בעיה.
דוד ביטן: מיקי לוי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
מיקי לוי: המלחמות שלהם הן לא רק מולנו.
מיקי לוי: יש ציבור.
מיכל רוזין: אם מדברים על זילות וחוסר ענייניות – אני חוזרת שוב כי זו נקודה חשובה מאוד.
מיכל רוזין: הרי כל סדרי הדיון האלה, שאנחנו מדברים מ-10 בוקר ועד 8 בערב, גם מוציאים את העוקץ מדיונים חשובים של תקציב.
מיכל רוזין: יש עניין גם של מראית עין לציבור.
מיכל רוזין: יש מה שהציבור רואה.
מיכל רוזין: כפי שהוא רוצה שאתה תיאבק על הדברים שלמענם הוא בחר בך הוא רוצה שאני איאבק, גם אם בחוסר הצלחה, כי מה לעשות, אני באופוזיציה, על הדברים שבעבורם הוא בחר בי.
מיכל רוזין: לכן אל תבטל את המקום הזה.
מיכל רוזין: אל תבטל את זה שאני עומדת היום במליאה ומגיעה לכנסת למרות שאין הצבעות ואין לכך לכאורה משמעות ואני עומדת ומדברת.
מיכל רוזין: דרך אגב, אתה בין היחידים בקואליציה שנוהגים כך.
מיכל רוזין: רוב חברי הקואליציה זלזלו בציבור שלהם, לא טרחו לבוא, לעמוד ולדבר, כאילו "מה זה משנה, השרים ממילא מחליטים, לנו אין שום משמעות".
מיכל רוזין: זה בדיוק כרסום ביסודות הדמוקרטיה וכרסום בפרלמנטריזם הישראלי.
מיכל רוזין: להגיד כל הזמן "זה לא חשוב" – אתה יודע ממתי אני שומעת את זה?
מיכל רוזין: כבר עשרים שנים אני שומעת: "אוי, מה זה השטויות האלה?
מיכל רוזין: ממילא כל ההסתייגויות הן 'תיק', 'שר בלי תיק', 'תיק בלי שר', הוספתם שקל, הוספתם פה ושם.
מיכל רוזין: " שמענו את זה לאורך שנים.
מיכל רוזין: ועדיין יש משמעות, גם ציבורית, הציבור רואה משמעות בכך שיש קואליציה ואופוזיציה במדינת ישראל, שיש משטר פרלמנטרי, שלא סוגרים אי-שם בחדרים כל מיני עסקאות, שהאופוזיציה לא הולכת הביתה ואומרת: "טוב, מה לעשות, הרי ממילא אין לנו די אצבעות להצביע".
מיכל רוזין: בסופו של דבר סדרי הדיון האלה מעקרים את הענייניות.
דוד ביטן: שמענו והבנו.
דוד ביטן: אתייחס לזה בסוף.
דוד ביטן: אשיב לכולם בסוף.
מיכל רוזין: נכון שלא לכל הסתייגות יש תוכן.
מיכל רוזין: אני מבינה שהתעוררתם אתמול בבוקר או היום בבוקר וגיליתם על האזכרה של בן גוריון.
מיכל רוזין: ההזמנה מחכה על השולחן שלי כבר לפחות שבועיים.
אחמד טיבי: לא יפה שלא מעדכנים אותם.
מיכל רוזין: זה קונספירציה של השמאל.
איילת נחמיאס ורבין: בטייבה יודעים.
איילת נחמיאס ורבין: בירושלים לא.
איילת נחמיאס ורבין: בטייבה היו הראשונים לזהות.
איילת נחמיאס ורבין: ..
אחמד טיבי: אתה יודע מתי ידענו?
אחמד טיבי: נהרנו באוטובוסים מהדרום לצפון, מהצפון לדרום.
דוד ביטן: עברתם דרך שדה בוקר...
מרב מיכאלי: זה היה כשהם עוד היו בדואים והם נדדו.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת איפה עצרתם, בשדרות בן גוריון בתל-אביב.
מיכל רוזין: אני מבינה את החשיבות להיות באזכרה, ועדיין אני חושבת שלשנות שוב את סדרי הדיון, להתחיל את הדיון בשעה 15:00 – אז שוב נראה את התמונות שאנחנו זוכרים ב-4-5 לפנות בוקר.
