GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל קוגוט:
היא לא נתפסת כתרומה אסורה.
<סיגל קוגוט:
צריכים לשלם לתורם הזה את השווי הכלכלי של הערבות.
איתן כבל:
כן, ברור, זה תוקן לא מזמן.
<סיגל קוגוט:
כאן זה חל גם על חדשים וגם על לא.
<סיגל קוגוט:
לעומת זאת התרומות, הן מאוד סמליות.
<סיגל קוגוט:
עכשיו, זה ברור שכשהמדינה נותנת כל כך הרבה כסף למפלגות, היא רוצה לפחות להגן על טוהר הבחירות, ולכן התרומות של המפלגות הן מאוד סמליות היום.
<סיגל קוגוט:
לעומת זאת, לגבי מפלגה חדשה, שגם כך לא יכולה לקבל כסף אלא בצורת ערבות בנקאית, חשבנו – אם לקחת השראה מחוק הפריימריז, שמדבר על הכרח לא יגונה – שמאחר שהמדינה לא יכולה לממן ולסכן כספים בכמויות על אנשים חדשים שאולי לא יצליחו, אז לפחות לאפשר להם לגבות יותר תרומות.
<סיגל קוגוט:
ולא מדובר בסכומים שיגיעו כבר לשחיתות.
<סיגל קוגוט:
אבל אם חבר כנסת בפריימריז יכול לגייס 10,000 שקל מתורם - - -
איתן כבל:
כמה רבתי על העניין הזה.
איתן כבל:
חבר כנסת יכול לגבות.
איתן כבל:
כלומר, לגביו אין חשש.
איתן כבל:
אבל מפלגה, שהיא גוף - - -
<סיגל קוגוט:
יש חשש, אבל אין ברירה, כי המדינה לא יכולה לממן אותו.
איתן כבל:
לא, הרי ברור שהכול זה איזונים.
איתן כבל:
אבל גם באיזון צריך שיהיה איזה מינימום שכל ישר.
איתן כבל:
הרי מה כל העניין?
איתן כבל:
פעם אחת כדי לייצר איזון, ופעם שנייה לא לתת... אתה יודע, כשאתה אומר "קונים אותך" - - -
<סיגל קוגוט:
ב-10,000 עוד לא קונים אותך.
<סיגל קוגוט:
אולי את הבודד, אבל אני מדברת על המפלגה.
<משה שיפמן:
יש לי הערה לסדר הדיון.
<משה שיפמן:
אנחנו הולכים לפי סדר החקיקה, ופתאום קפצנו לסעיף 8 - - -
<סיגל קוגוט:
לא, כי אין תיקון לסעיף 8.
<משה שיפמן:
יש תיקון לסעיף 8, תיקנו.
<סיגל קוגוט:
אה, חשבתי שלא תהיה לי הזדמנות.
<סיגל קוגוט:
אז נגיע לזה.
<סיגל קוגוט:
אז מה מחליטים על המקדמה?
<סיגל קוגוט:
האם לאפשר לקטנות ולחדשות לקבל מקדמה כנגד ערבות אבל עד עשר יחידות, כלומר, 13 מיליון?
איתן כבל:
אני, כבר רועדות לי הרגליים.
<טובי חכימיאן:
זה כנגד ערבות בנקאית, זה שונה.
איתן כבל:
נכון, אבל יחד עם זאת.
איתן כבל:
.. בואו נדבר על זה.
איתן כבל:
זה עניין מאוד משמעותי.
איתן כבל:
ואני אומר את זה מצד אחד לא מתוך רצון לחסום בשום פנים ואופן מפלגות חדשות, אבל מצד שני, אתה עלול לפעמים לסבך אותן בעובדה שאתה מאפשר מצב שכזה.
<עמי ברקוביץ':
זה מה שנאמר על המפגלות הקיימות.
איתן כבל:
לא, הרי יש כאן שני מהלכים.
איתן כבל:
מפלגה קיימת, עם כל הבעייתיות - - -
<עמי ברקוביץ':
- - -
איתן כבל:
בוודאי, אנחנו מנסים למצוא את אותה נקודת איזון עד כמה שאפשר, שמפלגות חדשות לא תיחסמנה.
איתן כבל:
זה ברור, אנחנו רוצים לעשות את זה, וגם נתתי את ההתחייבות האישית שלי שדבר כזה לא יקרה.
איתן כבל:
עכשיו, כל החוכמה היא להגיע ביחד לאותה נקודת איזון שמצד אחד מראה רוחב לב ולא פוגעת במפלגות חדשות אבל מצד שני לא מסבכת אותן.
איתן כבל:
כי לפעמים, מרוב רצון טוב אתה הורג את מי שאתה רוצה לעזור לו.
<סיגל קוגוט:
גור, מה יותר נכון מבחינה חוקתית בעיניך?
<גור בליי:
אני חושב שראוי להוסיף.
<סיגל קוגוט:
אוקיי.
<ארבל אסטרחן:
ועשר זה המספר נכון?
<גור בליי:
זו תקרת ההוצאות שלהן.
<גור בליי:
אם ממילא הן יכולות להוציא את הסכום הזה, אז אני חושב שראוי - - -
<ארבל אסטרחן:
אבל ברור שזה כנגד ערבות ושזה יחול גם על סיעות קיימות שהן קטנות מעשר.
<ארבל אסטרחן:
אם יש סיעה שהיא שישה מנדטים, היא תוכל להשלים לעשר, כנגד ערבות בנקאית, כמו שהיום הן יכולות להשלים עד חמש.
<ארבל אסטרחן:
אנחנו עוברים לסעיף 4(ב) - - -
<טובי חכימיאן:
אז נשאר עשר?
