GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: אנחנו מושפעים מהציבוריות, קשה לנו לדבר על עצמנו, קשה לנו לבקש עבור עצמנו, כי ברגע שאנחנו עושים את זה אנחנו מקבלים ביקורת מכל הכיוונים, גם אם אנחנו צודקים.
יואל חסון: אני אתן דוגמה קטנה לקשר עם הבוחר.
יואל חסון: היה סיפור על חבר הכנסת הראשון שהזמין מכונת קפה.
יואל חסון: זו היתה הכותרת בעיתונים.
יואל חסון: זה היה כזה סמל לנהנתנות, אז החליטו חברי הכנסת – רק לא מכונת קפה, ואף חבר כנסת לא הזמין מכונת קפה.
יואל חסון: מה זה משנה שמוציאים יותר כסף על כיבוד במזנון?
יואל חסון: זה בסדר?
יואל חסון: זה יותר הגיוני?
יואל חסון: הגיוני שישלמו על כל כוס קפה 10 שקלים במקום 2 שקלים?
יואל חסון: אז מה יצא?
יואל חסון: מי יעז לקנות מכונת קפה?
יואל חסון: עדיף כבר סעיף "כיבוד" מאשר סעיף "מכונת קפה".
יואל חסון: אז צריך להסתכל פה בצורה עניינית.
יואל חסון: אני גם מצטרף לברכות על מחלקת המחקר של הכנסת.
יואל חסון: אין מילים על היכולת ללמוד ולהכיר, אף אחד מאתנו לא היה יכול לעשות את העבודה הזו לבד, תודה רבה.
יואל חסון: אני דווקא קורא וקראתי בעיון וגם השוויתי את זה לחיים.
יואל חסון: כמה פעמים הייתי מטעם הכנסת במועצת אירופה ובפרלמנט האירופי, ומכיר המון חברי פרלמנט באירופה, ואני לא מדבר על הסנטורים ואנשי הקונגרס בארצות הברית.
יואל חסון: בואו נגיד את האמת.
יואל חסון: ברוב הפרלמנטים בעולם, רוב החברים הם אנשים עשירים.
יואל חסון: הם אנשים שזו לא הכנסתם ופרנסתם העיקרית, דבר שבישראל הוא לא כך, ואנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.
יואל חסון: זו המציאות.
יואל חסון: אם אנחנו רוצים להפוך את הכנסת למקום של עשירים, אז בבקשה.
יואל חסון: רק עשירים יבואו להיות חברי כנסת, ואז לא יהיה איכפת להם – עוד 4%, עוד 5%, כי זה לא עיקר פרנסתם.
יואל חסון: ואנחנו גם רואים בדוח זה שרוב חברי הפרלמנטים עוסקים בעבודות אחרות, בחלקם עם הגבלות ובחלקם – בלי.
יואל חסון: אני שמח שהכנסת ביטלה את זה.
יואל חסון: אני לא רוצה להעלות בדעתי שאני, בנוסף לעבודתי בכנסת, אותה אני לוקח ברצינות, הייתי צריך ללכת ולהתפרנס במקום אחר.
בני שליטא: מי שעושה את זה פועל בניגוד לחוק.
בני שליטא: עבודה נוספת זה פלילי.
יואל חסון: בהחלט.
יואל חסון: גם אם היה מותר לי אני לא יודע איך הייתי עושה את זה ואם הייתי רוצה לעשות את זה.
יואל חסון: לכן, זה הגבול הדק.
יואל חסון: אני אומר פה לחברי הוועדה, ואני מודה לכם על העבודה, אתם בהחלט משקיעים זמן רב וזה חשוב - צריך גם את האיזונים האלה לקחת בחשבון, ואני לא בא בתחרות, לא עם השופטים ולא עם השרים, ולא עם סגני השרים.
יואל חסון: אתה אמרת פה שאם אני מחר אהיה סגן שר אני יורד בשכרי.
יואל חסון: אני לא פה לא בגלל שהשכר הוא כזה או אחר, אז גם אם אחליט להיות מחר סגן שר אני לא אחליט להיות או לא להיות בגלל השכר.
<חיים לוי: בזה אני מסכים אתך לגמרי.
<חיים לוי: אתה פה לא בשביל השכר.
יואל חסון: אז אני חושב שאנחנו צריכים להוביל דווקא מהעניין הזה כל קריאה של ממהלך של השוואה שכולנו פשוט נהיה באותלו מדרג.
יואל חסון: פשוט, לקחת את כל הגורמים הבכירים, כולל השרים, השופטים, השרים, סגני שרים וחברי הכנסת, וכולם צריכים להיות על אותו מדד, לכאן או לכאן.
שי פירון: אני רוצה להגיד משהו לא פופולארי, לצורך הדיון, ובכלל לא להתייחס לשאלה הפרקטית.
שי פירון: אני רוצה לדבר על המנגינה.
שי פירון: המנגינה היא כאילו יש פה חבורה של אנשים שכל עניינם הוא איך למצוא את הפרצה, את הדרך, איך להרוויח עוד שקל מפה או משם.
שי פירון: אלה האנשים שצריכים להחליט מה יהיה באיראן, אלה האנשים שצריכים לקבל את ההחלטות הכי מהותיות על החיים שלנו, ולא נוחה לי המנגינה הזאת.
שי פירון: מי שרצה להרוויח כסף לא היה מגיע לכאן.
