GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב קיש: אני מבקש להתייחס, דוד.
דוד ביטן: לפני שאתה מתייחס – ביררתי וגם התייעצתי עם רואי חשבון.
דוד ביטן: באופן כללי, הרוב מבוצע היום כבר.
דוד ביטן: כל הבעיה היא שכשרוצים לתקן, יש בעיה.
דוד ביטן: בזה יטפלו בהצעת חוק.
דוד ביטן: עשיתי בירורים על זה.
יואב קיש: אוקי, אני שמח.
יואב קיש: אז אני רוצה לקבל הבהרה, כי הסעיף הזה הוא סעיף בעייתי.
יואב קיש: לפי מה שאני קורא, הוא מדבר על זה שכל אזרח במדינת ישראל יצטרך להגיש דוח לרשויות המס, כמו בארצות-הברית, לצורך העניין.
יואב קיש: האם זו כוונת החוק?
יואב קיש: אני אשמח לקבל הבהרות.
אורן אסף חזן: לא מדובר רק על חברות?
<קריאה: זה לא דוח אישי.
אורן אסף חזן: אני גם הבנתי שמדובר רק על חברות, אבל כשהוא אומר את זה ככה – איפה כתוב שזה לא דוח אישי?
אורן אסף חזן: אפשר לקבל הבהרה?
אורן אסף חזן: הייתי שמח להבהרה כמו היום בבוקר, שהוספנו לו 17 מיליארד לתקציב.
<קריאה: מה לא ברור?
<קריאה: כתוב שזה יהיה מקוון.
<קריאה: שאתה צריך להגיש את זה ברשת.
<יעל מבורך: גם היום, מי שחב בדיווח, ממלא את הנתונים בתוך מערכת ממוחשבת.
<יעל מבורך: אבל בסוף העבודה הזאת הוא מדפיס את זה, חותם על זה בנייר, ושולח את זה לרשות המסים.
<יעל מבורך: אין פה הרחבה של סכום הדיווח.
דוד ביטן: ביררתי עם רואי חשבון.
יואב קיש: השאלה שלי פשוטה: האם אין פה הרחבה של סכום הדיווח?
דוד ביטן: יש - - - הרחבה, אבל היא לא נוראית.
אורן אסף חזן: למה זה לא כתוב בצורה ברורה?
יואב קיש: לא סתם אני אומר, תאמין לי.
אורן אסף חזן: אז אני מסביר לך שיש מקומות בחוק שניתן לפרש אותן כאילו יש הרחבה.
דוד ביטן: אתה רוצה לשאול, תשאל.
אורן אסף חזן: אני לא רוצה שיעבדו עלינו.
רועי פולקמן: אבל אורן, היא אמרה במפורש: זו לא הרחבה משמעותית.
אורן אסף חזן: היא אמרה, ואני רוצה לראות זה כתוב.
אורן אסף חזן: מה זה, "היא אמרה"?
רועי פולקמן: יש פרוטוקול.
אורן אסף חזן: פולקמן, בוא לא ניתמם.
דוד ביטן: שגית, תסבירי את העניין, בסדר?
דוד ביטן: רבותי, בוא ניתן ליועצת המשפטית של ועדת הכספים להסביר.
אורן אסף חזן: אני, ואני מניח שגם חבר הכנסת קיש ואחרים ירצו לראות את זה כתוב, שאין הרחבה.
דוד ביטן: חזן, אז יש את זה בוועדה.
דוד ביטן: אתה תדון בחוק ותתייחס לזה.
דוד ביטן: אני רוצה רגע להסביר לאנשים, בעיקר - - - מרב, זה שאנחנו מעבירים לוועדה, זה לא אומר שהוועדה לא יכולה לעשות תיקונים לחוק.
מרב מיכאלי: לא, אבל מהות החוק פה.
מרב מיכאלי: מה קשור?
מרב מיכאלי: זה לא קשור.
רוברט אילטוב: דוד, אבל גם עכשיו אנחנו צריכים להבין.
רוברט אילטוב: יכול להיות שאנחנו רוצים בשלב הזה - - -
דוד ביטן: תסבירי בבקשה.
דוד ביטן: אני עשיתי בירורים היום על הסעיף הזה עם כמה רואי חשבון.
<שגית אפיק: ההרחבה שיש פה, היא הרחבה לעניין הדיווח המקוון עצמו.
<שגית אפיק: הסעיף הזה בעצם קובע שמעכשיו שר האוצר יוכל לקבוע שמי שחייב בדיווח, יהיה חייב לעשות אותו באופן מקוון.
<שגית אפיק: הסעיף לא קובע הרחבה לגבי מי חייב בדיווח.
<שגית אפיק: זאת אומרת, אותם אלה שחייבים היום בדיווח יצטרכו להעביר אותו באופן מקוון.
<שגית אפיק: וזו ההרחבה.