<גור בליי:
זה משתנה לעשר.
<ארבל אסטרחן:
עד עשר, גם לקיימות וגם לחדשות.
איתן כבל:
ועם העניין של הערבות.
<ארבל אסטרחן:
ב-(א2) העירו לי שיכול להיות שצריך להגיד שלא רשימת מועמדים מבקשת מקדמה אלא "מפלגה שאיננה מיוצגת בכנסת והגישה רשימת מועמדים".
<ארבל אסטרחן:
צריך לבדוק את ההגדרה הזאת, כי היא לא "הרשימה מבקשת".
<ארבל אסטרחן:
סעיף קטן (ב) מדבר על המימון הסופי של הסיעות.
<ארבל אסטרחן:
פה יהיה כתוב "זכתה סיעה או סיעה חדשה בבחירות לכנסת", וכאן, כפי שהצגתי בהתחלה, הבקשה היא שמלוא המימון ישולם מיד אחרי פרסום תוצאות הבחירות, בלי להשאיר את ה-15% למקרה של דוח שלילי.
<חנה רותם:
אנחנו הבענו את התנגדותנו.
<חנה רותם:
בתשלום מלוא המימון מיד אחרי הבחירות יש בעצם סוג של תמריץ שלילי להגשת דוחות למבקר המדינה.
<חנה רותם:
אם יהיו הסדרים אחרים אז - - -
<סיגל קוגוט:
אולי תקטין את זה אבל בכל זאת תשאיר משהו, 5% לפחות - - -
איתן כבל:
לא, חברים סליחה.
איתן כבל:
זו סנקציה... אני מכיר את זה מקרוב.
איתן כבל:
.. זה רגע שאתה אפילו עם שני בלוני חמצן בקושי חי.
איתן כבל:
נכון, יש לנו רצון לייצר מצב שבו המפלגות תעמודנה בתוך...
איתן כבל:
דרך אגב, עד שפעם אחת לא ייתנו מכה, עד שלא יהיה למישהו אומץ להעמיד מפלגה בצורה הכי ברורה, אז אולי דברים לא ישתנו.
איתן כבל:
אבל עובדה שדברים כן משתנים, אני לא יכול להגיד שלא.
איתן כבל:
דברים משתנים.
איתן כבל:
אני אומר לכם את זה עוד מהתקופה שאני ישבתי כמזכ"ל.
איתן כבל:
אני זוכר את הדיונים סביב זה – וזה בכלל במקום אחר לגמרי מבחינת השבר הכלכלי, בכל המפלגות.
<משה שיפמן:
אנחנו הבית ספר אולי.
איתן כבל:
בית הספר היחיד זה להסתכל ליושבי ראש בעיניים.
איתן כבל:
עוד לא נולד בית הספר שאומר: "אני על זה לא חותם, ייקוב הדין את ההר.
איתן כבל:
אתה רוצה?
איתן כבל:
אני אלך הביתה".
איתן כבל:
ולי זה קרה.
איתן כבל:
אין שום דרך אחרת; כשיושבי ראש של מפלגות, כל המפלגות, רואים את השלטון בעיניים, הם לא רואים אף אחד ממטר, זו האמת.
איתן כבל:
ולכן מה אנחנו מנסים לייצר פה?
איתן כבל:
איזה סוג של סדר, זה הכול.
<עמיר פוקס:
אבל אתה מייצר פחות, משום שלא יהיה שום פער בין ההכרזה על תוצאות הבחירות לבין עוד איזושהי יחידת מימון שיקבלו רק אחרי שיגישו את הדוחות, בניגוד למה שיש היום.
<עמיר פוקס:
כלומר, אנחנו הולכים אחורה.
איתן כבל:
לא נכון.
איתן כבל:
אני מעדיף עוד סנקציה - - -
<עמיר פוקס:
לא עוד סנקציה, פחות.
<עמיר פוקס:
הסנקציה הכי טובה היא מה שיש היום, שהם לא מקבלים את הכסף אם הם לא נותנים את הדוח.
<עמיר פוקס:
אנחנו רק הולכים אחורה.
איתן כבל:
אנחנו לא הולכים אחורה - - -
<עמיר פוקס:
בנקודה הזאת.
איתן כבל:
בסדר, אבל מה זה חוק?
איתן כבל:
הרי חוק זה לא שאתה כל הזמן מכה עם השוט באותו קצב, הרי היד שלך מתעייפת.
איתן כבל:
בסוף אתה צריך לייצר איזושהי מדרגיות ואיזשהם איזונים.
איתן כבל:
קל לשבת פה...
איתן כבל:
זה כמו אלה שאחר כך באים לכנסת ואומרים "ואללה, עובדים קשה".
איתן כבל:
כמו בכל מקום, כשאתה רואה את זה מבחוץ אתה אומר "ואללה, זה קטן עליי, אני אקום בבוקר ואעביר חוקים תוך שבוע, אבנה גשרים תוך חודש, אני אשלם שכר מינימום כפול" – אבל המציאות היא קצת יותר מורכבת.
איתן כבל:
אבל אני חושב שכן שמנו עליהם עוד מגבלות: הורדנו אותם ל-70%, חייבנו אותם לשנות מקצה לקצה - - -
<עמיר פוקס:
העלינו מ-60 ל-70, לא הורדנו.
איתן כבל:
אני הורדתי.
<עמיר פוקס:
מההצעה.
<עמיר פוקס:
אבל אתה מציג את זה כאילו - - -
איתן כבל:
מה שמך?
<עמיר פוקס:
עמיר פוקס.
איתן כבל:
עמיר, אתה צודק, אני מבין מה שאתה אומר, אבל מבחינת המפלגות, הן יכולות להעביר את זה.