שי פירון: מי שבא לכאן הוא שליח ציבור, והשאלה אם הדיון בחדר הזה הוא דיון מתוך נקודת מוצא של שליחי ציבור שנאמנים לעמם וארצם, ועכשיו מחפשים את הדרך הנכונה ביותר איך לייצר שקט בעבודה.
שי פירון: אין לי שום התנגדות לוועדה כזו או אחרת.
שי פירון: מטרידה אותי הסיבה שבגללה רוצים להוציא את זה לוועדה אחרת.
שי פירון: אני מרגיש בין השיטין כאילו יש פה אמירה שאם יתנו לי, כדוגמה, לטפל בשכר של עצמי, מי יודע מה אני אעשה.
שי פירון: אז אם אתם חושדים - -
דוד ביטן: בינתיים רק הורדנו, כל השנים.
שי פירון: - - שאני אעשה משהו עם השכר, אז גם אל תסמכו עלי בשאלות הרבה יותר מהותיות ודרמטיות וזה חלק מתופעות של מנהיגות.
שי פירון: מנהיגות, חלק מתפקידה זה לייצר אתוס שלום ואתוס שלם נוגע גם בתנאי העבודה של האדם, זה חלק מהדמות המוסרית שלו, ואם, כחלק מהדמות המוסרית של חבר הכנסת הוא חושב שהמציאות כרגע, כחלק מהדרך לייצר כרגע, זה דרך להגדיל את השכר – הוא יעשה זאת.
שי פירון: הערה שניה – אני אומר אתה בעוקצנות ובזהירות, כי אני לא יודע להגיד בעוקצנות בלי זהירות, ששווה לבדוק.
שי פירון: הכנסת נחלקת לשלושה סוגים של אנשים.
שי פירון: סוג אחד של אנשים שעשו משהו בחיים, ובעצם המשכורת שלהם פה היא דמי כיס.
שי פירון: יש להם פנסיה, הם היו אלופים, ראשי עיר, כל מיני דברים לפני כן.
שי פירון: יש קבוצה שניה של אנשים שעשו הון, במובן הישר והמלא של המילה.
שי פירון: הם היו אנשי עסקים, הרוויחו כסף, ועוד כהנה וכהנה.
שי פירון: ויש שליחי ציבור שהגיעו לכאן מכל מיני מקומות ציבוריים במובן הפשוט של העניין.
שי פירון: אני רוצה לראות את אורי מקלב בכנסת הבאה.
שי פירון: אני רוצה לראות את רועי פולקמן, הוא אדם צעיר, הוא צריך לרכוש דירה או שכבר רכש, יש לו ילדים, הוא עוד משלם על קייטנות, משלם שכר לימוד בבית הספר.
שי פירון: מה אנחנו רוצים שיקרה כאן?
שי פירון: איזו מין שפה זו?
שי פירון: איזו מין אמירה זו?
שי פירון: מה מסתתר מחורי השיח הזה?
שי פירון: אז אני לא רוצה להיכנס עכשיו לסוגיה של ועדה כזו או ועדה אחרת, אבל יש כאן מנגינה נוראית, שהיא חלק מההלקאה הציבורית.
שי פירון: כשעושים דבר כזה בדיון בשידור, כל אחד חושב 8 פעמים על איזו מילה הוא יגיד, כי מחר בבוקר איזה כתב בעיתון כזה או אחר יגיד שהוא אמר משהוו לטובת עצמו.
שי פירון: אז אני עכשיו אומר במובן הפשוט ביותר של המילה.
שי פירון: אני בכלל לא מדבר על השכר של עצמי, זה בסדר גמור, הילדים שלי כבר גדולים והכל בסדר, אבל יש פה השחתה של השיח הציבורי.
שי פירון: יש פה טענה נסתרת כאילו אנשים שיושבים כאן לא דואגים לחברה הישראלית, וזה לא נכון.
שי פירון: אני נמצא בכנסת כבר שנתיים, אני פחות ותיק מרוב הנוכחים כאן.
שי פירון: יש כאן אנשים עם מסירות מאד גדולה, שיושבים הרבה מאד שעות, שעושים לילות כימים למען החברה הישראלית, ולא יעלה על הדעת שהמנגינה של השיחה תהיה כאילו החתול פה מתעסק בחלוקת השמנת.
דוד ביטן: זה רק יעל גרמן התייחסה.
דוד ביטן: זה לא כך.
<חיים לוי: אין אף מילה בדוח שלנו, בהמלצות שלנו, שמשליך - - -
דוד ביטן: לא, הוא מדבר על אווירה.
שי פירון: למען הסר ספק – אין לי שום טענה לוועדה, הדוח הוא בסדר.
שי פירון: יש לי תלונה על האווירה, על התחושה, למה יהיה כתוב מחר בעיתון כזה או אחר.
שי פירון: הדוח הוא מצוין, למען הסר ספק.
שי פירון: אין לי טענה, לא לדוח ולא לכותביו, את חלקם פגשתי בנסיבות משמחות מאד.
שי פירון: אני חוזר ואומר - - -
ק<ריאות: - - -
רועי פולקמן: ראשית אני אגיד גם לשר החינוך לשעבר שבאמת בזכות יוזמת הקייטנות אני משלם מעט מאד על הקייטנה של הבן שלי בכיתה א' שנמצא עכשיו בקייטנה ואכן, זה עזר משמעותית.