איל ינון: במקור, אגב, רצו להרחיב, אבל אנחנו הוצאנו את זה במשא ומתן מול האוצר - - -
איל ינון: כל בני גיל 25 ומעלה – רצו להרחיב את זה, ואנחנו הוצאנו את ההרחבה החוצה.
איל ינון: מעל גיל 25 ומעלה שתהיה חובת דיווח מקוון.
איל ינון: במשא-ומתן מול האוצר הוצאנו את ההרחבה, נשאר הדיווח המקוון רק למי שממילא חייב היום בדיווח.
מרב מיכאלי: אתם רציתם - - -
<קריאה: הוציאו את זה.
<קריאה: אבל בהצעה הראשונה שהיתה ליושב-ראש הכנסת - - -
אורן אסף חזן: אפשר לקבל פה איזושהי התחייבות ודאית שתיכנס לפרוטוקול כדי שניצמד אליה בוועדה.
<קריאה: זה כבר בפרוטוקול.
<קריאה: היא כבר אמרה את זה.
אורן אסף חזן: בסדר, מה אתם בלחץ?
אורן אסף חזן: אני חולה קצת, כואב לי בלב.
אורן אסף חזן: תנו לי לשאול, מה?
אורן אסף חזן: עד שהיתה לכם הזדמנות - - -
דוד ביטן: רבותי, מי בעד להעביר את זה לוועדת הכספים?
דוד ביטן: אורן, אתה לא רוצה להיות נגד?
אורן אסף חזן: אני - - - אין לי רוב.
אורן אסף חזן: בעד הבקשה להעברת "חובת הגשת דוחות מקוונים לרשות המסים" לדיון בוועדת הכספים – פה אחד.
דוד ביטן: "שומה לפי מיטב השפיטה" – בסך-הכול מדובר להעביר את האפשרות לתת שומה, במקום שלוש שנים, תוך ארבע שנים, ואנחנו ממליצים להעביר את זה לוועדת הכספים.
דוד ביטן: בעד הבקשה להעברת "שומה לפי מיטב השפיטה" לדיון בוועדת הכספים – פה אחד.
משה גפני: אני הבנתי שהצביעו פה אחד על כספים.
משה גפני: רק שתדעו שזו עוד החמרה.
משה גפני: אני סופר את ההחמרות שאני צריך - - -
דוד ביטן: אתה לא חייב, הרב גפני.
דוד ביטן: אתה לא חייב להסכים לזה.
דוד ביטן: אתה לא חייב להסכים לזה בוועדה.
אורן אסף חזן: הוא רומז שלא תשכח לתת לו את - - -
מכלוף מיקי זוהר: הרב גפני, אני חושב שלא הבנת את הרעיון.
אורן אסף חזן: אתם לא הבנתם.
אורן אסף חזן: הוא רוצה גם את - - -
מכלוף מיקי זוהר: הרב גפני, אתה לא הבנת.
מכלוף מיקי זוהר: הם רוצים שאתה תהיה זה שתבטל את הגזירות.
דוד ביטן: אנחנו בונים עליך בעניין הזה, תאמין לי.
מכלוף מיקי זוהר: אתה הוא זה שתבטל אותן.
משה גפני: אני יושב בשקט.
משה גפני: רק תראו, כשיש הטבה, לאן זה הולך.
דוד ביטן: "קנס גירעון" – אנחנו ממליצים לפצל את זה ולהעביר לוועדת הכספים.
<קריאה: רגע, אנחנו מבקשים להתייחס.
דוד ביטן: מה יש להתייחס?
דוד ביטן: דיברנו על זה שאתם מחמירים פה יותר מדי ורוצים לפצל.
<אסי מסינג: לפני ההצבעה, אם יורשה לי להגיד מה שהצענו.
<אסי מסינג: "קנס גירעון", המטרה העיקרית שלו להיכנס במסגרת הסנקציה לנושא של חובת הדיווח לחוות-הדעת.
<אסי מסינג: מה שהצענו במסגרת הדיונים המוקדמים, ואנחנו חוזרים על ההצעה הזו כאן, היא שהסעיף הזה יחול אך ורק לעניין חוות הדעת ולא לעניינים אחרים.
<אסי מסינג: כלומר, קנס גירעון יצומצם - - -
דוד ביטן: אני יודע מה אתה מציע, אבל היועץ המשפטי אומר שזה בלתי אפשרי.
<אסי מסינג: אפשר להצהיר את זה לפרוטוקול, וכך הוועדה - - - לפי זה.
<אסי מסינג: אנחנו הצענו את זה כטכניקה.
איל ינון: אמר המשנה ליועץ המשפטי לאוצר שהנושא הזה עלה בדיונים המוקדמים, ואני רוצה לדייק.
איל ינון: הנושא הזה לא היה חלק מהמשא-ומתן ולא היה ידוע לנו.