איתן כבל:
.. ואני פה בולם אותן.
איתן כבל:
ויש עוד אלמנט, שהוא ההחלטה הכי חשובה: לשנות את מימון המפלגות בעניין המוניציפלי.
איתן כבל:
זאת לטעמי מהפכה, ואני אהיה פה כדי לדאוג לזה.
<משה שיפמן:
אני רוצה לומר לגבי ה-100% שכשנגיע לסעיף הזה אז ניצור עוד איזונים על זה.
איתן כבל:
אתם חייבים.
איתן כבל:
הדברים שנשמעים פה הם לא דברים בעלמא, אלה דברים שאתם חייבים לשים עליהם את הדעת.
איתן כבל:
זה לא שיש לי פה כלים איך לתת לכל אחד את התמריץ איך לפעול...
איתן כבל:
אבל עצם העובדה שגזברים לא יודעים לעמוד מול ראשי מפלגות, זה גורם חד-משמעית לכל המצבים האלה.
איתן כבל:
הרי אם היינו יודעים לעמוד מולם, כנראה שהרבה דברים היו נראים אחרת.
<סיגל קוגוט:
אז האם אתם מוכנים שבסעיף 10, במקום ש"וועדת הכספים רשאית להאריך את המועדים אחרי התייעצות עם מבקר המדינה", להגיד "בהסכמת מבקר המדינה"?
<סיגל קוגוט:
כדי שלפחות יהיה איזשהו כוח - - -
<משה שיפמן:
נתייחס לזה בסעיף 10, כשנגיע אליו.
<משה שיפמן:
אנחנו הגענו לאיזשהו הבנה בעניין.
<סיגל קוגוט:
אתה יכול להגיד את זה עכשיו.
<משה שיפמן:
כשנגיע לשם.
איתן כבל:
מה הבעיה להגיד את זה עכשיו?
איתן כבל:
דבר.
<סיגל קוגוט:
אבל היא אומרת שוועדת הכספים מאריכה את המועד.
<משה שיפמן:
זה מה שכתוב בהצעה, אבל מה שאנחנו עכשיו אמרנו זה שעל אף החלטת ועדת הכספים, המבקר יוכל להסתכל אם זה מוצדק או לא - - -
<סיגל קוגוט:
הוא לא יעשה over-ruling לוועדת הכספים.
איתן כבל:
סליחה, עם כל הכבוד, אנחנו עשינו פה חבילה שלמה ואני רוצה להתייחס לדברים כחבילה.
איתן כבל:
ולכן גם בעניין הזה צריך שגזברי המפלגות וראשי המפלגות ידעו שיש להם לא יותר מפעם אחת לבקש הארכה, אם בכלל.
<מאור חמו:
וגם תגביל את זה בזמן.
<ארבל אסטרחן:
צריך לדעת שבכנסת הקודמת האריכו את כל התקופות.
איתן כבל:
הייתי שם, אני יודע את זה, ובגלל זה אני אומר את הדברים.
איתן כבל:
הרי כל פעם זה מפלגה אחרת - - -
<סיגל קוגוט:
אז אולי עדיף "בהסכמת המבקר".
<משה שיפמן:
איתן, למה מגישים באיחורים?
<משה שיפמן:
לפעמים בגלל רשלנות, לפעמים יש מלחמה, כמו שהיה בבחירות לכנסת ה-17 או ה-18 וכולם היו במילואים, היה לנו גם מקרה שרואה חשבון נפטר בדיוק כשהיה צריך להגיש את הדוח.
<משה שיפמן:
כלומר, אי אפשר לדעת מה יקרה, ולכן אי אפשר לקבוע - - -
<סיגל קוגוט:
לכן עדיף "בהסכמת המבקר", כי מצד אחד אתה מאפשר גמישות ומצד שני המבקר צריך באמת להשתכנע שזה מוצדק.
<סיגל קוגוט:
כך אתה לא מגביל את זה בצורה שרירותית.
איתן כבל:
תראה, לי הכי קל להגיד שהמבקר יחליט לגבי כל מפלגה ומפלגה – זה חוסך מלחמה, חוסך פה, חוסך שם, חוסך את כל הדברים האלה.
איתן כבל:
אבל איפה הבעיה של כולנו?
איתן כבל:
שזה בא כמקשה אחת.
איתן כבל:
כשזה מקשה אחת, אם יש מלחמה בדרום, אז למה הצפוניים צריכים ליהנות?
איתן כבל:
או חס וחלילה קרה לגזבר מסוים עניין מסוים, אז למה כל הגזברים האחרים צריכים...
איתן כבל:
לכן אני חושב שהדבר הנכון הוא שצריכה להיות בקשה למבקר המדינה; הוא, יש לו את כל הכלים לשקול מה נכון ומה לא.
איתן כבל:
מצדי שייתן עשר הארכות.
<משה שיפמן:
אוקיי, אז שיהיה בהסכמת מבקר המדינה.
איתן כבל:
בדיוק.
<יצחק בקר:
יש אפשרות לאפשר לאשר את ההארכה, אבל תוך כדי כך - - -
<סיגל קוגוט:
שיהיה פר מפלגה.
איתן כבל:
נו, מה אתם חושבים?
איתן כבל:
שאם לגזבר אחד יש שפעת אז לכולם יש שפעת?
<סיגל קוגוט:
אז זה לא צריך להיות בוועדת הכספים בכלל, זה צריך להיות בקשה למבקר.
<חנה רותם:
אבל זה משפיע על הגשת דוח המבקר ליושב-ראש הכנסת.
<חנה רותם:
כל איחור בהגשת הדוחות למבקר משפיע על השלב הבא, שהוא דוח מבקר המדינה הסופי.
<חנה רותם:
ולכן אם דוחים אחד – אז מה?