רועי פולקמן: אז בעניין זה, לפחות - - - נחה דעתי מהמודל שבו יש ועדת ציבורית שמגישה את ההמלצות לוועדת הכנסת, אני חושב שזה מביא איזון ראוי.
רועי פולקמן: אני רק אגיד עוד דבר – יש כאן עניין שצריכה להיות סיבה מהותית בעיניי למה לא לקבל את המלצות הוועדה הציבורית.
רועי פולקמן: יש ועדה, היא מביאה המלצות.
רועי פולקמן: אם יש סיבה מהותית?
רועי פולקמן: אין סיבה מהותית, הסכום הוא לא משמעותי.
רועי פולקמן: צריך לייצר אחידות במשק.
דוד ביטן: הסיבה המהותית קשורה להשוואה בינינו ובין פרלמנטים אחרים, שלדעתנו עדיין לא - - -
רועי פולקמן: אני אגיד משהו מתודולוגי.
רועי פולקמן: החמיאו כאן למרכז המחקר, וזה אכן נכון.
רועי פולקמן: חברים, תחום עיסוקי היה ענייני נתונים ועבודות כמותיות.
רועי פולקמן: אני לא מקבל את ההשוואה לשכר הממוצע, היא השוואה מוטה, מחקרית, כי השכר הממוצע במשק הישראלי בשונה מהמדינות שהושווה אליהם היא השוואה מוטה, כי יש שונות עצומה בשכר במדינת שראל, יש פה קצוות אדירים.
רועי פולקמן: לכן הממוצע במדינת ישראל, בהשוואה למדינות אחרות, שבהן יש הומוגניות - היא מוטה, ולכן, אחד העיוותים הגדולים – ועסקתי בזה בירושלים, בהשוואות כאלה כשאתה לוקח עיר כמו ירושלים שיש בה עניים מאד, וקבוצה של עשירים מאד, השכר הממוצע לא אומר כלום, לעומת להשוות את זה בבלגיה, כשהאוכלוסייה היא הומגנית.
בני שליטא: אז מי, המדד אומר?
בני שליטא: המדד הוא בסדר?
רועי פולקמן: אני אומר שההשוואה לשכר הממוצע היא השוואה מוטה מבחינה מחקרית.
רועי פולקמן: בהשוואה לכל דבר.
רועי פולקמן: אפשר לדבר על חציוני, על התפלגויות – אבל זו השוואה מוטת מבחינה מחקרית.
רועי פולקמן: אני חושב שהדיון הוא לא על האם זה נכון, ההשוואה או לא.
רועי פולקמן: בעיניי, הפרמטר המשמעותי כאן שצריכה להיות אחידות לשכר הבכירים במשק - - - אנחנו צריכים להיות דוגמה.
רועי פולקמן: אם יש היום - - - אני חושב שהאמירה – להשוות למדד היא אמירה ראויה.
רועי פולקמן: היא נכונה - - -
דוד ביטן: לא זו הבעיה.
דוד ביטן: הבעיה היא שוועדת הכספים, יש לה סמכות לקבל החלטה בעניין הזה, ומשום מה היא לא מקבלת.
דוד ביטן: אז אנחנו נדאג שוועדת הכספים תחליט את ההחלטה הזו.
רועי פולקמן: אבל אם ההסכמה היא שהמצב במשק צריך להיות שכל הבכירים יוצמדו למדד, וזו האמירה הנורמטיבית והעקרונית אז חברי הכנסת צריכים להתחיל מזה.
רועי פולקמן: מה יהיה עם השופטים או לא?
רועי פולקמן: אז אל"ף, אני מקבל את ההמלצה, אני חושב שהיא ראויה, צריך להצמיד את שכר הח"כים למדד.
רועי פולקמן: נקודה.
רועי פולקמן: זה לא קשור להשוואות, אני חייב לומר שההשוואה היא לא נכונה.
רועי פולקמן: אני מסכים על המנגנון הציבורי.
רועי פולקמן: צריך להשאיר אותו, לקיים ועדה ציבורית, להביא את ההמלצות לכאן.
רועי פולקמן: יש סמכות לחברי הכנסת להחליט, ואם ההמלצה היא ראויה צריך לאשר אותה.
רוברט אילטוב: קודם כל תודה לוועדה על עבודתה.
רוברט אילטוב: עם חלק מהדברים של חברי הכנסת אני מסכים.
רוברט אילטוב: אני רוצה להתייחס לסוגיה של הקשר לבוחר וההוצאות על שכירות.
רוברט אילטוב: אני חבר כנסת במשך 9 שנים כבר.
רוברט אילטוב: אם אני לא טועה בתשע השנים המספר הזה לא השתנה, 19 אלף שקל, למרות שבמשק היו שינויים מאד חזקים בדמי השכירות וההוצאות הנילוות לשכירת לשכות – גדלו.
רוברט אילטוב: לכן, אם תראו מה קורה היום בממוצע בעניין השכירות למטר מרובע, אתם תראו שבכסף שמפרישה הכנסת לסוגיה זו מדובר על לשכות קטנות ולא מכובדות, שאי אפשר בכלל לעבוד בהן, אם בכלל, תלוי גם באיזו עיר – לכן אני חושב שצריך לתת דעת לסוגיה הזו.
רוברט אילטוב: גם את הקהל שאנו רוצים לקבל צריך לקבל בתנאים ראויים.