דוד ביטן: רצינו לעשות קיזוז אבל מרב מיכאלי לא הסכימה.
מיכל רוזין: כולם עדים פה שאם מישהי תהיה ערה כל הלילה וערנית זה יהיה אני ועליזה.
מיכל רוזין: ולכן מן הראוי שנקיים דיון ענייני במשך כל היום על רוב ההסתייגויות.
מיכל רוזין: שאלה אחרונה, כבוד היושב-ראש, אליך ואל היועצת המשפטית, זה חשוב.
מיכל רוזין: אם אפשר בכל סעיף להחליט להצביע על כל ההסתייגויות ואז להחליט אם עובר או לא עובר, על-פי אותו עיקרון אפשר להצביע על כל ההסתייגויות ביחד.
דוד ביטן: את זה אי אפשר לעשות.
מיכל רוזין: ואם הן לא עוברות – זה לא עבר, ואם זה עובר – צריך להתחיל להצביע על כל הסתייגות בנפרד.
מיכל רוזין: זאת היתה שאלה ואני רוצה תשובה מהיועצת המשפטית.
דוד ביטן: אם אפשר אני מבקש שחברי הכנסת לא יחזרו על עצמם.
מיכל רוזין: אתה אמנם עורך-דין אבל אני רוצה תשובה מהיועצת המשפטית.
יואל חסון: הערה ליושב ראש הקואליציה.
יואל חסון: כיושב-ראש הקואליציה בעבר, ובאמת קטונתי ליד צחי הנגבי שהוא ותיק חברי הכנסת בבית, אני חושב שבעולם נורמלי כאשר צצה בעיה כפי שצצה, מן הראוי היה לא ללכת לפתרונות משפטיים, לשינויי תקנון וכדומה- -
דוד ביטן: ניסינו להגיע להסכמות.
יואל חסון: - -אלא לשבת "עד שייצא עשן לבן" ולהגיע למסגרות הסכמה.
יואל חסון: צחי הנגבי, זה הדבר הנכון לעשות פרלמנטרית.
יואל חסון: צריך ללכת לכיוון הזה, אדוני.
דוד ביטן: אבל כבר דיברת.
דוד ביטן: זה לא שאלה אליו.
צחי הנגבי: תדע שעשינו את זה, נפגשנו אצל יושב-ראש הכנסת עם יצחק הרצוג לפני שעתיים ועם מרב מיכאלי ואיל ינון.
דוד ביטן: לא מצליחים.
דוד ביטן: דרך אגב, היתה הבנה כל הזמן, לאורך כל הדרך, שיקצצו, שיוותרו על חלק מן ההסתייגויות, וזה לא קרה.
אחמד טיבי: אני מבקש הקשבה, לרבות מן האופוזיציה.
אחמד טיבי: אדוני יושב-ראש הוועדה וגם אדוני יושב-ראש הקואליציה, התחלת הדיון בשעה 14:45 לא מוצדקת.
אחמד טיבי: יש בוקר שלם שצריך ואפשר לנצל אותו, החל מהשעה 10:00.
אחמד טיבי: יהיו סיכומים.
אחמד טיבי: אני מבקש להתחיל את הדיון בשעה 10:00, סיכומים – 45 דקות, ואחר-כך להתחיל בהצבעות.
דוד ביטן: מרב מיכאלי לא הסכימה לעשות קיזוזים.
מרב מיכאלי: אני מצטערת, זה לא נכון.
מרב מיכאלי: אדוני, יש עוד דבר שצריך להגיד לפרוטוקול שהוא לא נכון- - -
אחמד טיבי: היות ונודע לי, גם בטייבה יודעים, שגם ראש הממשלה וגם יושב-ראש האופוזיציה נוסעים לשדה בוקר, אני לא רואה שום בעיה ששניהם יתקזזו בהצבעה.
אחמד טיבי: אם מפלגת העבודה מתנגדת – ההתנגדות לא לעניין.
דוד ביטן: אנחנו אתך בעניין הזה.
אחמד טיבי: לכן אני מבקש לחזור להצעה המקורית: מתחילים בשעה 10:00, דיונים במשך 45 דקות, הצבעות החל מ-10:45, קיזוז לראש הממשלה עם יושב-ראש האופוזיציה.