<חנה רותם:
אז הדוח שלו יפורסם בנפרד?
<חנה רותם:
אנחנו נצטרך ללכת שוב לוועדת הכספים כדי לקבל הארכה להגשת הדוח שלנו, כפי שקורה היום?
<חנה רותם:
אי אפשר לעבוד ככה.
איתן כבל:
נכון, היא צודקת.
<סיגל קוגוט:
אז האם אתם מעדיפים שיגישו את הבקשות אליכם במקום אל ועדת הכספים?
<חנה רותם:
ואז מה?
<חנה רותם:
זה קביעה של מתי יפורסם דוח מבקר המדינה?
איתן כבל:
מה שהיא אומרת זה שאם למישהו מהם יש שפעת אז לכולם יש שפעת.
<סיגל קוגוט:
לא, אבל עדיין זה משנה לך מתי מגישים את הדוח, כי את בינתיים עושה את הביקורת לאלה שכן הגישו בזמן.
<חנה רותם:
אבל אני עדיין צריכה תקופת ביקורת לכל מפלגה.
<סיגל קוגוט:
ברור, אבל אנחנו מדברים על ההסדר המיטבי.
<סיגל קוגוט:
האם ההסדר המיטבי בעינייך הוא שיגישו לך - - -
<יצחק בקר:
ההסדר המיטבי הוא שיש כסף שלא מגיע אליהם, וככה הם - - -
איתן כבל:
לא, אנחנו כבר לא שם, אתה עוד בסעיף הקודם, שכבר התקדמנו איתו.
<יצחק בקר:
לא, אבל אז יכול להיות שאפשר להאריך - - -
איתן כבל:
סליחה, סליחה.
איתן כבל:
אתם אומרים, ובצדק, שזה לא עניין של אחד.
איתן כבל:
למרות שאם אתם מתעסקים עם השאר, זה מסדר לכם את הזמן יותר טוב.
איתן כבל:
אבל לא משנה, אני לא מנהל לכם עכשיו את לו"ז העבודה.
איתן כבל:
אני מציע שתהיה לא יותר מהארכה אחת, בהסכמת המבקר.
<משה שיפמן:
זה מסוכן מדי.
<חנה רותם:
פר סיעה?
<סיגל קוגוט:
לא, כמו היום בחוק.
<חנה רותם:
היום זה פר סיעה.
איתן כבל:
סליחה, חברים, אין משמעות לפר סיעה, אתם אמרתם לי את זה.
<ארבל אסטרחן:
יש משמעות לפר סיעה, כי בינתיים הוא יכול לעבוד על כל השאר.
איתן כבל:
ברור.
איתן כבל:
אבל מה המשמעות?
איתן כבל:
הרי יש תאריך קובע וממנו נגזר כל הסיפור.
איתן כבל:
מספיק ש...
איתן כבל:
כך נאמר, אני לא מפרשן אותם.
איתן כבל:
אומרים נציגי מבקר המדינה שממילא מועד ההגשה יידחה.
איתן כבל:
אז עכשיו, במקום שנאמר שאנחנו נקצץ את ה... מה אני מנסה למצוא?
איתן כבל:
למצוא את האיזונים.
איתן כבל:
אם מצד אחד אתה אומר שב-15% אנחנו עוצמים עין בלתי מכוונת, אז לפחות תחזיר את האיזון במקום אחר.
איתן כבל:
זה כל אשר אני אומר.
איתן כבל:
ככה צריך שהדברים ייראו.
איתן כבל:
אוקיי, 15%, התקדמנו.
איתן כבל:
אבל אם אנחנו נותנים לכם את ה-15% אז החובה שלכם היא גם לתת משהו.
איתן כבל:
יש לכם חובה לתת משהו בעניין הזה – שזה יהיה לא יותר מהארכה אחת, ובהסכמת מבקר המדינה.
איתן כבל:
הרי מה הרצון שלי?
איתן כבל:
הרי אם יש מלחמה אז יש מלחמה, זה לא שהמבקר יגיד לך "סליחה, אני לא מכיר אף אחד".
<נדב עשהאל:
אז בוא "הסכמה", בלי "פעם אחת".
איתן כבל:
אוקיי, מקבל.
<סיגל קוגוט:
הסכמת המבקר.
<חנה רותם:
- - -
איתן כבל:
אני הולך לקראתך, אני לא אומר "בהתייעצות".
איתן כבל:
"בהסכמה".
אורי מקלב:
מה לגבי "תיאום"?
איתן כבל:
תיאום זה "בוא ניפגש בשעה הזאת והזאת".
אורי מקלב:
"תיאום" זה יותר מ"התייעצות".
<סיגל קוגוט:
זה יותר, אבל יש על זה פסיקה.
<סיגל קוגוט:
עדיף מונחים שמבינים.
<ארבל אסטרחן:
אם רוצים שהמבקר - - -
איתן כבל:
שתהיה לו משמעות.
איתן כבל:
טוב, חברות וחברים, נעמה לי חברת
איתן כבל:
כם מאוד, אבל אני צריך ללכת.
איתן כבל:
יחליף אותי חבר הכנסת מקלב, שידע לעשות את העבודה אף טוב ממני.
<ארבל אסטרחן:
אנחנו בסעיף 4(ג).
<ארבל אסטרחן:
פה יש איזו תוספת שהסיעות הסכימו עליה, שבמקרה שבו מקדמה שהסיעה קיבלה גדולה מהמימון הסופי והסיעה מבקשת הלוואה, אז קודם כול מההלוואה ינוכו התשלומים שהיא צריכה להחזיר בגלל המקדמה, שהייתה גדולה יותר, ורק היתר יהיה הלוואה.