איל ינון: איכשהו אנחנו לא ראינו אותו, וגם הייעוץ המשפטי של האוצר שביקשנו ממנו להסתנכרן אתנו על הנושאים לא ציין את הנושא הזה כנושא שעומד כפי ש - - - ולכן אנחנו חושבים שצריך לפצל את זה בפיצול מהותי.
איל ינון: זה לא היה חלק מהסיכומים.
איל ינון: זה צץ במסגרת הצעת החוק.
דוד ביטן: מי בעד ההצעה לפיצול מהותי והעברה לוועדת הכספים?
דוד ביטן: בעד הבקשה לפיצול מהותי והעברת "קנס גירעון" לדיון בוועדת הכספים – רוב.
דוד ביטן: הבקשה נתקבלה.
רועי פולקמן: רביזיה.
דוד ביטן: גם על זה?
דוד ביטן: מה, כל דבר חייבים ללכת לפי האוצר, לפי דעתך?
רועי פולקמן: לא, אבל היה על זה סיכום.
דוד ביטן: לא היה סיכום.
<קריאה: לא, לא היה סיכום.
<קריאה: זה לא חלק מהסיכום.
דוד ביטן: להיפך, יותר גרוע מזה.
רועי פולקמן: נדחה את זה לסוף.
דוד ביטן: עזוב רביזיה.
דוד ביטן: לא כל דבר צריך רביזיה.
אורן אסף חזן: פולקמן, אנחנו לא ראש בראש, אנחנו באותו צד.
אורן אסף חזן: ובסוף, יש בני אדם שאנחנו צריכים להתעסק אתם.
אורן אסף חזן: עם כל הכבוד, זה שהחברים באוצר שוכחים שהם מתעסקים בבני-אדם, אנחנו לא נעשה פה - - -
<קריאה: אל תתחיל עכשיו לדבר על בני-אדם - - -
דוד ביטן: אתה נגד?
דוד ביטן: אני רוצה להבין, אתה נגד?
רועי פולקמן: אני מגיש רביזיה בינתיים, ואני אבדוק את זה.
דוד ביטן: "חילופי מידע עם רשויות מס זרות" – אנחנו ממליצים להעביר את זה לוועדת הכספים.
דוד ביטן: בעד הבקשה להעברת "חילופי מידע עם רשויות מס זרות" לדיון בוועדת הכספים – פה אחד
דוד ביטן: יש מישהו נגד?
אורן אסף חזן: רביזיה.
אורן אסף חזן: אני אמרתי: רביזיה.
דוד ביטן: תגיד לי, אתה רוצה שנגיד רביזיה ל"קורנפלקס"?
דוד ביטן: גם את זה אפשר לעשות.
דוד ביטן: תירגעו קצת
יואב קיש: אני אומר רביזיה ל"קורנפלקס".
דוד ביטן: מה זה, ההתנהגות הזאת?
דוד ביטן: מה שלא מתאים לאוצר, אתה עושה רביזיה?
דוד ביטן: אנחנו לא עובדים עם האוצר.
דוד ביטן: "נקודת זיכוי במס לאקדמאים" – מי בעד?
דוד ביטן: בעד הבקשה להעברת "נקודת זיכוי במס לאקדמאים" לדיון בוועדת הכספים – פה אחד.
דוד ביטן: טוב, יש לנו רביזיה על שלושה נושאים – על ה"קורנפלקס", על הסיפור של הביטוחים, ועל הסיפור של הקנס-גירעון.
דוד ביטן: אנחנו עושים הפסקה כי צריכים להצביע על החוק.
משה גפני: רגע, תסיים כבר את "קצבת ילדים", שאני אלך.
משה גפני: ראש הממשלה קורא לי, אני סתם עכשיו תקוע.
משה גפני: אני הולך לראות.
דוד ביטן: רק באת לפה, ישבת, קראו לך לפגישה.
משה גפני: קצבאות ילדים – נו, תגמור.
דוד ביטן: פרק ז': ביטוח לאומי – קצבאות ילדים וחיסכון ארוך טווח לכל ילד, אני מציע להעביר את זה לוועדת הכנסת.
דוד ביטן: לוועדת הכספים?
דוד ביטן: מה ההמלצה שלכם?
איל ינון: זה יכול ללכת לוועדת הכספים או לוועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: קצבאות ילדים תמיד היה בכספים, בפרט אם זה חיסכון שאחרי ש - - -
דוד ביטן: טוב, מי בעד כספים?
דוד ביטן: בעד הבקשה להעברת "קצבאות ילדים וחיסכון ארוך טווח לכל ילד" לדיון בוועדת הכספים – פה אחד.
<קריאה: יאללה, הולכים להצביע.
דוד ביטן: רגע, בוא נגיד כמה זמן.
דוד ביטן: חמש דקות מסיום ההצבעה.
דוד ביטן: אנחנו ממשיכים את הדיון.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש רביזיה על הארכת ההוראה על נקודות זיכוי במס לאקדמאים, נושא מס' 13.
