GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<פרופ' חיים לוי: אני רוצה לסכם את ההחלטות שקיבלנו: ראשית, מקבלים את ההצעה שגובשה בין ההנהלה לבין נציגי ההסתדרות והעוזרים הפרלמנטריים, מעלים להם את השכר בהתאם למה שהוחלט.
<פרופ' חיים לוי: בנוסף לזה, הם מקבלים 1% ותק לכל שנה, גם אם עבדו במקומות אחרים, מה שלא קיים היום.
<פרופ' חיים לוי: אם בא מישהו מהאוצר או עבד בתקשורת ארבע שנים, עד היום הוא לא קיבל תוספת ותק, היום הוא יקבל אוטומטית.
<פרופ' חיים לוי: גם העובדים הקיימים יקבלו ותק על שנים שעבדו - - -
גילה גמליאל: באיזה תחומים?
גילה גמליאל: למה עיתונאים כן ואנשי פרסום לא?
<פרופ' חיים לוי: זה מה שחל על עובדי המדינה פלוס תקשורת.
<פרופ' חיים לוי: זה מה שהוחלט בוועדה.
גילה גמליאל: מה זה אומר תקשורת, רק עיתונאים?
<ארבל אסטרחן: בעל תעודה של לשכת העיתונות.
גילה גמליאל: מה ההיגיון?
יריב לוין: רבותי, תנו לוועדה להציג, אחר כך נשאל הכול, האמינו לי.
יריב לוין: גילה, השאלות הן נכונות, אבל בואו נראה קודם את כל התמונה.
<פרופ' חיים לוי: אני רוצה לציין שוב, אלה החלטות שכבר התקבלו וסוכמו בין העוזרים לבין ההנהלה וזה היה מוסכם על כולם.
<פרופ' חיים לוי: רוצים לפתוח לעוד דברים, שיציעו ויגיעו למשא ומתן נוסף.
<פרופ' חיים לוי: כרגע זה מה שסוכם.
<פרופ' חיים לוי: החלטה נוספת, שמם יהפוך מעוזרים ליועצים, מה שמגדיל את הפרסטיז'ה שלהם, יועץ ולא עוזר פרלמנטרי.
<פרופ' חיים לוי: דבר שלישי, שלא קיים כרגע, ועדת גרונאו החליטה, שאסור לעוזר לעשות עבודה נוספת בכלל.
<פרופ' חיים לוי: זה לא התקבל על ידי העוזרים, אנחנו החלטנו, שמותר להם לעבוד עד 50% מחוץ לעבודה בכנסת, כפוף לאישור של היועץ, רצוי בעבודות שקשורות לזה.
<פרופ' חיים לוי: למשל, אם הוא מתרגל באוניברסיטה או לומד מדעי המדינה ועושה דברים דומים, שזה גם לשיפור העבודה שלו עם חברי הכנסת, ההמלצה היא עד 50%.
<פרופ' חיים לוי: אם יש לכם שאלות, למה עיתונאי ולא טלפונאי, אני מודיע לכם, שקיבלנו את ההחלטה של הנהלת הכנסת והעוזרים כפי שהם סיכמו ביניהם, אז אם יש שאלות כאלה, שיופנו להנהלת הכנסת ולא אלי.
<פרופ' חיים לוי: דבר נוסף, קיימנו כמה דיונים, כרגע זה לא מונח על שולחן הכנסת, אבל אני חייב לומר כמה מילים.
<פרופ' חיים לוי: קיימנו כמה דיונים לגבי הצמדה של שכר חברי הכנסת, הצמדה אוטומטית לשכר חברי הכנסת.
<פרופ' חיים לוי: הדיונים שלנו נבעו מפניות של מספר חברי כנסת, חלקם ביקשו להיות אנונימיים, כולל גופים ציבוריים שפנו אלינו בכתובים.
<פרופ' חיים לוי: קיימנו מספר דיונים בנושא הזה, לא הוצאנו הודעה לעיתונות, הדיון הזה נבע מפנייה של מספר חברי כנסת.
יריב לוין: אני עובר לנציג ועד העוזרים הפרלמנטריים.
יריב לוין: רבותי, יש לכם ארבע דקות, חלקו את זה בשתיים ושתיים, איך שאתם רוצים.
פנינה תמנו: אפשר לתת להם במה לדבר, לא כל יום אנחנו נותנים להם לדבר בוועדה.
יריב לוין: רבותי, הרי בסוף ההסכם הזה גובש בהסכמה אתם, אין להם הרבה מה להוסיף לנו פה, אנחנו רוצים בסוף לראות איך אנחנו רואים את זה.
<אסף גולדפרב: ראשית, לפני הכול אני רוצה לומר כמה תודות קצרות, תודה למנכ"ל הכנסת רונן פלוט, לחשב הכנסת חיים אבידור, לאלברט סוחורוביץ, ארבל אסטרחן היועצת המשפטית, ליושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין כמובן, לעופר עיני, מזכ"ל ההסתדרות לשעבר, ומזכ"ל ההסתדרות כיום אבי ניסן כהן, לרום דביר, מר שי בירן ולחברי הוועדה הציבורית: פרופ' חיים הלוי, חגי סיטון ופרופ' איוון פרידמן.