<ארבל אסטרחן:
זו הערה שמופיעה וקיבלנו לגביה הסכמה של הסיעות.
<סיגל קוגוט:
איך אתם מחזירים את הרשויות המקומיות?
<מאור חמו:
יורד לנו מהמקדמה.
<ארבל אסטרחן:
הלאה.
<ארבל אסטרחן:
אנחנו בסעיף 4.
<ארבל אסטרחן:
מוצע למחוק את סעיפים קטנים (ד) ו-(ה), שעוסקים בהוצאות מימון של סיעות, הוצאות מימון שיש להן מול הבנקים, מכיוון שמדובר על כך שיותר לא יהיו הלוואות מהבנקים.
<משה שיפמן:
אבל יכול להיות שעכשיו צריך להחזיר את זה.
<ארבל אסטרחן:
בגלל שנותנים לרשימות מועמדים?
<משה שיפמן:
לרשימות מועמדים את נותנת הלוואה, אז צריך לתת להן הוצאות מימון.
<ארבל אסטרחן:
אז אפשר לעשות את זה רק לגבי סיעה חדשה.
<משה שיפמן:
ארבל, סיעה שזכאית למימון ולא נכנסה לכנסת, גם כן אותו דבר.
<ארבל אסטרחן:
אבל אם היא סיעה היא לא קיבלה הלוואה.
<ארבל אסטרחן:
מי שיכול לקבל הלוואה זה רק - - -
<משה שיפמן:
למה לא?
<משה שיפמן:
אני סיעה שקיימת עכשיו, אני רץ לבחירות, מקבל אחוז אחד.
<ארבל אסטרחן:
איזו הלוואה לקחת מהבנק?
<ארבל אסטרחן:
אסור לך.
<משה שיפמן:
סליחה, רשימת מועמדים חדשה.
<ארבל אסטרחן:
אז אמרתי, רק רשימה חדשה.
<נדב עשהאל:
לא, גם רשימה שלא נכנסה וקיבלה את האחוז, אחוז וחצי.
<משה שיפמן:
2(א1).
<ארבל אסטרחן:
לא, 2(א1) זה גם סיעה קיימת שלא נבחרה.
<ארבל אסטרחן:
מפלגה חדשה, שהגישה רשימת מועמדים, בגלל שהיא לא מיוצגת בכנסת היא יכולה לקבל הלוואה – אז רק אם היא נכנסה, כלומר, זכאית למימון - - -
<יצחק בקר:
לא, אבל גם אלה שלא נכנסו עשויים לקבל מימון.
<סיגל קוגוט:
אנחנו נחשוב על זה.
<ארבל אסטרחן:
אז זה רק למפלגה חדשה שמתמודדת וזכתה במנדטים.
<ארבל אסטרחן:
רק מפלגה שאינה מיוצגת וזכתה במנדטים.
<ארבל אסטרחן:
הלאה, סעיף 6.
<ארבל אסטרחן:
סעיף 6 מאפשר לסיעות להחליף בכל עת את חשבונות הבנק שלהן, וכאן מוצע שסיעה לא תוכל להודיע לחשב הכנסת שהיא מחליפה את חשבון הבנק אלא לאחר שהציגה מסמך שאין לה יתרת חובה; כדי שלא יהיה מצב שלמפלגה יש חובות לבנק והבנק סומך על זה שייכנס לשם המימון אבל פתאום היא תעביר את החשבון לבנק אחר.
<ארבל אסטרחן:
כלומר, זה בא להגן על הבנקים.
<ארבל אסטרחן:
הלאה, סעיף 7.
<ארבל אסטרחן:
פה יש שינוי משמעותי - - -
<סיגל קוגוט:
דיברנו על זה.
<ארבל אסטרחן:
לא, לא דיברנו.
<ארבל אסטרחן:
לא אמרנו מה יהיה ההסדר.
<ארבל אסטרחן:
לפי המצב היום, סיעה חדשה זכאית לתקרת הוצאות של עשר יחידות מימון.
<ארבל אסטרחן:
סיעות ותיקות מקבלות תקרה לפי גודלן ביום הקובע.
<ארבל אסטרחן:
אם היא מונה לא יותר מחמישה ח"כים – גם כן עשר יחידות מימון.
<ארבל אסטרחן:
אם ביום הקובע יש לה יותר מחמישה אך פחות מ-11, היא יכולה להוציא הוצאות בחירות של פי שניים יחידת מימון מכל ח"כ.
<ארבל אסטרחן:
ואם ביום הקובע היא מונה 11 חברים או יותר, היא יכולה להוציא פי שניים יחידת מימון אחת על כל אחד מעשרת החברים הראשונים ופי 1.5 על יתר חברי הכנסת.
<ארבל אסטרחן:
מה שמוצע כאן זה לאפשר גם למפלגות חדשות, שנבחרו לראשונה לכנסת, תקרת הוצאות גדולה יותר מעשר יחידות.
<ארבל אסטרחן:
למשל, היה לנו מקרה של סיעה שנכנסה עם 19 ח"כים – למה לאפשר להם רק עשר יחידות?
<ארבל אסטרחן:
הדרך לדעת אצלן תהיה בדיעבד ולא מראש.
<סיגל קוגוט:
אבל זה לא טוב, כי את יוצרת עבירה פלילית בדיעבד.
<סיגל קוגוט:
יש את זה ברשויות, שזה דבר נורא ואיום.
<משה שיפמן:
אני רוצה להרחיב פה.
<משה שיפמן:
כיום יש סתירה בחוק הקיים.
<משה שיפמן:
יש את סעיף 7 ויש את סעיף 16.
<משה שיפמן:
סעיף 7 מאפשר לסיעה חדשה - - -
<יצחק בקר:
לא, לרשימת מועמדים.