נורית קורן: וגם יושב-ראש הכנסת.
אחמד טיבי: אם שלושה מפה אז שלושה גם מפה, אם שניים מפה אז שניים גם מפה.
מכלוף מיקי זוהר: בתנאי שיסכימו להיות אזוקים זה לזה.
מכלוף מיקי זוהר: אחרת, אני מתנגד...
אחמד טיבי: מי שנוסע, מתקזז.
אחמד טיבי: נסעת קוזזת, לא נסעת לא קוזזת.
אחמד טיבי: במקרה הזה, נסעת – קוזזת, כי אחרת זה "לעשות דווקא" ולירות לעצמנו ברגל.
אחמד טיבי: אני חבר כנסת ותיק.
אחמד טיבי: אני לא אוהב את ה"שטיקים" האלה.
אחמד טיבי: אני לא מסיים לפני שאני מקבל הסכמה על הדברים.
דוד ביטן: זה תלוי בהם.
אחמד טיבי: בואו נדון על ההצעה שלי, שתעמוד להצבעה, אני מבקש.
יואל חסון: אני גם בעד ההצעה של חבר הכנסת טיבי, כפוף לאישור של יושבת-ראש הסיעה מרב מיכאלי.
אחמד טיבי: אולי מפלגת העבודה תגיד כן.
דוד ביטן: הבעיה היא שיוצאים 3 מהימין ו-1 מהשמאל.
אחמד טיבי: מי נוסע?
אחמד טיבי: תנו לי שמות.
דוד ביטן: אם תיתן לנו שני קיזוזים – נעשה.
מרב מיכאלי: אחמד טיבי, אתה "סוגר" כאן לבד?
מרב מיכאלי: אם אתה עובד לבד, מאה אחוז.
מרב מיכאלי: מי האופוזיציה?
מרב מיכאלי: סליחה, עם כל הכבוד.
מיקי לוי: יש חבר כנסת בבית-חולים.
אחמד טיבי: אני אומר את הדברים בפומבי, מול מצלמות.
אחמד טיבי: את מדברת עם יושב-ראש הכנסת מאחורי הגב שלי.
אחמד טיבי: בחיים לא אסכים לדברים שנעשים מאחורי הגב שלי, לשום דבר, לא באופוזיציה ולא בקואליציה.
מרב מיכאלי: מאוד מרשימה הדרמה הזאת.
אחמד טיבי: איזו דרמה?
אחמד טיבי: אני מדבר פה ממש לידך.
אחמד טיבי: אני מבקש לקיים את ההצבעה החל משעה 10:00.
אחמד טיבי: אם ראש הממשלה נוסע ויושב-ראש האופוזיציה נוסע, כפי שהם לפעמים ביחד, הם יתקזזו ביחד.
אחמד טיבי: לא חייבים למצוא לכל אחד קיזוז.
אחמד טיבי: למה היא חייבת לנסוע בשם הכנסת?
נורית קורן: יושב-ראש הכנסת – אני מחליפה אותו.
אחמד טיבי: אז ששניים ידברו בשם הכנסת.
דוד ביטן: תן לנו שני קיזוזים ונסתדר.
יואל חסון: נשלח את חברת הכנסת חנין זועבי עם חברת הכנסת נורית קורן, הן ייהנו ביחד בנסיעה.
יואל חסון: שייסעו גם באותו רכב.
אחמד טיבי: אני לא נותן קיזוז אפילו לבן גוריון.
אחמד טיבי: בן גוריון כבר מקוזז לדעתי.
יואל חסון: הוא מקוזז עם הרצל...
דוד ביטן: חבר'ה בואו נעצור.
דוד ביטן: מי שימשיך לדבר בלי רשות דיבור אבקש ממנו לצאת.
יואל חסון: אדוני, שמעתי שאורן חזן מאושפז.
יואל חסון: האם אנחנו צריכים לאשפז גם חבר כנסת שלנו במקביל?
יואל חסון: נדרש קיזוז בכל מחיר?
דוד ביטן: בבקשה, מרב מיכאלי.
מרב מיכאלי: קודם כול, בואו נחזור לרגע להתחלה.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שבניגוד לדבריו של יושב-ראש הקואליציה, "פיליבסטר" הוא כלי לגיטימי בדמוקרטיה.