משה גפני: נטען פה מקודם שזו הטבה שעברה לוועדת הכספים - - -
<קריאה: לא, אני טעיתי ותיקנתי שזו לא הטבה שעברה.
משה גפני: לא, אמרו שזו הטבה.
משה גפני: אני לא רוצה את זה בוועדה.
משה גפני: אני מודיע, אדוני היושב-ראש:
משה גפני: אם זה עובר אלי, אני מעביר את החוק הזה עם הוראת קבע, לא עם הארכת הוראת השעה.
משה גפני: אני מודיע מראש.
משה גפני: שתדעו.
אורן אסף חזן: אני מודיע שאני תומך בך.
משה גפני: אם זה עובר אלי, אני הופך את זה להוראת קבע.
אורן אסף חזן: אמרת הטבה - - -
משה גפני: זו הרעה, בגלל שהם מאריכים את הוראת השעה עד 2020.
אורן אסף חזן: תעשה את זה הוראת קבע.
משה גפני: אז אני מודיע, לא רוצה לשקר.
דוד ביטן: מה, עם חזן אתה מתווכח על זה?
משה גפני: אני מודיע, בעזרת ה' ובלי נדר, אם זה מגיע לוועדת הכספים - - -
אורן אסף חזן: אבל למה אתה מגלה להם את זה עכשיו?
משה גפני: אני מגלה.
משה גפני: לא רוצה לשקר.
משה גפני: אמרו: הטבה, שקיבלתי הטבה.
משה גפני: מה קרה להם?
משה גפני: לא מרגישים טוב?
משה גפני: מה מעבירים לי הטבה?
משה גפני: מתברר שזו הרעה.
דוד ביטן: רגע יש רביזיה או אין?
משה גפני: לא, אם מסכימים שאני הופך את זה להוראת קבע, אז זה בסדר.
דוד ביטן: תעשה מה שאתה רוצה בוועדה.
אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אפשר לקבל זכות דיבור, בבקשה?
אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להתפרץ.
אורן אסף חזן: אפשר רגע זכות דיבור?
דוד ביטן: טוב, רבותי, צריכים לעלות עוד פעם, להצביע ולרדת.
דוד ביטן: חמש דקות.
דוד ביטן: אנחנו בעמוד 12: "גמישות בניהול התקציבי של ענפי הביטוח הלאומי ושיפוי על הוצאות אשפוז בגין לידה".
דוד ביטן: אנחנו מציעים להעביר את זה לוועדת הכספים, ואני מבקש מנציג האוצר להסביר למה.
משה גפני: בגלל שזו החמרה.
משה גפני: מה השאלה? - - - זו החמרה.
משה גפני: תיכף תראה, לפי הסדר.
משה גפני: יגיע הנושא של העלאת קצבת קשישים בביטוח לאומי – זה ועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: יגיע הנושא של העצמאים, שזו הטבה – ועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: הפחתת נפגעי תאונות עבודה – ועדת הכספים.
דוד ביטן: אבל אתה בדיונים.
דוד ביטן: אתה עושה עכשיו סצנה בשביל - - -
משה גפני: אבל למה אנשים לא מחלקים חצי-חצי?
משה גפני: חצי הטבות נותנים לפה, חצי הטבות נותנים לפה.
דוד ביטן: קיבלת עכשיו את קצבאות ילדים - - -
משה גפני: קצבאות הילדים זו החמרה.
משה גפני: על-פי ההסכם הקואליציוני היינו צריכים לקבל כסף עכשיו.
<יעל מבורך: אני מצטערת.
<יעל מבורך: רק אתה יכול לראות את זה בתור החמרה, את קצבאות הילדים.
משה גפני: - - - ההסכם שלנו אומר - - -
<יעל מבורך: וחוץ מזה, שנדמה לי שהמגזר שלך אוהב קצבאות.
דוד ביטן: לא משנה ההסכם.
דוד ביטן: אבל זו לא החמרה, כי מוסיפים להם.
יואב בן צור: האוצר יעביר - - - באיזשהו שלב הוא יצטרך כסף, הוא ייקח את זה.
משה גפני: לאנשי אגף התקציבים יש כישרון בלתי רגיל.
משה גפני: עכשיו יעל מבורך תסביר – לא החמרה אלא משהו מקצועי.
משה גפני: תשמעו.
<יעל מבורך: אני מתייחסת לשלוש הנקודות: לנושא מס' 15, לנושא מס' 16 ולנושא מס' 17, כיוון שהם כולם בעצם חבילה אחת.
משה גפני: שלושתם החמרות.
<יעל מבורך: ההצעה הזו באה, קודם כל, להגדיל את מגבלת האוצר ולהוסיף ארבעה מיליארד שקל להיקף ההוצאה התקציבית.