<אסף גולדפרב: וכמובן ליועצים הפרלמנטריים, שהיתה תמיכה, זה לא מובן מאליו שהיתה תמיכה, תמיכה מהקואליציה, מהאופוזיציה, ערבים, חרדים, חילונים, יהודים, מכל הגוונים של היועצים הפרלמנטריים.
<אסף גולדפרב: אני רוצה לציין, שהיתה הסכמה רחבה, זה כן מעשה היסטורי, שאחרי הרבה שנים ואחרי ניסיונות רבים להסכמים, הגענו להסכם מוסכם גם עם ההנהלה וגם בקרב העוזרים, זה לא דבר מובן מאליו.
<אסף גולדפרב: אני שמח שקיבלתם את ההסתייגות של הפעימה.
<אסף גולדפרב: הדבר שחשוב לנו בהסתייגות שהגשנו לגבי העבודה הנוספת, היינו רוצים שיבטלו את ה-50% בגלל שסיכמנו עם ההנהלה, שתהיה הסכמה של חבר הכנסת ושל היועץ המשפטי לכנסת, ושלא יהיה חשש לניגוד עניינים.
<אסף גולדפרב: אנחנו מבינים שהוספתם את ה-50%, אבל אנחנו מבקשים שזה יהיה על פי חישוב שנתי מאחר ורבים הם עצמאיים, שכן יהיה חישוב שנתי, שתהיה אפשרות לבדוק, לא פר חודש אלא פר שנה.
יריב לוין: למעשה, מה שאתם מבקשים מאתנו, לאשר את ההמלצות כפי שהן ומבקשים, אם אפשר, לקבל את ההסכמה לתיקון המסוים האחד הזה.
<אסף גולדפרב: זו פעם ראשונה שאנחנו עושים את ההסכם הזה ומאוד מודים לכם.
<שי בירן: שי בירן, יועץ כלכלי ליושב ראש ההסתדרות ועוזר פרלמנטרי לשעבר.
<שי בירן: הכול נאמר, אני רוצה להוסיף רק דבר אחד מאוד חשוב, שלא הודגש.
<שי בירן: בהמלצות האלה יש גם בשורה לעוזרים שגרים בפריפריה, בשורה שלדעתי היא מאוד משמעותית.
<שי בירן: אלה מהם שגרים מעל 150 קילומטר מהכנסת יקבלו גידול של 50% מהוצאות הנסיעה.
<שי בירן: ואלה מהם שגרים מעל 100 ק"מ מהכנסת, כאשר הם לנים במלון, נאלצים ללון בירושלים, יקבלו גילום של הלינה במלון, זה סכום שיכול להגיע למאות שקלים בחודש.
<שי בירן: אני חושב, שההסכם הזה השיג את כל מטרותיו: גם קליטת כוח אדם איכותי יותר, גם שימור כוח אדם איכותי, גם דיפרנציאציה שנותנת תנאים יותר טובים לאנשים מהפריפריה כדי לפצות אותם על הנסיעות, על הלינה.
<שי בירן: אני חושב, שזה באמת דבר מאוזן והיסטורי, שנותן בשורה לעוזרים ולחברי הכנסת שיוכלו לשמר עוזרים טובים.
<שי בירן: דבר אחרון, בשורה נוספת שיש כאן, ישנה היצמדות יותר גדולה לסקטור הציבורי ולעובדי הכנסת, מבחינת הצמדת התנאים, וגם זה מאוד חשוב, שעוזרים ידעו, למרות שהם עובדים של חברי כנסת, שומרים עליהם והם נהנים מההישגים של משא ומתן קיבוצי, שמזכים עובדים אחרים בהישגים.
יריב לוין: אני רוצה לומר בשם כולם, אני רוצה להודות לך באופן אישי וגם להסתדרות בכלל ולעומד בראשה, נדמה לי שתרמתם תרומה עצומה לתהליך שלא היה שום סיכוי לקיים אותו בלי התרומה שלכם בעניין הזה.
יריב לוין: אני בטוח שתמשיכו ללוות את העניין הזה גם הלאה כי, לפחות לטעמי, אנחנו עוד רחוקים מסוף פסוק בסוגיה הזאת.
יפעת קריב: לא הבנתי מה אמרת בנושא של התנאים של העוזרים הפרלמנטריים, בהמשך להסכם החדש, צמודים לתנאים של עובדי הכנסת?
יפעת קריב: אני רוצה שתבהיר את זה, עובד כנסת שעושה תפקיד דומה או זהה, יש פער גדול בין העוזרים הפרלמנטריים לעובדים.
יפעת קריב: זה מאוד משמעותי, אני חושבת שהוא צריך לקבל תנאים זהים ולא דומים או מוצמדים לעובדי כנסת שעובדים בתפקידים דומים.
<שי בירן: אני רוצה לענות תשובה עם שלושה חלקים.
<שי בירן: ראשית, בגלל שאופי העבודה של עוזרים פרלמנטריים הוא מאוד שונה משל עובדי מדינה, זה יהיה נזק גם למערכת וגם להם אם התנאים יתלכדו בדיוק: בגלל שהם לא מחתימים שעון, מטבע הדברים, הם עובדים במשרת אמון, אי אפשר לעשות גזירה שווה.
<שי בירן: מה שכן עשינו, איפה שיש שוני, נתנו לו ביטוי.
<שי בירן: אני אתן דוגמה.
<שי בירן: איפה שאין שוני, הצמדנו.
<שי בירן: לדוגמה, קצבת ביגוד, הם מקבלים כמו עובדי מדינה וזה גם מתעדכן באותו מנגנון.