<משה שיפמן:
שזה סיעה חדשה.
<משה שיפמן:
7 מאפשר לרשימת מועמדים תקרת הוצאות של עשר יחידות מימון.
<משה שיפמן:
16 מאפשר מינימום עשר, או, אם זה מעל עשר – 1.5.
<ארבל אסטרחן:
סכום העולה במחצית על יחידת מימון אחת לכל מנדט, גם זה בדיעבד, נכון.
<יצחק בקר:
אפשר להניח ש-16 גובר.
<ארבל אסטרחן:
נכון, אתם מפרשים לפי 16.
<ארבל אסטרחן:
כלומר, כבר היום יודעים רק בדיעבד את התקרה שלהן.
<סיגל קוגוט:
זה גרוע.
<ארבל אסטרחן:
וזה גם משהו שבא להקל על המפלגות החדשות.
<סיגל קוגוט:
אז ניתן להן עשר או משהו כזה.
<ארבל אסטרחן:
עשר כבר יש להן.
<סיגל קוגוט:
אבל למה להפוך מישהו לעבריין בדיעבד?
<משה שיפמן:
סיגל, זה קיים כבר היום.
<ארבל אסטרחן:
אבל מוצע למחוק את 16.
<נדב עשהאל:
במוניציפלי זה גם קיים.
<סיגל קוגוט:
במוניציפלי זה נורא ואיום גם כן.
<משה שיפמן:
זה נכון, זה נורא ואיום, אבל את לא יכולה להתייחס לסיעה בצורה אחרת.
<משה שיפמן:
גם בגלל השוויון וגם כי את מוחקת את 16.
אורי מקלב:
איפה הנפקותא?
אורי מקלב:
במפלגה חדשה שרוצה - - -
<סיגל קוגוט:
כמה היא יכולה להוציא.
<ארבל אסטרחן:
היום, בין אם היא זכתה בעשרה מנדטים או ב-19 מנדטים, התקרה שלה היא או עשר יחידות מימון, או סעיף 16, שנותן קצת יותר.
<ארבל אסטרחן:
16(2) נותן לה היום בדיעבד סכום העולה במחצית על יחידת מימון אחת לכל ח"כ.
<יצחק בקר:
נגיד מפלגה חדשה שצפויה לקבל 20, היא יכולה להוציא 30 יחידות במקום עשר.
<יצחק בקר:
כלומר, אותה מפלגה שצפויה להתמודד לא תהיה מוגבלת לעשר כאילו היא מפלגה פצפונת.
<משה שיפמן:
למשל יש עתיד בבחירות הקודמות השיגה 28.5 יחידות מימון.
<קריאה:
אבל הם ידעו את זה רק בדיעבד.
<יצחק בקר:
אבל הם יודעים תוך כדי, וככה גם התנהלה איזו מפלגה בבחירות הקודמות.
<גיא לוריא:
ואם בסוף הם לא היו מקבלים את זה וכן היו - - - ?
<חנה רותם:
אז הם היו חורגים - - -
<סיגל קוגוט:
אז הם היו מקבלים דוח שלילי.
אורי מקלב:
את העיקרון אנחנו לא משנים.
<סיגל קוגוט:
טוב, אם לא מתקנים את כל העיקרון, אז - - -
אורי מקלב:
אז בעצם אנחנו באים להוסיף למפלגות שמתמודדות בפעם הראשונה - - -
<ארבל אסטרחן:
תקרה גבוהה יותר - - -
<יצחק בקר:
לא להוסיף, רק ל - - -
<סיגל קוגוט:
להסתמך על התוצאות.
<סיגל קוגוט:
הן לוקחות סיכון – או שהן עושות עשר או שהן חושבות ש - - -
אורי מקלב:
אין להם מגבלה, אבל רק התוצאות הן הקובעות.
אורי מקלב:
סיגל, את אומרת שאם אנחנו לא מתקנים את העיקרון אז לא נישאר במועט.
<סיגל קוגוט:
נעזוב את זה.
<ארבל אסטרחן:
אז מה שכתוב שמוצע זה מה שמתקבל.
<ארבל אסטרחן:
כלומר, סיעה חדשה, יהיה לה מינימום של עשר יחידות, אבל היא תוכל לקבל יותר - - -
<סיגל קוגוט:
לפי התוצאות.
<מאור חמו:
בדיעבד.
<ארבל אסטרחן:
עכשיו אנחנו סעיף 7א, שעורר קצת רעש.
<ארבל אסטרחן:
היום סעיף 7א לחוק אומר שלא תקבל סיעה או רשימת מועמדים הלוואה אלא מתאגיד בנקאי.
<ארבל אסטרחן:
לאור ההסכמות מוצע להשאיר שרק רשימה לא תקבל הלוואה אלא מתאגיד בנקאי, וסיעה לא תוכל לקבל הלוואה בכלל, אלא באיזשהו סייג שמוצע פה, לשם רכישת זכויות למקרקעין.
<ארבל אסטרחן:
הנוסח שהוצע מראש כמובן פגע מאוד בסיעות חדשות, והיה ברור שצריך לסדר את הדבר הזה.
<ארבל אסטרחן:
ולכן מה שיהיה קבוע זה שמפלגה שאינה מיוצגת בכנסת לא תקבל הלוואה אלא מתאגיד בנקאי.
<ארבל אסטרחן:
גם יהיה ברור שאנחנו מכסים את המפלגה שאינה מיוצגת בכנסת בכל עת – לפני שהיא הגישה רשימה, אחרי שהיא הגישה רשימה.