מרב מיכאלי: זה כלי פרלמנטרי ממדרגה ראשונה.
מרב מיכאלי: לכן לא ברור לי למה הוא מוצג פה כאילו הוא כלי לא לגיטימי.
מרב מיכאלי: שנית, הסתייגויות הן כלי לגיטימי בשביל להשתמש בהן ל"פיליבסטר", גם אם הן ענייניות בעיני חלקים מן הקואליציה וגם אם הן לא ענייניות בעיני חלקים מן הקואליציה.
מרב מיכאלי: עצם עובדה שאדם נמצא בקואליציה לא מסמיך אותו להחליט מה ענייני ומה לא.
מרב מיכאלי: דבר שלישי, לרצות להפיל את הממשלה זה הדבר הכי לגיטימי בדמוקרטיה וזה למעשה התפקיד של האופוזיציה.
מרב מיכאלי: זה לא רק לגיטימי אלא תפקידנו לעשות כל מה שאנחנו יכולות ויכולים בשביל לנסות להפיל את הממשלה ולהשתמש לצורך זה בכל הכלים שעומדים לרשותנו.
מרב מיכאלי: להציג את מה שאנחנו עושים, את העבודה שלנו – ובכל הכבוד, זה שהאופוזיציה ישבה וטרחה וכתבה 32,000 הסתייגויות – זה עבודה פרלמנטרית, זה עבודה שעשתה האופוזיציה וחבל להתייחס לזה בקלות ראש ובזלזול משום שזאת העבודה בפרלמנט: מדברות, כותבים.
דוד ביטן: אנחנו לא מתייחסים בזלזול.
דוד ביטן: אנחנו מתייחסים לתוכן הזלזול, לתוכן ולא לעצם הגשת ההסתייגויות.
מיכל רוזין: המשמעות רחבה יותר, היא לא השקל לפה או שקל לשם.
מרב מיכאלי: שוב אני אומרת, אני מבקשת, שאף אחד לא ישים את עצמו פה בתור שופט התוכן הבלעדי.
מרב מיכאלי: עצם העובדה שאדוני – ואתה יודע שיש לי אליך כבוד רב – עצם זה שאדוני הוא יושב-ראש ועדת הכנסת לא שם אותו בתור השופט להחליט מה התוכן הלגיטימי והלא לגיטימי של איזו הסתייגות.
מרב מיכאלי: זכותנו, גם התקנונית וגם המהותית, לדרוש להצביע על כל הסתייגות והסתייגות.
מרב מיכאלי: זכותכם להיאבק בנו על הדבר הזה.
מרב מיכאלי: צריך להגיד, עד היום לא היתה הסכמה.
מרב מיכאלי: גם לא נכון להגיד לעניין ההסכמה על השעות – וכבר היה על זה סבב גדול מאוד – שלא הסכמנו לתת קיזוז לראש הממשלה לעניין האזכרה לדוד בן גוריון, ולו משום שלא נתבקשנו לתת.
מרב מיכאלי: שנית, לא נכון בשום אופן, אני מעולם לא העליתי- - -
צחי הנגבי: אמרת לי שלא יהיו קיזוזים.
מרב מיכאלי: בתקציב.
מרב מיכאלי: אמרתי שלא יהיו קיזוזים בתקציב, אבל לא התבקשתי – זה היה לפני ובנפרד מהדיון.
מרב מיכאלי: יתרה מזאת, ביום הראשון שנתכנסנו כאן בוועדת הכנסת לדון בעניין סדרי הדיון ניגש חבר הכנסת דב חנין ואמר: "אבל ביום רביעי יש טקס אזכרה לדוד בן גוריון".
מרב מיכאלי: הקואליציה לאורך שבוע שלם, שבו היתה גם עוד פנייה מצדי, אמרה: "לא נורא, הם יתנצלו ולא ילכו".
מרב מיכאלי: אני מבקשת לא להפיל עלינו את העניין הזה.
מרב מיכאלי: מעולם לא היה דיבור על משיכת הסתייגויות, מעולם לא.
מרב מיכאלי: זה לא עלה.
מרב מיכאלי: בשום פנים ואופן לא אמרתי מעולם שאנחנו נמשוך הסתייגויות.