אורי מקלב: אם קצבת ביגוד, אז למה לא תוספת מעונות, שהיא מקובלת במגזר הציבורי?
יריב לוין: רבותי, אי אפשר לנהל כך את העניין, החדר מלא, הוא נשאל שאלה, הוא עונה, תנו לו להשלים את התשובה.
יריב לוין: כולם רשומים לדיבור, כולם יוכלו להתייחס.
<שי בירן: היכן שיש שוני, עשינו התאמה.
<שי בירן: לדוגמה, לעובד מדינה יש שני מקורות של קידום בשכר, הוא גם מקבל תוספת ותק אבל הוא גם מתקדם בדרגות ובתפקידים.
<שי בירן: לעוזר פרלמנטרי יש פחות את האפשרות הזאת כי בתוך לשכת ח"כ אין לאן להתקדם ולכן הם מקבלים תוספת ותק הרבה יותר גדולה, חריגה ביחס למגזר הציבורי, כדי לפצות על זה.
<שי בירן: כך הם נהיים שווים באופן שמותאם לשוני בתפקיד.
<שי בירן: והחלק השלישי, כאשר עובדי המדינה מקבלים תוספות שכר במסגרת הסכם ארצי, גם העוזרים הפרלמנטריים מקבלים את זה, מקבלים את התוספת.
<ארבל אסטרחן: לפי ההצעה, זה לא קיים.
<שי בירן: נכון, לפי ההצעה, זה לא קיים היום וזה מה שהצעה מציעה.
<שי בירן: לפי דעתנו, זה דבר מאוזן מאוד שנותן גם ביטוי לשוני, גם ביטוי לדמיון וגם שם אותם בסירה משותפת.
<שי בירן: זאת אומרת, משא ומתן קיבוצי שמשיג משהו לקבוצה הגדולה, אז גם הקבוצה הקטנה יוצאת נשכרת ממנו.
יפעת קריב: אני רוצה לומר, שאני כמובן מברכת על המהלך, מברכת על התהליך.
יפעת קריב: תיקון קטן לדברים שאמרת אדוני, שלא היתה תוספת כבר חמש שנים – אמרת שלוש שנים, אז חמש שנים לא היתה תוספת בשכר לעוזרים הפרלמנטריים.
יפעת קריב: התייחסת לנושא של עבודה נוספת, כמובן שהם ביקשו ואני בעד הנושא של עבודה נוספת, אני רק רוצה, שבתוך נקודת ההנחה יהיה ברור שהם עובדים בעבודה אחת ולכן השכר יהיה ראוי לעבודה אחת ושלא ייאלצו לעבוד בעבודה נוספת.
יפעת קריב: כלומר, אם מישהו רוצה לעשות משהו בתחום המחקר או בתחום האוניברסיטה, אבל עבודה אחת, העבודה המרכזית היא כאן כי עובדים פה הרבה שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע.
יפעת קריב: זה שני אנשים שמהווים צוות הרבה יותר גדול, אז לתת להם את המקסימום של התנאים המאפשרים, שיוכלו לעבוד ושיהיו נינוחים עם המשכורת שלהם.
יפעת קריב: כששאלתי את השאלה, לא הוספתי עוד שאלה להשוות לעובדי הכנסת, כי בעצם זה הבית שבו אנחנו נמצאים.
יפעת קריב: אני מדברת גם על הנושא של קייטנות, הטבות נוספות שניתנות לעובדי כנסת.
יפעת קריב: אם אנחנו רוצים שהם יתקדמו, לאפשר להם תנאים נוספים.
יפעת קריב: גם הנושא של מתנות בחגים, לפחות מאז שאני חברת כנסת, אין פה חג שלא עולה סוגיה של מתנות בחגים.
יפעת קריב: כמו כל עובד כנסת ראוי שהם יקבלו מתנות בחגים.
<חיים אבידור: הם מקבלים.
יפעת קריב: הם לא מקבלים.
יפעת קריב: עוזרים פרלמנטריים מקבלים מתנות בחגים?
יריב לוין: רבותי, החדר מלא והמטרה היא לאפשר לשמוע את הדיון ולהיות מסודר.
יריב לוין: רק שאלה אני רוצה לשאול אותך בשורה התחתונה, ואני מבקש מכל אחד את ההתייחסות, בסוף, במסגרת כל ההערות, כרגע צריך לקבל החלטה, האם רוצים לאשר או רוצים להחזיר את זה לתיקונים על פי ההערות?
יריב לוין: אני מבקש שכל אחד יאמר בסוף את דעתו בסוגיה הזאת.
יפעת קריב: משפט אחרון, אני רק רוצה לומר, שהעוזרים קיבלו את ההצעה וכמובן שאנחנו רוצים לאשר אותה היום, לפחות מבחינתי, אבל אנחנו כחברי כנסת צריכים לדאוג להם לתנאים הטובים ביותר.
אחמד טיבי: אני רוצה לומר, שתפקיד העוזר הפרלמנטרי, להלן היועץ הפרלמנטרי, זו משרת אמון של חבר הכנסת ולמעשה כל אחד מאתנו יודע, שכמעט בלי עוזרים פרלמנטריים אי אפשר לתפקד.
אחמד טיבי: אני מכיר את העוזר הפרלמנטרי שלי, הוא נמצא כאן כי הוא מאוד רוצה לעבוד אתי.