<יעל מבורך: היא עושה את זה בדרך הזאת, שהגירעון שהיום מושת על המוסד לביטוח לאומי יצומצם ויועבר למדינה.
<יעל מבורך: זו סוגיה פיסקאלית.
<יעל מבורך: היא לא נוגעת למבוטח עצמו, היא לא נוגעת למוסד לביטוח לאומי, אלא ההתקזזות שלו עם המדינה.
<יעל מבורך: בדרך הזו, שבה ההוצאה על אשפוז בגין לידה, שהיום משלם המוסד, תשלם המדינה.
<יעל מבורך: וכנ"ל לגבי הסכום.
<יעל מבורך: לא, המוסד לביטוח לאומי זה ישות נפרדת מבחינה חוקית, והגירעון שלה מושת על המדינה.
<יעל מבורך: פה אנחנו עושים צעד שמצד אחד, אין לו השפעה על הגירעון.
<יעל מבורך: אנחנו גם מעלים את ההוצאה וגם מקטינים את ההכנסה, בד בבד.
<יעל מבורך: לכן הגירעון שנמצא יישאר 2.9% תוצר.
<יעל מבורך: אבל אנחנו מגדילים את ההוצאה התקציבית כחלק מהחוקים שהם חוק מגבלת ההוצאה, שהוא חוק של ועדת הכספים.
<יעל מבורך: זו חבילה שלמה של פלוסים ומינוסים, לצורך העניין, של המוסד לביטוח לאומי, שנוגעים לשלושת הסעיפים האלה.
מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשות לפצל את זה פיצול מהותי.
מרב מיכאלי: אני אסביר מדוע.
משה גפני: זה לא רק אתן מעוניינות.
משה גפני: זה גם אנחנו מעוניינים.
מרב מיכאלי: אבל לפי מה שאמרה נציגת האוצר, אם לא יעשו את זה, אז לא יהיה כסף לקצבאות ילדים.
מרב מיכאלי: ובכל זאת אסביר מדוע.
מרב מיכאלי: לפי שיחות ארוכות, בשעות לילה מאוחרות, שהיו לי אמש עם אנשי האגף, אז אל"ף, אני מבינה שהטענה החד-משמעית היא, כפי שהסבירה כרגע יעל, זה דבר חיובי בסך-הכול.
מרב מיכאלי: ברם, אולם, שתי בעיות.
מרב מיכאלי: האחת, זה דבר סופר-מורכב, סופר-סופר-מורכב.
מרב מיכאלי: כל סיפור הביטוח הלאומי זה דבר נורא-נורא מסובך.
מרב מיכאלי: כל חודשיים יש דיווחים על גירעונות ושיפויים של ביטוח לאומי.
דוד ביטן: הם מפחידים את הציבור.
דוד ביטן: אין להם שום גירעון.
דוד ביטן: כל שנה מביאים סעיפים של שיפויים.
קארין אלהרר: אין להם שום גירעון?
דוד ביטן: גירעון אקטוארי יש להם.
דוד ביטן: זה גירעון?
דוד ביטן: אנחנו יודעים אם נהיה קיימים?
דוד ביטן: לפי איראן בעוד שנתיים לא נהיה, אז מה?
דוד ביטן: אז למה שיהיה גירעון?
דוד ביטן: אולי לא נהיה קיימים בעוד כמה שנים, אם לאיראן תהיה פצצה גרעינית.
מרב מיכאלי: או, הפצצה.
קארין אלהרר: מה נהיה?
קארין אלהרר: מה זה האופטימיות הזאת?
אורן אסף חזן: אני רואה שמתקדמים לפצצה, אני טס חזרה לבורגס.
משה גפני: רק שנייה, אורן.
משה גפני: אורן, אני צריך אותך בחוק ההסדרים.
משה גפני: אל תיסע לי עכשיו.
דוד ביטן: עד ששוכחים את זה, אתה מזכיר את זה?
דוד ביטן: אני לא מבין אותך.
ישראל אייכלר: אירופה מתמלאת עכשיו במהגרים.
ישראל אייכלר: תיזהר - - -
דוד ביטן: חבר'ה, אני מבקש לתת ליושב-ראש סיעת העבודה לדבר.
מרב מיכאלי: אדוני, אני יכולה לסיים את רשות הדיבור שלי?
מרב מיכאלי: כאמור, מדי חודשיים אנחנו שומעות ושומעים על הגירעונות של הביטוח הלאומי, ומדי חוק הסדרים מגיעים סעיפים של שיפויים.
מרב מיכאלי: אני לא אומרת שזה דבר גרוע, ואני לא אומרת שאנחנו נתנגד לזה.
מרב מיכאלי: אני רק אומרת שזה דבר מאוד מורכב, שיש לו השלכות לטווח מאוד ארוך, וצריך לדון בזה באופן שבאמת מאפשר להבין את זה.