רוברט אילטוב: מה לעשות שרוב הציבור בארץ גר במרכז, ולא בפריפריה?
רוברט אילטוב: צריך לקבל את הציבור היכן שהוא מתגורר.
רוברט אילטוב: מצטרף לחברי חברי הכנסת שאומרים שברוב הפרלמנטים חוץ מישראל יש לנבחרים עיסוק נוסף.
רוברט אילטוב: גם לחברי כנסת בארץ היתה אפשרות לעיסוק נוסף, אבל הוחלט בזמנו שלחברי הכנסת לא יהיה עיסוק נוסף, מסיבות כאלה ואחרות, ויש לזה משמעות בסופו של דבר, ולזה צריך לתת ביטוי.
רוברט אילטוב: נוסף לכך, אם אנחנו מדברים – בהרבה מאד מדינות רמת המס היא נמוכה, ואי אפשר לא להתייחס לזה, כי בעצם אנחנו רואים את הפערים, אבל בנטו – כשעושים השוואה למדינות אנחנו רואים פה פער גדול.
רוברט אילטוב: בסוף, מה שנכנס לחשבון הוא שמראה על פער ההכנסה.
רוברט אילטוב: לכן אי אפשר לא להתייחס לסוגיה כי לדעתי רמת המס בישראל היא בין הגבוהות בעולם, וחייבים - - -
דוד ביטן: אני רק רוצה שתדעו בעירית ראשון השתכרתי 33 אלף שקל ברוטו, כי לא עבדתי במשרה מלאה, וקיבלתי 19 אלף שקל נטו.
דוד ביטן: פה אנחנו מרוויחים 44 אלף ברוטו ואני מקבל 19 אלף שקל נטו.
דוד ביטן: אז תקחו - - -
<חיים אבידר: היה לך רכב צמוד?
דוד ביטן: רכב לא יכול להיות 11 אלף שקל.
דוד ביטן: העלות על הרכב היא בערך 5,000.
<חיים אבידר: היתה ך קרן השתלמות, שהשתתפת?
דוד ביטן: היה לי, ודאי.
דוד ביטן: אז אני אומר – הנטו-ברוטו הוא מאד משמעותי פה, אתם לא יכולים שלא להתייחס לזה, בסופו של דבר.
רוברט אילטוב: עוד סוגיה – אין ספק שגם הסוגיה הזו של הכנסה נוספת, וגם רמת המס, אבל אנחנו גם רוצים שבכנסת יכהנו חברי כנסת צעירים, נמרצים, לא אנשים שכבר עשו קריירה ועבורם זו הכנסה נוספת.
רוברט אילטוב: לחלק גדול מחברי הכנסת הצעירים – זו ההכנסה היחידה שיש להם, ועם זה הם צריכים ללכת למכולת, לשלם לגן, ויש לנו רמת חיים שאנחנו חייבים לחיות בה וגם הוצאות נוספות שי לחברי כנסת.
רוברט אילטוב: זה לא אזרח מן השורה ויש הוצאות.
דוד ביטן: התייחסת לעניינים אחרים שעל סדר היום, גם.
יואל חסון: קודם כל, בעניין הזה שגם צריך לקחת בחשבון שבכנסת אין התייחסות לנושא של ותק.
יואל חסון: אני לא חושב שצריכה להיות התייחסות לנושא של ותק, אבל אין הבדל בין שכר חבר כנסת שמכהן 10 שנים לבין זה שנכנס רק חודש ימים.
בני שליטא: רובכם תצאו לפנסיה עם 15% אתם עוד לא יודעים שום דבר.
דוד ביטן: לך יש פנסיה תקציבית, זה מצב טוב.
דוד ביטן: אנחנו נפרוש רק בגיל 67.
בני שליטא: שום דבר לא שדדתי.
יואל חסון: אז קודם כל, חברי הוועדה, צריך לשים לב לעניין הוותק, שלא קיים פה, וקיים בעניינם של השופטים ובמקומות אחרים.
בני שליטא: ואיפה התחלופה?
דוד ביטן: אני אתן לך להתייחס עוד מעט, חכה כמה דקות.
בני שליטא: חבר הכנסת ביטן, למשל, יצטרך בעוד 4 שנים לעשות את מאבק חייו.
בני שליטא: איך נבחרים לכנסת עוד פעם?
בני שליטא: רוב הח"כים הם עם שתי קדנציות, לא יותר.
בני שליטא: אני יודע שכל אחד שנכנס חושב שהוא יהיה שם 300 שנה.
בני שליטא: כל אחד שנכנס, חדש, חושב ככה.
בני שליטא: אתם לא תהיו.
יואל חסון: בעניין הנוסף – אני מזמן עוד לפני שנים חשבתי שבכלל צריך לבטל את ההסדר כפי שהוא היום של הלשכות הפרלמנטריות כפי שהן היום.
יואל חסון: ב-19 אלף שקל האלה שמקצים לנו, אי אפשר באמת לעשות - - -
<קריאה: זה סכום שאי אפשר לעשות אתו כלום.
<חיים לוי: רגע, אבל זה על סדר היום?
דוד ביטן: אבל ח"כים יכולים להתייחס.
יואל חסון: אני הצעתי בזמנו הצעה.