<ארבל אסטרחן:
גם נאמר לנו ממשרד המבקר שזאת בכל מקרה הפרשנות שלהם, אבל שיהיה ברור, מפלגה לא יכולה לקבל הלוואה מאנשים פרטיים.
אורי מקלב:
מפלגה שעדיין לא הגישה רשימה, ממי היא יכולה לקחת?
<ארבל אסטרחן:
מהבנק.
אורי מקלב:
ואחרי שהיא הגישה את הרשימה?
<ארבל אסטרחן:
גם מהבנק.
<ארבל אסטרחן:
ואחרי שהיא נבחרת לכנסת – זהו.
<ארבל אסטרחן:
אז יש רק את ההלוואה של הכנסת ואת המקרקעין הזה.
<ארבל אסטרחן:
אני רוצה להגיד בסוגריים שהעירו לי שהיום מפלגות יכולות להתנהל מול הבנקים על ידי שעבוד נכסים ודברים כאלה, שלא יתאפשרו יותר מול הכנסת.
<ארבל אסטרחן:
לכנסת תהיה את ההלוואה האחת שתכף נדבר עליה, וזהו.
<משה שיפמן:
אני רוצה להגיד שבזה שאנחנו מאפשרים למפלגה חדשה לקחת הלוואה מבנק אנחנו לא סגרנו את הנושא של ההון-שלטון.
<משה שיפמן:
אין לי בעיה עם הסעיף הזה, אבל לא סגרנו.
<משה שיפמן:
אני בתור בנק, יש לי אינטרס לתת הלוואה למפלגה שאני יודע ש-90% שהיושב-ראש שלה יהיה שר האוצר.
אורי מקלב:
אז מה אתה מציע?
אורי מקלב:
מה האלטרנטיבה?
אורי מקלב:
לבקש מהכנסת תמורת ערבויות.
<משה שיפמן:
אין, אני לא אומר שיש - - -
<סיגל קוגוט:
יש, יש.
אורי מקלב:
היא יכולה לקבל כמפלגה חדשה?
<ארבל אסטרחן:
אם היא מגישה רשימת מועמדים.
<ארבל אסטרחן:
היא יכולה לקבל עד עשר יחידות מימון, כנגד ערבות בנקאית.
<סיגל קוגוט:
הדבר היחיד, כמו שהצעתם, זה שבנק ישראל יקבע הוראות, ואז אולי הוא יוכל למנוע את הסיפור של מה שאתם אומרים.
<ארבל אסטרחן:
לא, זה לא לסעיף הזה.
<סיגל קוגוט:
למה לא?
אורי מקלב:
אבל אם זה כנגד ערבויות בנקאיות אז זה שוב פעם ללכת לבנק.
<סיגל קוגוט:
לא, אבל אולי נרחיב את זה.
<סיגל קוגוט:
הרי אם אתה אומר שיש אפליה - - -
<משה שיפמן:
אני לא אומר שיש אפליה, אני אומר שיש קשרי הון-שלטון.
<סיגל קוגוט:
מה אני אעשה?
<סיגל קוגוט:
גם בפריימריז יש לי, אבל אין לי ברירה, כי אני לא יכולה לממן את כל המועמדים.
אורי מקלב:
יש נפקותא מאוד גדולה.
אורי מקלב:
אתה אומר "יהיה שר אוצר", הרי תמיד אפשר להפליג רחוק מאוד.
אורי מקלב:
ומה עם מפלגה שכבר קיימת היום וברגע זה יש דיון בוועדת הכלכלה שיש לו השפעה ואנחנו בתקופת בחירות?
אורי מקלב:
אז לכן אנחנו רוצים או חודש לפני כן, או שהוא יודע שהוא צריך לקבל.
אורי מקלב:
וזה לא רק שאנחנו יודעים, אנחנו גם ידענו את הבעייתיות שיש מול הבנקים בעניין הזה, כמו שהיטיב להסביר זאת חבר הכנסת גפני בנושא עמלות הבנקים.
אורי מקלב:
וזה לא רק עמלות הבנקים, זה אלף ואחד נושאים שבהם הבנקים נמצאים:
אורי מקלב:
לשלוח הודעה לפני מימוש הלוואה, לפני העברת לקוח ללקוח משפטי, ועוד – שאלה כל מיני חוקים שאנחנו עשינו והבנקים היו מעורבים בזה עד הסוף, כאשר הוא יודע שהוא עומד מול המפלגה.
אורי מקלב:
אז זה שבקצה עוד יכול להיות גם כן שהוא יחשוב שאולי מהמפלגה הזאת יבוא שר האוצר – בסדר.
אורי מקלב:
אבל אני שואל שאלה אחרת: הוא צריך להביא ערבות בנקאית על מה שהוא מקבל מהכנסת למפלגה חדשה, הרי איך הוא מקבל מהכנסת?
אורי מקלב:
על ידי ערבות בנקאית.
אורי מקלב:
אז זה שוב פעם.
אורי מקלב:
הרי מה זה ערבות בנקאית?
אורי מקלב:
זה שלושת-רבעי הלוואה.
אורי מקלב:
ערבות בנקאית זה כמעט כמו הלוואה.
<סיגל קוגוט:
אגב, אם אתם אומרים שכל ההצעה הזאת נולדה כי הבנקים בכלל לא רוצים לעשות שיג ושיח עם המפלגות, אז דווקא לחדשות הן ירצו פתאום לתת?
<נדב עשהאל:
כי הם יחתמו על ערבות.
<ארבל אסטרחן:
גם הקיימות יכולות להביא ערבות.
<משה שיפמן:
אבל עכשיו לא.
<סיגל קוגוט:
לא, אתם הצעתם את התיקון כי אמרתם שהבנקים לא רוצים שיג ושיח איתכם.