אחמד טיבי: אני רוצה להתייחס למה שאמר שי בנוגע לאלה שנמצאים בפריפריה, הם מקבלים לינה, בסופו של דבר הם משלמים את המס.
<ארבל אסטרחן: ההצעה, שזה יגולם, זו ההצעה.
<ארבל אסטרחן: עד היום הם היו משלמים את המס, ההצעה שמי שגר מעל 100 קילומטר, זה יגולם.
רוברט אילטוב: אפשר לתקן את זה ל-95 קילומטר ולא 100 קילומטר?
יריב לוין: הבקשה נרשמה.
אחמד טיבי: זו נקודה שבמחלוקת, אם אפשר לשפר אותה, אני אודה לך מאוד.
אחמד טיבי: אני נפגשתי עם המנכ"ל, הרגשתי שהוא קשוב מאוד לצרכים, לזכויות של העוזרים הפרלמנטריים.
אחמד טיבי: מאז שאני בכנסת, נדמה לי שהתנאים האלה כמעט ולא השתנו.
אחמד טיבי: רבותי, אני שמח שהגענו לרגע הזה אבל מכונן בלבי חשד, גם בגלל שאתה באופן אישי יושב ראש הוועדה הזאת, יריב לוין, ואני נאלץ לשאול, האם ההטבה הזאת תחול גם על עוזרים שלא שירתו בצבא או מוסלמים?
יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אני מבין, שההמלצה שלך היא לאשר את ההצעה.
אחמד טיבי: אני מבין שהתשובה לשאלה שלי, שאין לי ממה לחשוש.
גילה גמליאל: כבוד חברי הוועדה, בעיקרון, אני הגשתי הצעת חוק, שמדברת על השוואת תנאי העוזרים הפרלמנטריים לעוזרי השרים.
גילה גמליאל: כפי שאני רואה את כנסת ישראל, שהיא אחת מעמודי התווך של המדינה, יש את הממשלה, מערכת המשפט וכנסת ישראל.
גילה גמליאל: ככזה, אני רואה את הצורך שחברי וחברות הכנסת יקבלו את הסיוע המתאים, בפרט כאשר מדובר בשני עוזרים בלבד שסמוכים לעבודה אינטנסיבית ביותר, מהבוקר עד הלילה, בימים שני עד רביעי, משמונה וזה יכול להיות עד השעות הקטנות של הלילה.
גילה גמליאל: גם בימים ראשון עד חמישי, יש כאן מפלגות שיש להן עבודה פוליטית בנוסף וזה יכול להגיע למצב של עבודה סביב השעון במהלך כל השבוע.
גילה גמליאל: מכיוון שזה כך, השכר שהוצע להם הוא נמוך.
גילה גמליאל: אני חשבתי, שהוא צריך להיות הרבה יותר גבוה ממה שמוצע כאן, בטח ובטח בפעימה שנייה ושלישית.
גילה גמליאל: אני פונה רק אליכם חברי הוועדה, חברי הכנסת בבית הזה חתמו לי כמעט כולם על הצעת החוק.
גילה גמליאל: אני רוצה לציין, שפנה אלי מנכ"ל הכנסת, רונן פלוט, שאני מוקירה אותו מאוד.
גילה גמליאל: אני חושבת, שאנחנו נמצאים כאן הרבה בזכות זה שהוא הוביל את המערך הזה עם הרבה הקשבה, יחד עם חשב הכנסת, ניסו ביחד להגיע לתוצר.
גילה גמליאל: באופן אישי, השכר, החברים שלי, העוזרים שהובילו את המשא ומתן, לדעתי הם באו גם עם מצוקה כדי להעביר משהו שיהיה הגיוני יותר ממה שהם מקבלים היום, תוך כדי הבנה, שכל המגבלות שדיברתם עליהן: זה לא נהוג במשק, להעלות אחוזים כאלה ואחרים, אני חושבת שזאת רק ההתחלה, זו חייבת להיות רק ההתחלה מסיבה אחת פשוטה, ההצעה שהצעתם כרגע מדברת על סכום, שאולי ביחס למה שקיבלו עד היום, יש פה עלייה יחסית גדולה, אבל ביחס למה שנהוג, לסדר גודל עבודה מהסוג הזה, בצרכים של חברי הכנסת - תחשבו, אני קדנציה שלישית, מגיעים חברי כנסת חדשים, הם צריכים ידע, הם מקבלים אנשים חדשים שמגיעים יחד אתם – הרצון כאן ליצור הבנה, שלעתיד לבוא ייכנסו אנשים נוספים, אני חושבת שהמגבלה של הוותק היא מגבלה שצריך לקחת אותה בחשבון כמשהו שצריך לטפח ולפתח עם הזמן.
גילה גמליאל: להעלות את האחוז הזה מ-1%, להעלות אותו כלפי מעלה ולדאוג, שדברים וכלים שהם בנוסף יכולים לתרום, אם הכנסתם עיתונאים למשל, צריך להכניס גם פרסומאים ויחסי ציבור, שזה חלק אינטגראלי מהעבודה.
גילה גמליאל: כלכלנים, עורכי דין ונישות נוספות, שיכולות לתת את המענה עם הידע והיכולת בסיוע לעוזרים פרלמנטריים, כחלק אינטגרלי מהוותק.