יואל חסון: לדעתי הכנסת היתה צריכה בערים הגדולות ובאזורים מרכזיים ליצור מתחמים שהכנסת מנהלת, של לשכות , שבהן אנחנו מקיימים ישיבות ומקבלים אזרחים, אם זה בתל אביב, חיפה, בדרום – בבאר שבע - - -
דוד ביטן: זה רעיון לא רע.
דוד ביטן: זה קורה בהרבה גופים גדולים.
יואל חסון: ואז לא צריך את ה-19 אלף שקל, ושהכנסת תתחזק את זה.
דוד ביטן: רעיון טוב, נדון בזה, לא עכשיו.
יואל חסון: את תראי באיזה לשכות חברי כנסת יושבים את תתביישי שמקבלים אורחים בכאלה - - - -
דוד ביטן: ההצעה של הוועדה הציבורית משפיעה גם על חברי כנסת לשעבר.
דוד ביטן: אני מציע שיגאל ביבי, חבר כנסת שהיה מטעם המפד"ל, בכנסת, וגם ראש עירית טבריה – יתייחס.
יגאל ביבי: רבותי, אני יושב ראש עמותת הח"כלים.
יגאל ביבי: אני מצטרף לדברי חבר הכנסת יואל חסון.
יגאל ביבי: אין ספק שהיגע הזמן שיהיה אומץ, שתהיה ועדה אחת שתדון בכל הנבחרים – שופטים, שרים, חברי כנסת.
יגאל ביבי: כמי שהיה 4 קדנציות בכנסת אני מזועזע ממה שקורה בשנים האחרונות.
יגאל ביבי: אין פרלמנט בעולם ש 2/3 מחבריו התחלפו במשך שנתיים.
יגאל ביבי: קיבלנו 80 חברי כנסת חדשים, חכ"לים בתקופה הזו.
בני שליטא: כל מערכת בחירות, בין 35 ל-45 איש מתחלפים.
יגאל ביבי: רבותי, אני רואה חברי כנסת לשעבר ויש אנשים שממש רעבים לפת לחם.
יגאל ביבי: לא נתנו לנו כאן נתון מה היא הפנסיה בפרלמנטים בעולם.
יגאל ביבי: מאז שביטלו את הפנסיה התקציבית, אני חושב לפעמים שחבר כנסת שהולך להתמודד בימים האלה הוא קצת מזוכיסט.
יגאל ביבי: יכול להיות שהוא ייבחר רק לשנתיים, צריך לשלם עבור הפריימריז, הוא יישאר עם חובות, לא יקבל פנסיה, ולא יקבל שום תנאים.
יגאל ביבי: לכן אני אומר שהגיע הזמן שיושוו התנאים.
יגאל ביבי: לא יכול להיות ששופט יקבל 40-30% יותר מחבר כנסת, שבא לתקופה קשה, שצריך להיבחר כל שנתיים או ארבע שנים.
יגאל ביבי: לכן אני אומר – רבותי, אני רוצה לדעת מה הפנסיה בפרלמנטים אחרים – נתון שלא קיבלנו, וזה מאד משמעותי העניין.
יגאל ביבי: צד חבר הכנסת בני שליטא.
יגאל ביבי: בא אתמול חבר כנסת שהיה כאן 10 שנים חבר כנסת וקשה לו למצוא עבודה, כי אומרים – הוא פוליטיקאי, ולו דואגים.
יגאל ביבי: אם שר שלו יקבל אותו זה ייחשב שוחד פוליטי.
יגאל ביבי: רבותי, חברי הכנסת לשעבר היום נמצאים במצוקה כלכלית קשה ולכן כל השיקולים האלה צריכים להילקח בחשבון, גם.
בני שליטא: רבותי, היו עד היום שתי ועדות יוצאות מן הכלל , שפתיים יישקו– ועדת קוברסקי וועדת רוזן-צבי, הגדולה מכולן.
בני שליטא: הם בדקו לעומק, רוזן צבי אמר:
בני שליטא: השכר של חברי הכנסת צריך להיות תואם לשופט מחוזי.
בני שליטא: בפירוש.
בני שליטא: איפה אתם היום ואיפה השופט המחוזי.
בני שליטא: ההבדלים הם של יום ולילה.
בני שליטא: שום דבר לא נשאר לעמוד על מקומו.
בני שליטא: שאלת, חבר הכנסת חסון, למה כל הזמן דנים בזה, בלי סוף?
בני שליטא: משום שרוצים
בני שליטא: לעשות רייטינג על הגב שלך.
בני שליטא: כל הזמן.
בני שליטא: ואתם, הוועדה הציבורית, לא מתוך רצון רע, חס ושלום, מבלי לדעת – אתם יוצרים אווירה עם הדיון כל הזמן על חברי הכנסת כאילו שהם לא שווים שום דבר, לא עושים שום דבר, הם לא נמצאים איפה שהם צריכים להימצא, הם לא עובדים.
בני שליטא: אני, במקרה גם הייתי בכנסת.
בני שליטא: ראיתי את כולם.
בני שליטא: כולם עובדים.
בני שליטא: הם עובדים קשה מאד כי הם רוצים להיזכר כמחוקקים מדרגה עליונה והם רוצים גם להיבחר לכנסת הבאה שאחרי זה.
בני שליטא: הם עובדים.
בני שליטא: זה לא רק במפלגה שלי, גם במרצ, ביש עתיד – בכל המקומות.
בני שליטא: חברי הכנסת עובדים הרבה וקשה.