מרב מיכאלי: לעניין זה שכן יהיה או לא יהיה לקצבאות ילדות וילדים – למיטב הבנתי, הדבר הזה מתקיים היום, אבל מתקיים בהוראת שעה.
מרב מיכאלי: והוראת השעה, למיטב הבנתי, תפקע רק בסוף השנה.
מרב מיכאלי: זאת אומרת, יש לנו זמן מ-19 בנובמבר, שאז יעבור חוק התקציב, עד סוף דצמבר, שזה זמן די והותר בשביל לקיים דיון נפרד ורציני בסוגיה הזאת.
מרב מיכאלי: וכל מה שאני אומרת זה שזה לא יפריע לסיים את התקציב הרלוונטי - - -
<יעל מבורך: זה לא קשור לקצבאות הילדים.
<יעל מבורך: אם הובנתי לא נכון, אין פה חיבור לקצבאות הילדים.
מרב מיכאלי: אז יופי.
דוד ביטן: גפני ובן צור, אתם נגד להעביר את זה לוועדת הכספים?
רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אותו חודש וקצת שמדברת עליו חברת הכנסת מיכאלי, יהיה גם עכשיו.
מרב מיכאלי: לא, לא יהיה.
מרב מיכאלי: בגלל שעכשיו יש מיליון דברים אחרים וזה לא יקבל את תשומת הלב.
דוד ביטן: רבותי, מי בעד ההצעה שלי להעביר את זה לוועדת הכספים בלי לפצל?
מרב מיכאלי: ככה, דוד?
מרב מיכאלי: ככה?
דוד ביטן: רגע, אני אעשה הצבעה גם עליך.
דוד ביטן: לא, אבל יש פה בעיה.
דוד ביטן: אם לא יהיה את זה, לא יהיה את זה - - -
מרב מיכאלי: סליחה, אדוני, זה לא נכון.
דוד ביטן: הנה, אמרה את זה נציגת האוצר.
מרב מיכאלי: היא אמרה שזה לא קשור.
מרב מיכאלי: היא אמרה: אין קשר לקצבאות הילדים.
<יעל מבורך: זה קשור לגירעון של המוסד לביטוח לאומי, והדבר הזה בא לצמצם את הגירעון של המוסד לביטוח לאומי.
מרב מיכאלי: אני לא מתווכחת לגבי זה.
מרב מיכאלי: כל מה שאני מבקשת, שנדון בזה בנפרד.
דוד ביטן: אבל אתם משתמשים בחלק מהתקציבים של הביטוח לאומי בתוך הפעילות של תקציב המדינה.
קארין אלהרר: למה אתה מכניס לה מילים לפה?
קארין אלהרר: זה לא מה שהיא אמרה.
מרב מיכאלי: זה לא מה שהיא אמרה חד-משמעית.
דוד ביטן: זה מה שאני הבנתי.
מרב מיכאלי: ובכל מקרה, אני אומרת לך שאפשר לדון בזה עד סוף השנה.
מרב מיכאלי: אין בעיה.
דוד ביטן: אני הבנתי ככה.
דוד ביטן: מה, את יכולה להגיד לי מה אני הבנתי?
קארין אלהרר: לא, אבל אני מסבירה לך שאתה טועה.
דוד ביטן: אוקי, אז אולי אני טועה.
דוד ביטן: מי בעד ההצעה להעביר את זה לוועדת הכספים, ללא פיצול?
דוד ביטן: בעד הבקשה להעברת "גמישות בניהול התקציבי של ענפי הביטוח הלאומי ושיפוי על הוצאות אשפוז בגין לידה" לדיון בוועדת הכספים – רוב.
דוד ביטן: "העברת הטיפול בנפגעי עבודה מהמוסד לביטוח לאומי לאחריות קופות החולים" – גם את זה האוצר מבקש להעביר לוועדת הכספים.
דוד ביטן: תסבירו למה.
<קריאה: כתוב: ועדת העבודה והרווחה.
דוד ביטן: לי כתוב: כספים, אחרי ישיבות אִתם.
<קריאה: יש לכם חוברות אחרות?
דוד ביטן: לא, לא עשינו ישיבות אִתם.
<קריאה: למה אתם לא מעדכנים?
איל ינון: אני מסביר: הטבלה שיש בפניכם מפרטת את הועדה המוסמכת לפי תקנון הכנסת והתקדימים.
איל ינון: יש פה הבנות אחרות שהן לגיטימיות.
מרב מיכאלי: שזה סביר, ההבנות האלה?
<קריאה: הבנות משפטיות?
איל ינון: לא, הן לא משפטיות.
איל ינון: הבנות פוליטיות.
מרב מיכאלי: אבל מבחינה משפטית הן סבירות?
איל ינון: אפשר לעשות את זה מבחינה משפטית.
איל ינון: זה לא משהו שאפשר להרים עליו דגל אדום.
דוד ביטן: בלי קשר, תסבירו למה זה עניין לוועדת הכספים.