גילה גמליאל: אני לא יודעת אם זה ייעשה היום, אני רואה שכל העוזרים כאן כבר מרימים כוסית, אז בטח אנחנו לא נבוא ונעכב את עצם ההחלטה, אבל אני פונה לחברי הוועדה, מתוך הניסיון שלנו בצרכים.
גילה גמליאל: אתם יודעים, לצערי, בשיטת הבחירות היום, מרבית חברי הכנסת נוטלים משא של מספר ועדות במקביל.
גילה גמליאל: על מנת שתהיה להם היכולת לממש, אתם יודעים מה, 30% מהפוטנציאל, לא כמו היום, בקושי 10%, בלקבל את המידע הבסיסי על ועדות כמו ועדות שאני חברה בהן, ועדת כספים, כלכלה, הוועדה לביקורת המדינה, שצריך לקבל את המידע היכן אתה צריך לדלג בין הוועדות, את כל האינפורמציה, צריך לקבל חומר מקצועי.
גילה גמליאל: לצערי, זה לא קיים.
גילה גמליאל: אז אם באמת רוצים, שעבודת הכנסת תוכל להיות ממומשת והפוטנציאל שלה יהיה אכן בהיבט, שחברי הכנסת יוכלו להגיע לתפוקת עבודה רצינית בוועדות, ובכלל, בהתנהלות השוטפת של חיי הכנסת, מן הראוי לתגמל את העובדים בהתאם.
ניצן הורוביץ: יועצות ויועצים יקרים, חברי הכנסת, יש רק דבר אחד, אני מצטרף לכל מה שנאמר, בכל זאת נקודה שהיא בעלת משמעות.
ניצן הורוביץ: היום יש הבדל בין תואר ראשון לתואר שני, של 4% לעומת 5%.
ניצן הורוביץ: לעומת זאת, התיקון המוצע כאן, קובע תוספת של 4% תואר מוכר.
ניצן הורוביץ: זאת אומרת, מוחק את ההבחנה הזאת.
ניצן הורוביץ: אני חושב, שזה מוריד את זה למטה.
ניצן הורוביץ: אז אם כבר אנחנו משנים, אני חושב, שזה צריך להיות 5% ולא 4%.
<ארבל אסטרחן: תואר שני נשאר 5%.
<ארבל אסטרחן: נשאר הסעיף הקיים.
ניצן הורוביץ: אה, אז יופי.
ניצן הורוביץ: היו פה עוד כמה נקודות, אבל לנוכח העובדה, שנציגי היועצים הסכימו, אני מברך על המוגמר.
ניצן הורוביץ: תודה לרונן ותודה ליושב ראש הוועדה ולוועדה המקצועית.
ניצן הורוביץ: שמעכשיו יהיה מצב, שעוזרים יישארו יותר כי הם עושים עבודה מעולה.
ניצן הורוביץ: לפני שנה, שנה וחצי, עוזר חדש, הוא בעצם לא מכיר ולא מתמצא ורק אחרי זמן הוא מתחיל להיות עוזר כמו שצריך או יועץ.
ניצן הורוביץ: אם השינוי הזה כאן יאפשר ליועצים פרלמנטריים להישאר תקופה ארוכה, זו תהיה ברכה גדולה לכולנו.
פנינה תמנו: ראשית, אני רוצה לברך גם את חברי הוועדה וגם את היועצים הפרלמנטריים, על עבודה מאומצת.
פנינה תמנו: אני יודעת, לפחות מאז שנכנסתי לכנסת, באמת נעשתה עבודה מאומצת על ידם.
פנינה תמנו: בסופו של דבר, זה לא שאנחנו זורקים פירורים, אלא זה נדבך ראשון, לטעמי, מתיקון שהיה צריך להיעשות.
פנינה תמנו: דיברו פה חברי כנסת ותיקים ממני, שנמצאים למעלה מעשר שנים, שלמיטב זיכרונם, הדברים האלה לא השתנו.
פנינה תמנו: דיברנו הרבה על התמורה שניתנת אל מול העבודה, אבל לא התייחסנו לעובדה, שגם סביבת העבודה, גם עומס העבודה, שעות העבודה, צריך להידרש אליהם.
פנינה תמנו: נכון שאפשר לדבר על שכר גלובאלי שניתן ליועץ פרלמנטרי, אבל כאשר הם נאלצים להישאר אתנו לפעמים גם עד השעות הקטנות של הלילה, צריך למצוא את הקונסטלציה הנכונה כדי שהם יתוגמלו.
פנינה תמנו: ממה שאני יודעת, כיום למשל אש"ל הם לא מקבלים וכאשר אני משאירה יועצת שלי לאחר השעה שבע בערב, אני יודעת שאני זקוקה לה עד אחת בלילה, לפעמים גם יותר, לפעמים שהיא צריכה להישאר לישון פה, התחושה, שאין לצד זה שכר, זו תחושה של עבדות מודרנית, סוג של ניצול.
פנינה תמנו: בוודאי ובוודאי, שאנחנו נבחרי הציבור מבינים ויודעים, שהם משרתי ציבור, אומנם הם לא נבחרו, אבל הם משרתים את הציבור והרבה פעמים בתור החזית הראשונית, שהם מקבלים את פניות הציבור, שהם נותנים לנו את כל העזרה והסיוע כדי לכתוב את החקיקה וכו'.