בני שליטא: אל תספרו לי כל מיני מעשיות.
בני שליטא: אנחנו, בזמני, ידענו לעשות אזה.
בני שליטא: זה היה טרם העידן של הוועדות הציבוריות.
בני שליטא: הייתי גם בין שלל הוועדות שהייתי בהן, בוועדה לעינייני תנאים ושכר של ח"כים.
בני שליטא: אנחנו קמנו יום אחד ובשנות ה-80, ב-86 בערך, ביטלנו את כל ההטבות שהיו לנו.
בני שליטא: ביטלנו רפואה חינם ועשינו מעשה חסר תקדים ואסור לחזור על זה.
בני שליטא: אמרנו – זה יתחיל, התחולה תתחיל מהכנסת ה-11.
בני שליטא: זאת אומרת, יחול גם עלינו.
בני שליטא: עבדכם הנאמן – אין לו תרופות חינם.
בני שליטא: החלנו את זה על עצמנו, גם כן.
בני שליטא: ביטלנו באופן גורף.
בני שליטא: יושב ראש הוועדה, רוזן-צבי, לקח את האנשים הכי טובים בארץ, ובדק את הנושא של השכר הממוצע במשק.
בני שליטא: בדקו את זה.
בני שליטא: אם למישהו נדמה שחברי הכנסת מקבלים איזושהי הטבה בזכות השכר הממוצע?
בני שליטא: איך הם יכולים לקבל הטבה?
בני שליטא: זה בסך הכל משקף את המציאות, בדיוק נמרץ, בדייקנות מדויקת.
בני שליטא: המדד לא משקף שום דבר.
בני שליטא: המדד משקף בקושי את יוקר המחיה, הוא לא משקף יותר.
בני שליטא: בכלל, המדד מורכב מ-30 סעיפים – מפירות וירקות, הנעלה, הלבשה, חינוך, ריהוט הבית, ומכל מיני דברים.
בני שליטא: אם כל הנושאים האלה ירדו, ואגב, המדד בקרוב יתחיל לעלות, כשהריביות בכל העולם יתחילו גם לעלות.
<חיים לוי: בדרך כלל כשהמדד עולה הריבית עולה ולא להפך.
בני שליטא: בדקו את זה ומצאו.
בני שליטא: בייגה שוחט, חבר מצוין שלי, הוא אמר לי שהוא שגה.
בני שליטא: אני מיד אמרתי לו – מה אתה מתחיל עם המדד הזה.
בני שליטא: הוא בסך הכל רצה לקחת קצת רייטינג, שבמדינת ישראל יקראו בעיתון שהוא מוריד את השכר לשרים, וכו'.
בני שליטא: והוא יצר בוקה ומבולקה.
בני שליטא: אתם יודעים מה קורה היום?
בני שליטא: זה פה, וזה שם, והשרים – יש ועדת כספים.
בני שליטא: רבותי.
בני שליטא: צריך לקחת את כל הג'נטלמנים האלה, שאין להם שכר זוחל, ולשים אותם במקום אחד.
בני שליטא: להתחיל מהנשיא ומראש הממשלה, ומשם – בדרג יורד כלפי מטה.
בני שליטא: אנחנו, במקצוע הזה שלנו – חברי כנסת, שרים, שופטים, ראשי ערים – הם לא יכולים לקחת איזה אלון חסן כזה ולהגיד – אתה תשבית לנו היום פה, היום שם.
בני שליטא: אלה קבוצות שלא יכולות להשבית משק.
בני שליטא: הם מעורבים במה שנעשה במשק, ולכן - - -כשאני הייתי חבר כנסת, הייתי בשני תפקידים – הייתי גם ראש מועצה מקומית, ראש רשות מקומית.
בני שליטא: עבדתי מחושך לחושך, קיבלתי רק משכורת אחת.
בני שליטא: רק משכורת אחת, מהכנסת.
בני שליטא: לא קיבלתי משכורת נוספת ואני גאה בזה, כך צריך להיות.
בני שליטא: זה שהחליף אותי בראשות המקומית אחריי 36 שנה שהייתי שם, כבר בחודש הראשון במשכורת הראשונה הוא קיבל "על האגורה" מה שאני קיבלתי במשכורת האחרונה, אחרי 36 שנה.
בני שליטא: זה הפירוש של היעדר שכר זוחל.
בני שליטא: תן לי עוד דקה.
בני שליטא: דיברו פה על התחלופה.
בני שליטא: היא נוראה, היא עצומה, לא קיימת בשום מגזר אחר.
בני שליטא: אתם חייבים לקחת את זה בחשבון.
בני שליטא: אגב, פרופ' לוי, קחו את זה לידיים, ומספיק עם המשחק ילדים הזה שזה שייך לוועדה ציבורית וההוא שייך לוועדת הכספים, וכל אחד שייך למקום אחר.
בני שליטא: זה צריך ללכת מהנשיאות, וכל אחד למטה, בסדר יורד.
בני שליטא: אגב, תדעו לכם – הייתי בקשר עם ורדה אלשיך, השופטת.
בני שליטא: אני יודע את כל הסודות שלהם.
בני שליטא: היא אמרה לי: מעולם לא נוותר על השכר הממוצע, הודענו על זה.
בני שליטא: היא אמרה- אנחנו, השופטים, נכריז על שביתה.
דוד ביטן: אני מבקש ממך.