דוד ביטן: זה מה שהבנו בדיון.
דוד ביטן: זה גם מה שהוא הבין.
מרב מיכאלי: כן אמרתי, ואגיד שוב, שלא היתה לנו כוונה לעשות שימוש לרעה בהצבעות שמיות, ואני עומדת מאחורי הדברים שאמרתי.
דוד ביטן: דובר על זה.
מרב מיכאלי: זה הדבר היחיד שדובר עליו ואת זה באמת אמרתי ומאחורי זה אני עומדת.
מרב מיכאלי: סיכמנו כבר בינינו סדרי דיון ואתם אלה שפתאום נזכרתם ואמרתם: בעצם יש לכם הרבה הסתייגויות אז בעצם אנחנו רוצים למנוע מכם לעשות את הדבר שמותר לכם תקנונית ומהותית מבחינה פרלמנטרית ודמוקרטית.
מרב מיכאלי: אנחנו נגד הדבר הזה, עומדים עכשיו ואומרים: לא.
מרב מיכאלי: לא יכול להיות שתמנעו מאתנו את הזכויות הבסיסיות שלנו.
אחמד טיבי: אגב, אף אחד לא דיבר על הורדת הסתייגויות.
דוד ביטן: הבנתי את זה בדיון.
דוד ביטן: אחרת, מה, נשאיר 32,000 הסתייגויות?
דוד ביטן: חבר הכנסת וקנין.
יצחק וקנין: רבותי, אני הצבעתי כ-18 פעמים על תקציב המדינה, מלבד פעמיים שעשו תקציב דו-שנתי.
יצחק וקנין: אני רק אומר מה היה ומה קרה.
יצחק וקנין: ותמיד הגענו להסכמה.
מרב מיכאלי: עושים כאן רשומון, זה דבר נהדר.
יצחק וקנין: אפשר "לטרטר" את כל העולם ואת עצמנו.
יצחק וקנין: הרי אנחנו מתייחסים לתקציב כאילו הוא של הקואליציה.
יואל חסון: כמה הסתייגויות הגשת בשנתיים שהיית באופוזיציה, אתה וסיעתך ש"ס?
יואל חסון: היית באופוזיציה במשך שנתיים.
יצחק וקנין: אתה רוצה שאתחיל אתך?
יצחק וקנין: אל תהיה תמיד ה"חוכמולוג" של העולם.
יצחק וקנין: אתה תמיד מנסה להראות שאני לא יודע מה אתה.
יואל חסון: כמה הסתייגויות הגשת?
יצחק וקנין: תקשיב לדבר אחד.
יצחק וקנין: יש אופוזיציה ויש קואליציה, אבל יש קצת שכל שצריך להיות לך ולי.
יואל חסון: בהסכמה, לא בכפייה.
יצחק וקנין: אתה רוצה שנשב עד הבוקר על: "מי בעד, מי נגד, מי בעד, מי נגד"?
יואל חסון: אני רוצה להכשיל את התקציב.
יצחק וקנין: אתה יכול לנסות להכשיל אותו.
יצחק וקנין: הרי אתה יודע שבסופו של יום גם אם תעשה שמונה גלגולים לא תצליח להכשיל את התקציב, ואסביר לך למה.
יצחק וקנין: פרלמנטרית אין לך את הרוב לעשות את זה.
יצחק וקנין: נגיד שהעברת הסתייגות מסוימת על-פי השכל שלך, על-פי מה שאתה מדבר.
יצחק וקנין: מה יעשה יושב-ראש ועדת הכספים?
יצחק וקנין: הוא ימשוך את הצעת החוק לוועדת הכספים.
מיכל רוזין: אז בואו נלך הביתה.
מיכל רוזין: אני לא מבינה את שיקול הדעת שלך.
מיכל רוזין: בואו נלך הביתה, לא נעשה הצבעות.
מיקי לוי: אבל תקציב 2013- - -
יצחק וקנין: חבר'ה, לא הפרעתי לכם.
יצחק וקנין: ישבתי פה בשקט ושמעתי את כולכם.
יצחק וקנין: תבינו את מה שאני מדבר אתכם פרלמנטרית.
יצחק וקנין: אין את המציאות הזאת.