פנינה תמנו: לכן, לטעמי, יש מקום לשנות דיסקט, זה לא רק תוספת בשכר, אנחנו צריכים להסתכל על אנשי קונגרס ועל סנטורים וכמה יועצים יש להם, איך זה בנוי ולראות איך זה במדינות אחרות, ולראות, האם אנחנו עושים הכול על מנת שנצליח לתת את מה שאנחנו צריכים לתת לציבור בראש וראשונה.
פנינה תמנו: וזה לא כי הם קרובים לצלחת, זה בגלל שבצורה שזה נעשה היום אנחנו עובדים בתוך סיר לחץ.
פנינה תמנו: אם יש פה חבר כנסת שלא עובד בתוך סיר לחץ ומחזיק את היועצים שלו שעות ארוכות, שיעמוד ויגיד לי כי אני אבוא ללמוד ממנו איך עושים את זה.
פנינה תמנו: כרגע, איך שאנחנו עובדים בכנסת, לא חלילה להתבכיין, אבל היועצים כרגע עובדים בתוך קונסטלציה של עבדות מודרנית.
פנינה תמנו: צריך לשנות ולא לפחד ממה יגידו בציבור.
פנינה תמנו: לכן אני מצטרפת לדברים של חברתי, חברת הכנסת גמליאל.
פנינה תמנו: אני חושבת, שבסופו של דבר, אחרי שאנחנו מאשרים את התוספת הזאת, אין מנוס מלקיים דיון מעמיק ולראות האם הקונסטלציה הקיימת כרגע מצליחה לתת את המענה.
יריב לוין: חבר הכנסת שמעון סולומון, בבקשה.
שמעון סולומון: אני אעשה את זה קצר.
שמעון סולומון: ראשית, אמרתי את דעתי גם בפני הוועדה, כאשר הופעתי בפניה.
שמעון סולומון: כשהסתכלתי מה העוזרים עושים, זה היה בלתי נסבל.
שמעון סולומון: כיועץ שר בדימוס, זה הרע במיעוטו.
שמעון סולומון: זאת אומרת, כשאני משווה מה עשיתי כיועץ והיום מה עושה עוזר, אני חושב שזה הרע במיעוטו.
שמעון סולומון: אני מזהיר את אלה שמוסיפים ומוסיפים, בסוף זה עלול להפיל את מה שיש.
שמעון סולומון: אני מציע, לאשר את מה שיש היום, לאחר מכן לראות איך אפשר גם לשפר.
שמעון סולומון: אני יכול להגיד באופן ברור, התביישתי להסתכל בעיניים של העוזרים שלי כל זמן שהם אתי, עובדים יום ולילה, הם יד ימיני והם משקיעים כל כך הרבה, ההצלחה של חברי הכנסת היא ההצלחה של העוזרים.
שמעון סולומון: בלי עוזרים ובלי יועצים טובים, הרי ברור לנו שחבר כנסת הוא כאילו בלי ידיים ובלי רגליים.
אורי מקלב: אני מציע שתציע - - -
יריב לוין: אורי, אני מבקש, תן לו לסיים.
שמעון סולומון: זה מה שאנחנו עושים.
שמעון סולומון: התחלנו, זו צריכה להיות המגמה, זה רק ההתחלה, מגיע להם יותר, בע"ה זה ישתפר.
פנינה תמנו: הערה חשובה לעניין החוק, זה ממש קצר.
פנינה תמנו: עניין קצר ומהותי.
פנינה תמנו: כתבתם בסעיף 2, לעניין ההסמכה, לטעמי, יש פה פגיעה בחופש העיסוק והדרה של מקצועות אחרים.
פנינה תמנו: כי כאשר מדובר על הסמכה לרבנות, מגיע חבר כנסת שמה שמעניין אותו זה רפואה ואחיות והוא לוקח אתו מישהי שהיא מוסמכת לאחיות אבל אין לה תואר ראשון, אז נראה לי שההחרגה הזאת, הסמכה מסוימת של רק רבנות או הסמכה כזאת או אחרת היא לא נכונה.
פנינה תמנו: יכול להיות שאתם צריכים לעשות לימודי הסמכה, לימודי תעודה ולאו דווקא תואר ראשון והסמכה לרבנות.
<ארבל אסטרחן: זה לא המלצה של הוועדה, זה זהה למה קיים היום.
<ארבל אסטרחן: צריך לדעת את זה.
משה גפני: חבל שהעלית את הדבר הזה.
משה גפני: אין הסמכה לאחיות.
משה גפני: אין עוזרים חרדים.
משה גפני: זה בסדר, הבאתם רוח רעה לכנסת.
יריב לוין: חבר הכנסת גפני, באמת, גם פה נתחיל את הוויכוח הזה?
דב חנין: אני רוצה להודות לוועדה, אני חושב, שעשיתם עבודה רצינית ומקצועית.
דב חנין: אני גם התרשמתי מהרצון שלכם ללמוד ולהכיר את הבעיות.
דב חנין: תודה לך אדוני המנכ"ל, תודה לחשב הכנסת שליווה את הוועדה ולוועד היועצים, שעמל בנושא.
דב חנין: אני אומר את כל התודות האלה מכיוון, שלהשקפתי היה צריך לשפר יותר את תנאי העבודה של היועצים הפרלמנטריים.
דב חנין: אני לא נכנס לעומק הנושא הזה כי אני מכבד את הזכות של העובדים לייצג את עצמם באופן קולקטיבי, וועד העובדים של היועצים קיבל את ההסכם הזה, אז אני מתייצב מאחורי הוועד וחושב, שכולנו צריכים להתייצב מאחורי הוועד בעניין הזה.