דוד ביטן: ההסבר שלהם בעניין הזה משכנע דווקא.
קארין אלהרר: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לדעת למה זה דחוף עכשיו להסדרים.
דוד ביטן: את יודעת מה, חלק מהדברים פה באמת לא דחופים.
דוד ביטן: אבל זה מה שיש כרגע.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת למה זה קשור להסדרים.
<יעל מבורך: אז כמו שאמרתי, ההסבר לסוגיה הזאת הוא התייחסות כוללת לשלושת הסעיפים.
קארין אלהרר: למה העברה לקופת-חולים זה להסדרים?
<יעל מבורך: אני אסביר: הסוגיה הזאת היא סוגיה פיסקאלית.
<יעל מבורך: היא משנה את החוק של ההוצאה התקציבית לשנת 2016, ומגדילה אותה לכמעט ארבעה מיליארד שקל.
קארין אלהרר: יעל, אני מאוד מעריכה אותך.
קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין למה כל דבר - - - סוגיה פיסקאלית.
<יעל מבורך: לא, פה יש תיקון ספציפי שאומר: במקום שהתקציב יהיה 343 מיליארד שקל, הוא יהיה 348.
<יעל מבורך: אנחנו מגדילים בארבעה מיליארד שקל את ההוצאה, מחד.
<יעל מבורך: מצד שני, אנחנו מקטינים את ההכנסות של המדינה ושל המוסד לביטוח לאומי בחלקים האלה, ולוקחים עלינו את הוצאות אשפוז מדינה, למשל, את הוצאות אשפוז בגין לידה, כדי שבסופו של דבר, הגירעון של המוסד לביטוח לאומי יצטמצם, והדבר הזה יהיה שקוף לגירעון של המדינה.
<קריאה: אז מאיפה יש כסף להוריד את המע"מ באחוז?
קארין אלהרר: קופות-החולים ערוכות לדבר הזה?
קארין אלהרר: לטיפול בזה?
<יעל מבורך: זה עניין מימוני - - -
קארין אלהרר: מה זה, מימוני?
<קריאה: אבל תגידו מאיפה יש ארבעה וחצי מיליארד להוריד מע"מ באחוז.
אורן אסף חזן: אתה רואה סעיף-סעיף מאיפה יש.
<קריאה: צריך להבין שחוק ההסדרים מטפל בכל הנושאים שקשורים בסוף למספרים שמופיעים בתקציב.
<קריאה: המספרים האלה, בלי חלק מהחוקים שעוברים, אין להם שום משמעות ואין להם שום מהות.
<קריאה: בלי שהחוק הזה יעבור, המספרים שנאלצים לאשר בהצעת התקציב לא יכולים להיות מאושרים, כי אז הם לא מבטאים את המצב.
<קריאה: המצב הזה בא להתאים למספרים שמוגשים.
<קריאה: לכן הוא חייב להיות מאושר יחד עם הצעת התקציב.
משה גפני: אני מציע שבמשך כל השנה לא לדון בכלל בחוקים שיש להם היבט כספי, הכול צריך להכניס לחוק ההסדרים ואז זה משנה את המספרים בתקציב.
משה גפני: אני מציע שבמשך השנה ניסע לשווייץ.
משה גפני: נבוא רק לחוק ההסדרים.
דוד ביטן: רבותי, מי בעד ההצעה להעביר את זה לוועדת הכספים?
קארין אלהרר: אני בעד לפצל.
דוד ביטן: בעד הבקשה להעברת "העברת הטיפול בנפגעי עבודה מהמוסד לביטוח לאומי לאחריות קופות החולים" לדיון בוועדת הכספים – רוב.
דוד ביטן: "הפחתת מימון פעולות למניעת תאונות עבודה על-ידי המוסד לביטוח לאומי" – אנחנו מציעים להעביר את זה לוועדת הכספים, וזה באמת עניין כספי.
משה גפני: אני חבר בקואליציה.
משה גפני: אני רק רוצה להגיד לחברי הכנסת, כאלה שבאו בשנים מאוחרות יותר – האוצר ישב כאן בוועדה, זה עוד היה בבניין הישן, הוא הסביר שאת אחות בריאות התלמיד צריך להעביר לחברה פרטית, לא להשאיר את זה במדינה במשרד החינוך.
משה גפני: הם הסבירו, קודמיהם, הם צעירים.
משה גפני: הם הסבירו שהשירות שהאחות בבית-הספר נותנת, יותר חשוב שזה יהיה על-ידי חברה פרטית, אז ייעלו את השירות, יהיה יותר יעיל ויותר טוב, ויקבלו שירות יותר טוב.
משה גפני: מאז זה עבר לחברה פרטית, המדינה כבר לא מממנת את זה, ומשום מה, כבר אין אחות בבית-הספר.
משה גפני: זה בדיוק מה שהולך לקרות עם נפגעי תאונות עבודה.