דוד ביטן: אני מבקש מפרופ' לוי לסכם.
בני שליטא: אנחנו צריכים להיות גאים בכנסת שלנו שפה אין משכורת נוספת.
בני שליטא: תאר לעצמך, שאתה וחבר הכנסת אילטוב הייתם עכשיו עודים בעבודה חלקית אצל יצחק תשובה.
בני שליטא: זה היה מכובד?
בני שליטא: זה היה יפה לכנסת?
בני שליטא: אדוני הנכבד, כשבמקום אחד אין עבודה נוספת, במקום אחר- עובדים.
<חיים לוי: אל"ף, כשכתבנו את הדוח האווירה לא היתה בכלל שלילית, האווירה חיובית.
<חיים לוי: אני לא אחראי על העיתונים והעיתונאים.
<חיים לוי: אתם צריכים לקחת בחשבון שאם זה רק 70 שקל לשנה, והאווירה חשובה לכם – ההחלטה שלכם.
<חיים לוי: אנחנו המלצה ציבורית, אתם יכולים לקבל את ההמלצות או לדחות, ההחלטה היא שלכם.
<חיים לוי: לצערי, חלק מהאנשים ששאלו שאלות כבר לא פה, אז - - -
דוד ביטן: יש דיונים והצבעות בוועדות אחרות.
יואל חסון: יש בכנסת הזו 120 איש, שליש לא נמצאים כי הם שרים בממשלה או סגני שרים, והשאר חברים ב 5-4 ועדות והם רצים בין ועדה לוועדה.
<חיים לוי: תאמין לי שאני מכיר את זה.
<חיים לוי: אבל אנשים העירו הערות בלי לקרוא את הדוח.
<חיים לוי: אנחנו התחשבנו בעבודות הנוספות בצרפת וארצות הברית.
<חיים לוי: הצגתי לכם את זה.
<חיים לוי: עדיין – השכר גבוה.
<חיים לוי: גם לגבי השופטים, בארץ ובעולם , גם השוונו את זה, ואותו יחס קיים.
בני שליטא: אז למה קוברסקי ורוזן-צבי - - -
בני שליטא: מה, אתה ממציא פה את הגלגל.
<חיים לוי: ההמצאה היחידה שלי - אל תפריע לי, ואני אסיים.
<חיים לוי: כמובן שאנחנו בעד לעשות סדר בכל המגזר הציבורי.
<חיים לוי: זה לא המנדט שלי.
<חיים לוי: תנו לי מנדט אז אשמח לעזור בנושא הזה.
בני שליטא: אני רק רוצה להודיע אם תהיה פה עוד פעם התרמה רק של חברי הכנסת, אנחנו נעמוד בראש המחנה.
בני שליטא: אבל כולם, כל המגזר הציבורי.
בני שליטא: לא רק חברי הכנסת - - -
דוד ביטן: אני אוציא אותך.
בני שליטא: אגב, אתם לא יודעים, אבל חברי הכנסת – הדרך היא ישר לבית המשפט העליון.
בני שליטא: בכל דבר.
בני שליטא: בעניין הפנסיה שלך, הגמלה – בכל דבר, ישר לבית המשפט העליון.
דוד ביטן: אני מכריז על הפסקה של מספר דקות על מנת שהח"כים יתייעצו ביניהם.
דוד ביטן: (הישיבה הופסקה בשעה 10:20, והתחדשה בשעה 10:30)
דוד ביטן: כפי שהבהרתי בתחילת הישיבה, הבעיה היא לא כספית.
דוד ביטן: אם העליה בעתיד, ההפרשים בין המדד לשכר הממוצע במשק יהיו כמו שהיו בעשר השנים האחרונות, שזה 5%, מדובר בסך הכל בהפרש של 2,000 שקל ברוטו בטווחו של 10 שנים, במחירים של היום, כמובן, ובנטו זה 70 שקל לשנה, כך שהבעיה היא לא כספית, היא עקרונית.
דוד ביטן: אנחנו סבורים שצריך להיות משהו אחיד בין כל בעלי התפקידים במשק, ואנחנו רוצים בעניין הזה להעביר מסר שזה מה שאנחנו רוצים שיהיה.
דוד ביטן: לכן אני רוצה שנציע כך: אנחנו אומרים שבאופן עקרוני אנחנו מסכימים להצעה הזו, אנחנו מדברים כרגע על המימוש.
דוד ביטן: אנחנו רוצים לנצל את הדבר הזה כדי להשפיע על מה שסגן הממונה על השכר אמר.
דוד ביטן: לאחר שוועדת הכספים תקבע מנגנון אחיד לכל נושאי המשרה שבסמכותה, תתכנס ועדת הכנסת ללא דיחוי, ותצטרף למנגנון האחיד שייקבע.
<חיים לוי: סליחה, לא הבנתי את ההצעה.
דוד ביטן: אמרתי – לאחר שוועדת הכספים תקבע מנגנון אחיד לכל נושאי המשרה, שבסמכותה, שזה כולל את כל בעלי המשרה האחרונים שלא צמודים למדד, תתכנס ועדת הכנסת ללא דיחוי ותצרף את חברי הכנסת למנגנון האחיד שייקבע על ידי ועדת הכספים.
<חיים לוי: אז כרגע אתם דוחים.
דוד ביטן: אנחנו דוחים, רוצים לאשר את זה, אבל נאשר בעתיד כאשר יהיה מנגנון אחיד.