דב חנין: אבל כחבר כנסת, אם דעתי היתה נשמעת והיו מתייעצים אתי, הייתי מציע להם לאמץ את עמדתה של חברת הכנסת גילה גמליאל, שהיא נכונה גם ברמה העקרונית וגם ברמה המהותית והיא מביאה את היועצים הפרלמנטריים למקום שבו הם צריכים להיות, שהוא שקול ליועצי שרים.
דב חנין: מהבחינה הזאת אין הבדל אמתי.
דב חנין: כיוון שאני עומד מאחורי עמדת ועד העובדים, אני רוצה לעבור לצד השני של המשוואה.
דב חנין: בצד אחד של המשוואה אני חושב, שניתנה פה תשובה שהיא בהחלט התקדמות.
דב חנין: בצד של התמורות הכלכליות, אין ספק, שהיום היועצים הפרלמנטריים יקבלו יותר, וטוב שכך.
דב חנין: הצד השני, אדוני היושב ראש ועמיתי חברי הכנסת, אני חושב שרבים מכם יודעים להעיד על כך, עדיין לא טופל וצריך לטפל בו.
דב חנין: כי מול התמורות הכלכליות עומד הצד של העומסים בעבודה.
דב חנין: אני מניח, שרובנו פה בכנסת יודעים, שעבודתם של יועצים פרלמנטריים, היא עבודה שלא מתחילה בבוקר ומסתיימת בלילה, אלא היא באמת 24 שעות ביממה.
דב חנין: אני מקווה, שחבר הכנסת גפני לא יכעס עלי כשאני אומר, שלחלק מאתנו זה גם שבעה ימים בשבוע.
משה גפני: מה פתאום, רק החרדים עובדים בשבת.
יריב לוין: חבר הכנסת חנין, אני מבקש לנסות לקצר כי אם רוצים להגיע היום להצבעה ורוצים שגם כולם ידברו, צריך לעשות התאמה בין שני הדברים.
דב חנין: לכן אדוני היושב ראש, אני מגיע להצעה האופרטיבית ואני אומר כך: הסוגיה הזאת היא לא רק סוגיה של הגינות כלפי היועצים הפרלמנטריים, היא סוגיה של חובה שלנו בשירות שאנחנו נותנים לציבור.
דב חנין: זה שירות שאנחנו נותנים לציבור, זה לא משהו שאנחנו נאבקים למען עצמנו.
דב חנין: אנחנו צריכים לתת לציבור תשובות, אנחנו צריכים לתת לציבור מענה, אנחנו צריכים לתת לציבור סוג של שירות.
דב חנין: ולכן, ההצעה האופרטיבית שלי היא, לאשר את המלצות הוועדה הציבורית בעניין תנאי ההעסקה של העוזרים הפרלמנטריים, אבל להחזיר לוועדה לדיון נוסף את שאלת מספרם של העוזרים הפרלמנטריים.
דב חנין: אני חושב, שהשאלה של איך עוזר פרלמנטרי בכנסת עובד ומה תנאי העבודה שלו – מוסדרת.
דב חנין: עכשיו השאלה, כמה עוזרים פרלמנטריים צריך ומה מתכונת העבודה, היא שאלה אחרת.
יריב לוין: אני אעיר כדי לפתור את המחלוקות.
יריב לוין: אנחנו מאשרים בלי להחזיר כלום.
יריב לוין: תמיד אפשר לפנות לוועדה ולבקש שתיתן את עמדתה בעניין הזה ואני מציע שאולי כך נעשה, זה בסדר גמור, אין בעניין הזה שום בעיה.
פנינה תמנו: צריך דיון מעמיק.
שמעון אוחיון: העניין של המרחק תוקן?
יריב לוין: כן, 95 קילומטר ואנחנו נוודא את הכול בסוף.
אורי מקלב: תודות לכולם, לכל אלה שפעלו.
אורי מקלב: תודה גם לך, אדוני המנכ"ל, אנחנו יודעים שזה דבר שהתחיל לפני שנים, אבל זה קורה במשמרת שלך ולא בכדי, הוותיקים יודעים פה להעריך שזה קרה אצלך במשמרת, לכן אנחנו נותנים לך תודות מיוחדות.
אורי מקלב: גם לחברי הוועדה, עשיתם עבודה טובה, שיפרתם את התמורה הכלכלית של העוזרים, אבל אני רואה עוד משהו ששיפרתם כאן בדימוי, לא רק בגלל שקוראים להם עכשיו יועצים במקום עוזרים, אלא מה שמשתקף מתוך ההחלטות שלכם, תהליך של הפרדה בין השכר של היועץ לזה שהוא צמוד לחברי הכנסת.
אורי מקלב: הם נפגעים מכך, שה"עליהום" שיש על חברי הכנסת, על השכר שלהם, על התנאים שלהם, משפיע על כל ההעלאה או שיפור בתנאי העסקתם של היועצים.
אורי מקלב: זה לא צריך להיות כך.
אורי מקלב: כמו שזה מובן מאליו, שעובדי הממ"מ, עובדי הדפוס כאן בכנסת, תנאי השכר שלהם לא צמודים לחברי הכנסת, על אף כל מה שהם עושים, הם באים לשרת או לעזור בתפקוד הכנסת ושל חברי הכנסת, באותה מידה, העוזרים לא שונים מכך.