יצחק וקנין: מה שעשינו עד לרגע זה בתוך ועדת הכספים, גם קואליציה וגם אופוזיציה, בדברים שהיו חשובים גם לאופוזיציה ועברנו אותם ושינינו אותם בחוק ההסדרים, אתם הצבעתם עליהם ביחד אתנו.
יצחק וקנין: כאילו זה איזה תקציב של הקואליציה.
יצחק וקנין: אני מבין שצריך להיות פה איזה תהליך פרלמנטרי והוא מקובל והגיוני, זו בעצם העבודה בכנסת, אבל אי אפשר לקחת את הדבר הזה ולעשות ממנו איזה צחוק גדול.
יואל חסון: אתה עושה תהליך של תוצאה ידועה מראש.
יצחק וקנין: אני לא עושה.
מיכל רוזין: אתה מזלזל בתהליך.
יצחק וקנין: אני מנסה להסביר מה היה במשך כל השנים.
יצחק וקנין: היו 4,000-5,000 הסתייגויות.
יצחק וקנין: זה הגיוני.
יצחק וקנין: "מי בעד, מי נגד".
יצחק וקנין: ובאו הקואליציה והאופוזיציה ואמרו: יש הסתייגויות מהותיות שאנחנו רוצים להצביע עליהן הצבעה אלקטרונית או הצבעה שמית.
יצחק וקנין: אין בעיה, אבל מגיעים להסכמה.
יצחק וקנין: אתם רוצים לקחת את הדבר הזה – הרי כל בר דעת מבין שאי אפשר לגמור את זה, גם בשבועיים לא תגמרו את 32,000 ההסתייגויות האלה.
יצחק וקנין: זה לא הגיוני.
יצחק וקנין: בואו נהיה קצת עם שכל, בואו ניקח אחריות.
יצחק וקנין: אני אומר את זה גם לקואליציה וגם לאופוזיציה.
יצחק וקנין: נגיע להסכמה: אלו ההסתייגויות.
יצחק וקנין: יהיה רכז אחד מטעמכם שיגיד: רבותי, אלו ההסתייגויות שעליהן אנחנו מצביעים.
יצחק וקנין: תשבו ביניכם ותחליטו על אילו הסתייגויות אתם רוצים להצביע.
יצחק וקנין: ועל חלק מן ההסתייגויות יהיה מי שיגיד: את זה אנחנו מורידים.
יצחק וקנין: מה שאתם רוצים להצביע – תצביעו, מה שאתם רוצים לנהל הצבעה אלקטרונית – יהיה בהצבעה אלקטרונית, מה שרוצים בהצבעה ידנית – ידנית, אבל אל תנסו לקחת את זה למקום שהוא בלתי אפשרי.
דוד ביטן: חבר הכנסת מיקי לוי.
מיקי לוי: אני חושב שכל סדרי הדיון שכרגע מתנהלים כאן בהחלט לא ראויים, שלא להגיד הזויים, בעצם דרישת הכיווץ.
מיקי לוי: אם היו אומרים: בואו תתמקדו בנושאים החשובים לכם, תתמקדו בצורה כזו או אחרת, אבל כיווץ – אני מעולם לא שמעתי.
דוד ביטן: אסביר מה הכוונה בכיווץ הזה.
דוד ביטן: זה לא כיווץ.
דוד ביטן: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות, אבל בקבוצות.
מיקי לוי: זה כיווץ.
דוד ביטן: תיכף אסביר למה זה לא כיווץ.
דוד ביטן: אענה לכולם בסוף, על הדברים החשובים.
מיקי לוי: לגבי עצם דרישת הכיווץ, אני רוצה להזכיר לכולנו שאלה הכלים שהעמידו לרשות האופוזיציה.
מיקי לוי: חבל שחבר הכנסת הנגבי יצא, אבל אני מזכיר לכם שהיו ימים שלליכוד היו 12 מנדטים והגלגל הפוליטי מסתובב.
מיקי לוי: כשנכנסתי לעסק לפני 3 שנים וחצי הסבירו לי את זה: תישאר על הגלגל, אבל הגלגל מתהפך.
מיקי לוי: זה באמת דריסה ברגל גסה גם של התקנון.
מיקי לוי: בסדר, קיבלתם איזה ייעוץ משפטי שזה אפשרי.