דוד ביטן: אמרתי במפורש שהבעיה היא לא כספית, וזה מוכח במספרים.
בני שליטא: חבל שאני לא יכול להצביע בעד.
דוד ביטן: חברי הכנסת יכולים לוותר על 70 שקל, אבל אנחנו רוצים שהמנגנון יהיה אחיד.
<איבון פרידמן: זאת אומרת, שלאחר שזה נדחה מה-25 בינואר, 2014 ההצעה היא להמשיך ולדחות - - -
דוד ביטן: לא לדחות, אנחנו כבר קיימנו דיון.
דוד ביטן: אנחנו אומרים שאנחנו באופן עקרוני בעד העניין, אבל אנחנו רוצים הסדר אחיד לכולם.
דוד ביטן: מי בעד ההצעה שלי?
דוד ביטן: בעד – 4
דוד ביטן: ההצעה נדחתה
בני שליטא: תרשום שם שגמלאי הכנסת בעד.
דוד ביטן: בסדר, אני רושם, ושוב אני אומר שהבעיה היא לא כספית.
דוד ביטן: אין שום בעיה לוותר על ה-70 שקל האלה, אבל צריכים פעם ולתמיד לעשות סדר - - -
רועי פולקמן: רק מה עם ההצעה שמקבלים את זה ונותנים שנה לוועדת הכספי - - -
דוד ביטן: אז ועדת הכספים תתכבד, ותעשה את מה שהיא לא עושה כבר שנים.
דוד ביטן: אי אפשר כל דבר להפיל על הח"כים.
רועי פולקמן: אבל למה לקשור בין הדברים?
<חיים לוי: הוועדה הציבורית, תאמינו לי, עבדה קשה.
<חיים לוי: זה לא ב-priority שלי, יש לי דברים אחרים לעשות, אבל חשבתי שזה שירות ציבורי, אני קצת מרגיש מתבזה כשדוחים, ככה, כלאחר יד - לאחר שעבדנו כל כך הרבה.
<חיים לוי: אם אתם באמת רוצים שאנשים ישרתו אתכם ויעזרו לכם, צריך טיפה להתחשב.
<חיים לוי: ההצעה שלך לקבל את זה ואחר לשנות נראית לי הרבה יותר הגיונית.
יעל גרמן: אני מסכימה בהחלט עם מה שאמרת.
יעל גרמן: גם אני היום מרגישה - - -
דוד ביטן: למה אתה לוקח את זה באופן אישי?
<חיים לוי: כי אני הקדשתי המון זמן לזה, המון זמן.
<חיים לוי: כל הוועדה הקדישה המון זמן.
<חיים לוי: כולל עבודה מהבית.
רועי פולקמן: זה לא דיון על הזמן, אנחנו מעריכים את העבודה.
דוד ביטן: אני לא חושב שאתם צריכים לקחת את זה באופן אישי.
דוד ביטן: אני אומר לך שאין בעיה לקבל את זה, המישור הכספי פה לא קובע, פה, קובע העניין העקרוני.
דוד ביטן: עם כל הכבוד, הכנסת גם צריכה לתת מסר, והמסר ברור: כל בעלי המשרה הציבורית יהיה באותה שיטת הצמדה ואנחנו בעד שיטת ההצמדה שלך, אין לנו בעיה עם זה.
דוד ביטן: זה יבוא לדיון, תוך מספר חודשים זה יחזור, ואנחנו נקבל את ההמלצה.
דוד ביטן: סיוע לחבר כנסת מוגבל בניידות – המלצה נוספת
דוד ביטן: אני רוצה לעבור לנושא הבא – סיוע לחבר הכנסת מוגבל בניידות.
דוד ביטן: בישיבה הקודמת אמרנו אנחנו מאשרים את הנוהל של הוועדה הציבורית, אבל היו לנו מספר הערות, לאחר דיון עם הוועדה הציבורית אנחנו יכולים לאשר את זה.
<ארבל אסטרחן: כזכור, בישיבה הקודמת הוגשה המלצה של הוועדה הציבורית שהתחילה בעקבות פניה של המנכ"ל אליה כאשר העיקר היה לאפשר לחבר כנסת שמוגבל בניידות, ומנכ"ל הכנסת בתוקף סמכותו החליט לאפשר עובד שיסייע לו בשל המוגבלות.
<ארבל אסטרחן: הבקשה היתה לאפשר עובד נוסף, או במשרה מלאה או בחלקיות, שיוכל לסייע לאותו חבר כנסת מוגבל בניידות, כשהטענה הית שכשנותנים, למשל, נהג, אדם אחד מתקשה לעמוד בכל המטלות.
<ארבל אסטרחן: למשל, כאשר מדובר בחבר כנסת שגר רחוק ונוסע הרבה, אז יש צורך בתחלופה של עובדים.
<ארבל אסטרחן: ואז דובר שתינתן עוד חצי משרה, כמו שמאפשרים לשרים לקבל משרה וחצי של נהג.
<ארבל אסטרחן: הוועדה הציבורית קיבלה את העניין הזה.
<ארבל אסטרחן: היא הגישה המלצות שכללו כמה נקודות נוספות.
דוד ביטן: ביקשתי גם להגדיר מה זה "מוגבל", הרי אי אפשר שכל אחד שיאמר שהוא מוגבל, שניתן לו - - -