משה גפני: זה עובר לקופות-החולים.
משה גפני: השלב הראשון יהיה שהיום לא משלמים דמי השתתפות או השתתפות עצמית, בגלל שזה ביטוח לאומי, זה יעבור לקופות-החולים, ישלמו השתתפות עצמית, ואחרי זה בכלל כבר לא ייתנו.
משה גפני: רק שתדעו.
משה גפני: אני בעד, אני בקואליציה.
משה גפני: אני רק, כיושב-ראש ועדת הכספים, אדון על זה.
דוד ביטן: ואנחנו סומכים עליך.
דוד ביטן: אם אתה לא מבין את זה, אז אתה לא מבין את זה.
איילת נחמיאס ורבין: כן, סומכים עליו שהוא לא יעביר.
דוד ביטן: שלא יעביר את זה, כן.
משה גפני: לא, נעביר.
משה גפני: נהפוך את זה להטבה.
דוד ביטן: איך תהפוך להטבה?
משה גפני: נגיד שנפגע תאונות עבודה יעבור לקופת-חולים, ישלמו לו כפול ממה שביטוח לאומי.
דוד ביטן: אה, אוקי.
קארין אלהרר: גפני, איך אתה נותן יד לדבר הזה?
משה גפני: אני לא נותן יד.
משה גפני: אני מוכרח ללכת עם הקואליציה הזאת, אחרת אני אקבל ממשלה עם מע"מ אפס, על הדיור.
איילת נחמיאס ורבין: גפני, אני עלולה להיות נפגעת תאונות עבודה.
איילת נחמיאס ורבין: אתם עושים לי כאב ראש.
איילת נחמיאס ורבין: עצם העובדה שמדברים על הפחתת מימון פעולות למניעת תאונות עבודה – אנשי האוצר, אתם פשוט לא מבינים כמה עולות תאונות העבודה למדינה באמת, ואני רוצה להניח שאתם יודעים כמה עולות תאונות עבודה למדינה.
איילת נחמיאס ורבין: לדבר על הפחתת מימון פעולות לצורך מניעת תאונות עבודה – כל חברה שעוסקת באיזשהו היבט תפעולי, יודעת מה היא עושה כל שנה כדי למנוע – שלא לדבר כמובן על ממונה בטיחות, וכל הדברים האחרים, איך המדינה יכולה לבקש להפחית את הפעולות שנעשות לטובת הדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: המניעה זה הדבר הכי זול.
דוד ביטן: יש בזה משהו, אבל זה דיון בוועדה.
איילת נחמיאס ורבין: זה דבר מהותי.
דוד ביטן: זה לא שייך לוועדת הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא להסדרים.
דוד ביטן: הכול זה לא להסדרים.
דוד ביטן: יש פה משהו להסדרים?
דוד ביטן: אולי איזה אחד-שניים.
קארין אלהרר: השאלה היא אם אנחנו מקיימים פה דיון ענייני.
דוד ביטן: ענייני.
מרב מיכאלי: אם אתה בעצמך מסכים שזה לא להסדרים, אבל אתה אומר: מה לעשות?
דוד ביטן: אמרתי: יש סעיפים.
איילת נחמיאס ורבין: כי אחרת, בואו נסגור את הישיבה, ביטן.
דוד ביטן: לא גיליתי את דעתי איזה סעיפים.
איילת נחמיאס ורבין: גילית, גילית, יקירי.
איילת נחמיאס ורבין: זה כמו ההצבעה שלא היתה לפני כמה שבועות.
איילת נחמיאס ורבין: עזוב, נו.
איילת נחמיאס ורבין: גילית, גילית, לא נורא, אנחנו אוהבים אותך.
רחל עזריה: דוד ביטן לא גילה.
איילת נחמיאס ורבין: לא גילה.
איילת נחמיאס ורבין: רחל, יקירה, לא צריך לעזור לו בנקודה הזאת.
יואב קיש: "הוא לא ידע".
יואב קיש: "ביטן לא ידע".
דוד ביטן: אתם רוצים לשמוע בדיחה על איווט?
דוד ביטן: אבל אל תגלו לו כלום.
דוד ביטן: אולי שמעתם אותה.
דוד ביטן: אלוהים קורא למלאך המוות, אומר לו: שמע חביבי, לך למטה, רחוב נורדאו 20 בנתניה, קח את איווט.
דוד ביטן: מלאך המוות יורד, 12 בלילה, דופק בדלת.
דוד ביטן: פותח איווט אומר לו: כן?
דוד ביטן: אומר לו: שמע, אני מלאך המוות, בוא אתי.
דוד ביטן: נתן לו מכות רצח.
דוד ביטן: עלה למעלה, כולו חבול.
דוד ביטן: אלוהים אומר לו: מה קרה?
דוד ביטן: אומר לו: מה שלחת אותי לאיווט?
דוד ביטן: נתן לי מכות וזה.