אורי מקלב: בגלל סיבות אחרות הם לא נחשבים עובדי ציבור, אבל הם לא צריכים להיפגע בדברים נוספים שאני רוצה למנות אותם.
אורי מקלב: כפי שאמרתם, מה שאנחנו רוצים, העוגן המרכזי בהעסקה של היועצים זה הוותק.
אורי מקלב: שיצברו, שלא ירצו לברוח, שלא ירצו לברוח, שלא יבואו רק בתור סטודנטים, רק כמה שנים בהתחלה, אלא שיהיו צמודים לחברי הכנסת, הניסיון שיש לחבר הכנסת שווה זהב וזאת המטרה שלנו.
אורי מקלב: ולכן, הגדלנו לא רק לעשר שנים, מ-40% ל-60%, שזה 15 שנה וכדומה.
אורי מקלב: אחד הדברים, אנחנו נותנים אופק של 15 שנה, עוזרים או עוזרות, יכול להיות שייוולדו להם ילדים באותה תקופה, במגזר הציבורי, כמו שיש תוספת ביגוד, אין שום סיבה שהם לא יקבלו תוספת מעונות, שהיא תוספת מזערית של 200 שקלים לילד אחד, שני ילדים זה 300 שקלים, ולא יכול להיות שלא יקבלו היועצות הפרלמנטריות, שהן שולחות את הילדים למעון.
אורי מקלב: דבר אחרון, עוד השגה אחת, ותק שווה ערך לתואר שני.
אורי מקלב: דהיינו, מקובל כאן, שוותק של ארבע שנים הוא שווה ערך לתואר ראשון.
אורי מקלב: אין שום סיבה, שוותק של עשר שנים לא יהיה שווה ערך לתואר שני.
אורי מקלב: הרי בסופו של דבר, בעוד חמש שנים כולם יגיעו לאותה דרגה, אבל אחרי עשר שנים, עם הניסיון הרב, שווה ערך של עשר שנים, ההתמדה והרציפות שיש לעוזר הפרלמנטרי, שייתנו שווה ערך לתואר שני.
יריב לוין: ההצעה הובנה, תודה.
יריב לוין: אני עובר לחבר הכנסת משולם נהרי, בבקשה.
משולם נהרי: כפי שנאמר כאן, שיפור תנאיהם של העוזרים הפרלמנטריים, זה בהחלט יאפשר לקלוט כוח אדם איכותי, עוזרים פרלמנטריים איכותיים, ואנחנו יודעים, שכאלה אין בנמצא והם לא מסתובבים מובטלים.
משולם נהרי: אם צריך לשלוף מישהו איכותי, עדיין יש לו עיסוקים נוספים.
משולם נהרי: אני רוצה להעיר בנוגע לעבודה נוספת, על המגבלה של 50%.
משולם נהרי: אני חושב, שנכון יותר להגביל בימים ובשעות ולא בהכנסה נוספת.
משולם נהרי: אם אדם מרוויח, אני מגביל אותו ב- 50% ואת ה-50% הללו הוא מרוויח ביומיים שלושה, זה פוגע בעבודה הפרלמנטרית.
משולם נהרי: אבל אם לאדם יש פרויקט, אני מדבר במיוחד על עצמאיים, בסוף שבוע או בזמנו הפנוי, יש לו הכנסה של יותר מ-50% - אני מדבר על אנשים איכותיים, אנשים עם תארים, אנשים שיכולים גם לעבוד במקומות אחרים - זה לא נכון להגביל במגבלה של 50%.
משולם נהרי: נכון יותר לתחם את זה במגבלה של ימים ושעות.
משולם נהרי: כמובן אנחנו לוקחים בחשבון, שאין ניגוד עניינים.
משולם נהרי: אני חושב שצריך לתת את הדעת בנושא הזה ולמצוא פתרון לפחות לגבי עצמאיים, זה לא אנשים שעובדים לפי שעות או לפי ימים, מספיק שיש לו פרויקט אחד והפרויקט הזה מכניס לו עוד משכורת, שזה לא בימי העבודה, בזמנו הפנוי, אני חושב שזה לא יכול לפגוע בו ואני לא חושב שזה יהיה פייר, שחבר כנסת יפסיד עובד איכותי כזה.
מרב מיכאלי: אני רוצה להצטרף לתודות כמובן, במיוחד למנכ"ל, רונן פלוט.
מרב מיכאלי: כמובן, תודה לוועדה.
מרב מיכאלי: אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברתי, חברת הכנסת גילה גמליאל, זה באמת ההיגיון שצריך להוביל, אין שום סיבה, שיועץ פרלמנטרי או יועצת פרלמנטרית ישתכרו פחות מיועץ שר, הם בטח לא עושים עבודה פחות חשובה.
מרב מיכאלי: צריך להבין, שהעבודה של היועצות והיועצים הפרלמנטריים, היא משליכה באופן הכי ישיר על היכולת של כל ח"כ וח"כית באופן אישי ועל היכולת של הכנסת ככנסת.
מרב מיכאלי: אני רוצה להזכיר לכם את הפרשה, שהתפוצצה בכנסת שעברה, על הלוביסטים.
מרב מיכאלי: היתה מהומה גדולה על הלוביסטים, כמה השפעה יש ללוביסטים על חברי הכנסת.