אורי מקלב:
יש שתי סיבות – גם מהסיבה שהבנקים לא רוצים, אבל מצד שני גם אנחנו לא רוצים.
אורי מקלב:
בחלק הזה אני לא בטוח ש - - -
<משה שיפמן:
אני לא חולק על המסקנה של ההסכמה, אני רק אומר - - -
אורי מקלב:
איך הוא עושה אותך כפוף לו?
אורי מקלב:
על ידי זה שהוא לא רוצה לתת לך.
אורי מקלב:
הרי אם זה היה בצורה קלה.
אורי מקלב:
.. איך נוצרת שחיתות?
אורי מקלב:
איך אמר ביבי?
אורי מקלב:
על ידי זה שיש בירוקרטיה נוצרת שחיתות.
אורי מקלב:
איך הבנק גורם לכך שאתה תהיה כפוף?
אורי מקלב:
שגזבר המפלגה יבוא לראש המפלגה ויבקש ממנו לדבר עם הבנק?
אורי מקלב:
על ידי זה שהוא יוצר לו קשיים.
אורי מקלב:
אם הוא היה נותן לו בדרך הקלה, אז זה שהגזבר עומד מול הבנק...
אורי מקלב:
הבעיה היא שהם לא נותנים; הוא מעורר קשיים, ואז הגזבר בא ומבקש מראש המפלגה שידבר עם הבנק, ואז הוא הולך למנכ"ל הבנק – וככה נוצר הון-שלטון.
אורי מקלב:
אצל מפלגה חדשה הם ייתנו... הרי הם רוצים להרוויח כסף.
אורי מקלב:
הבנקים רוצים הלוואות, הם מרוויחים מזה את הריבית, אז הם יעשו את זה.
אורי מקלב:
אז נכון שיש הון-שלטון והבנק כבר רואה את עתידו, אבל בחלק הזה הוא יסכים לתת לו, כי הוא ירוויח מה שהוא יכול להרוויח – ואין סתירה בין הדברים.
אורי מקלב:
נצמצם כמה שאנחנו יכולים, אבל אנחנו לא פותרים את כל הבעיות.
<ארבל אסטרחן:
הלאה, סעיף 7א(א).
<ארבל אסטרחן:
יש כאן נציגה של בנק ישראל?
<ארבל אסטרחן:
כי יש פה עניינים שנוגעים לפתיחת חשבונות.
<ארבל אסטרחן:
מה שמוצע כרגע זה שתאגיד בנקאי לא יסרב לפתוח חשבון עובר ושב במטבע ישראלי למפלגה או לסיעה ולנהל חשבון כאמור, וכתוב שהדבר הזה הוא על אף האמור בסעיף 2 לחוק הבנקאות, שזה סעיף שקובע שתאגיד בנקאי לא יסרב סירוב בלתי סביר לתת שירותים של פתיחת חשבון עובר ושב במטבע ישראלי וניהולו, כל עוד מתקיימת אחת מאלה: חשבונות ביתרת זכות, ושהלקוח עומד בתנאי ההסכם בינו לבין התאגיד.
<ארבל אסטרחן:
בנק ישראל, יש הערות?
<עודדה פרץ:
מה שרציתי לומר זה שסעיף 2 לחוק הבנקאות קובע את האיזון בין החובה לפתוח חשבון לכל לקוח לבין האפשרות לסרב אם יש סיבות סבירות לסירוב.
<עודדה פרץ:
סיבות סבירות לסירוב יכולות להיות למשל שלאותו אדם שרוצה לפתוח חשבון כבר היה חשבון באותו תאגיד והוא היה חייב לאותו בנק כסף והוא לא פרע את החובות שלו וסגרו לו את החשבון ועכשיו הוא רוצה לפתוח שוב.
<עודדה פרץ:
או למשל הרבה סיבות שקשורות להלבנת הון.
<עודדה פרץ:
לפי חוק איסור הלבנת הון, אדם צריך לתת לבנק מידע כשהוא פותח חשבון, ואם הוא מסרב לתת את המידע הזה או אם יש חשש שהוא מלבין הון, אז זו סיבה סבירה לסירוב.
<עודדה פרץ:
אנחנו חושבים שהחוק הזה כבר יוצר את האיזון הנכון ואנחנו לא חושבים שמפלגה או ישות משפטית אחרת, יש איזושהי הצדקה שהיחס כלפיה יהיה שונה לעומת כל אדם או תאגיד אחר במדינת ישראל.
<סיגל קוגוט:
למה ביקשו את הסעיף הזה?
<עודדה פרץ:
אני לא יודעת, אנחנו לא מודעים לבעיה.
<מאור חמו:
כי יש מפלגות שביקשו לפתוח חשבון בנק לצורך הבחירות לרשויות המקומיות והבנק סירב להן.
אורי מקלב:
אז הוא עבר על סעיף 2 בחוק הבנקאות ויכולתם להגיש תלונה.
<מאור חמו:
בזמן בחירות אתה בלחץ, אתה חייב לפתוח חשבון, אתה צריך - - -
אורי מקלב:
אז הסעיף הזה יפחיד אותם בעוד הסעיף של בנק ישראל לא יפחיד אותם?
אורי מקלב:
מה העוצמה של סעיף 7א יותר מהעוצמה של סעיף 2 בחוק הבנקאות, תסביר לי.
<סיגל קוגוט:
להוריד את הסעיף הזה.
<משה שיפמן:
לא - - -
אורי מקלב:
תסביר למה, משה.
<משה שיפמן:
בבחירות, מפלגות נתקלו - - -
אורי מקלב:
אבל משה, לא היית כאן שנציגת בנק ישראל, עודדה, אמרה שבנק שמתנהל ככה עובר על סעיף 2 בחוק הבנקאות.