GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני לא זוכר אם את טענת או לא, שמעתי חברי כנסת שזרקו את המילים: "אני טוען נושא חדש".
<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: השאלה אם הם התכוונו למילים נושא חדש במובן התקנוני - -
<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: - - או במובן של ההתנהלות, שיש פה משהו שלא ראינו, זו שאלה של איך לפרש מילים.
צחי הנגבי: מדיניות, זו לא שאלה של - - -
<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אבל את המילים "אני טוען נושא חדש" – אולי לא את, אבל אני שמעתי חברי כנסת אחרים.
אורית סטרוק: את המילים "אני טוען"?
אורית סטרוק: אני אמרתי, אלעזר - -
<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: לא, לא את.
אורית סטרוק: - - אני אמרתי: אחרי שנבין אז נוכל לשקול אם יש כאן נושא חדש.
<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אומר, חברת הכנסת סטרוק, אני לא מדבר עלייך.
אברהם מיכאלי: אורית, אעזור לאלעזר, אני אמרתי, ישבתי לידו: זה דבר חדש כי לא היה אתמול בנוסח.
יריב לוין: אתה אמרת שאתה טוען נושא חדש.
אברהם מיכאלי: למה אתם לא מבינים מה שמדברים אפילו?
צחי הנגבי: משה, אתה יכול להמשיך.
אברהם מיכאלי: תפסיקו.
אברהם מיכאלי: אמרתי: זה נוסח חדש שלא היה אתמול.
אברהם מיכאלי: מה, אני מתבייש בזה?
יריב לוין: כולנו היינו שם.
משה גפני: אני אמרתי - - -
אברהם מיכאלי: רגע, חבר'ה, תפסיקו לפרשן.
יריב לוין: לא צריך לפרשן.
אברהם מיכאלי: אתמול זה היה בנוסח, יריב?
אברהם מיכאלי: אתמול זה היה בנוסח?
יריב לוין: ביקשת נושא חדש, לכן אנחנו פה.
יריב לוין: מה, נו, גמרנו.
משה גפני: אי-אפשר לדבר בוועדה הזו.
אברהם מיכאלי: יש פה פרשנים שמפרשנים במקום הדובר שהוא חי מדבר.
משה גפני: אני אמרתי "נושא חדש".
נסים זאב: אני יכול לקבל הסבר מה זה הנושא החדש?
נסים זאב: אני גם חדש בוועדה עכשיו.
משה גפני: ר' נסים, אני מסביר, שנייה.
משה גפני: כוונתי הייתה בוודאי לא משפטית אלא כוונתי הייתה עובדתית, עובדתית הנושא חדש.
משה גפני: עכשיו, אני רוצה לספר לוועדה מה הנושא החדש.
משה גפני: הנושא החדש הוא שבלילה הגיעו להסכמה עם מפלגת העבודה, שמפלגת העבודה תצביע בעד חוק הגיור, אם יכניסו את הנוסח הזה, שלפי דעתם זה משנה מהותית את היחס לרפורמים.
משה גפני: אמרתי את זה גם לרב בן-דהן, שהוא חבר בכיר בקואליציה, שהוא סגן השר המופקד על העניין הזה, שתמורת ההצבעה של מפלגת העבודה הגיעו להסכמה עם ה - - -
אורית סטרוק: מתי אמרת את זה לרב בן-דהן?
משה גפני: עכשיו, במליאה.
אלי בן-דהן: לפני כמה דקות.
אורית סטרוק: אה, עכשיו, אוקיי.
משה גפני: לא, לא קודם.
משה גפני: הלכתי לבדוק למה הם מתעקשים על זה.
משה גפני: הרי אם זה רק הסבר – אז הסבר, תסביר.
אורית סטרוק: רציתי רק לדעת מתי - - -
משה גפני: זה סיפור מהותי.
אורי מקלב: אבל תגיד שזה לא אומר שום דבר.
משה גפני: כן כן.
משה גפני: האמת היא שזה - -
משה גפני: אני לא בטוח - - -
צחי הנגבי: אורי, אתן לך גם, אתה גם ביקשת.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני לא בטוח שזה משנה.
משה גפני: אני לא בטוח שזה משנה, אולי אפילו אנחנו בטוחים שזה לא משנה.
יריב לוין: בוא נשים את הדברים - - -
משה גפני: רגע, יריב, אל תדבר במקומי.
יריב לוין: לא, אני מחזק.
משה גפני: אל תדבר במקומי, אני מדבר עם צחי הנגבי, הוא המועמד ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.
צחי הנגבי: המועמד הנצחי.
אורי מקלב: - - - שנתנו לו מזל טוב.
משה גפני: כן, נתנו לו מזל טוב.
אורי מקלב: נתנו לך מזל טוב על המינוי הזה, שמעתי היום.
משה גפני: אה, זה לא על זה, זה לא על זה.
צחי הנגבי: נתנו לי מזל טוב על הדרבי שהוא יותר חשוב, עם כל הכבוד לוועדה.
אלי בן-דהן: חבר'ה, הקמנו קבוצה של נבחרת הכדורגל של הכנסת.
עליזה לביא: אתמול בלילה שמענו על זה.
אלי בן-דהן: ונכנסנו לקבוצה.
אלי בן-דהן: נו, מזל טוב.
אורי מקלב: זה גם נמצא בלימודי הליבה שאתם רוצים לדרוש מאתנו לדעת?
אורי מקלב: זה חלק מלימודי הליבה?
אורי מקלב: שרק אדע מה אתם כופים עלינו לדעת.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, תגן על זכותי אפילו להגיד בדיחה.
יריב לוין: לימודי הליבה זה לא התחום שלו.
אורי מקלב: זה שאני לא יודע, מה זה אומר?
אורי מקלב: שאני לא יודע מה עיקר ומה טפל.
אורי מקלב: אני אומר מזל טוב על דברים יותר ערכיים, אני לא יודע שנתנו לו על כדורגל.
צחי הנגבי: אני לא יודע, חבר הכנסת גפני, כמה פעמים יצא לך לעמוד מול בעיטה של סגן השר בן-דהן.
אורי מקלב: מול בעיטה של גפני לא תוכל לעמוד.
אורי מקלב: החלוץ הכי חזק שהיה בדרום תל-אביב היה גפני.
משה גפני: לא דרום תל-אביב.
צחי הנגבי: אני חייב לומר לך, שגם מסי וגם רונאלדו, אין להם את עוצמת הבעיטה שלו.
צחי הנגבי: אני אומר את זה בתור שוער שעמד מול הבעיטות שלו.
אורי מקלב: חלוץ שקרקס את כולם על כל המגרש במשך כמה שעות זה היה גפני.
אלעזר שטרן: אורי, הכול פה מסביב להיעלבות שלא הזמינו אותו גם.
אורי מקלב: לא, אבל הוא אפילו לא מכחיש.
משה גפני: על כל פנים, אני חוזר, אדוני היושב-ראש.
אורית סטרוק: גפני, למה אתה לא בנבחרת?
אלי בן-דהן: בוא לנבחרת.
אורי מקלב: מה, איזו נבחרת?
אלי בן-דהן: של הכדורגל.
אורית סטרוק: למה אתה לא בנבחרת?
משה גפני: בסדר, אסביר לך למה אני לא בא.
משה גפני: בגלל שאני צריך ללכת לדבר נגד ראש הממשלה למעלה – מה, לדבר בעדו, שהוא חבר שלכם?
אורי מקלב: יש מישהו שלא רוצה לשמוע אותו?
משה גפני: אדוני היושב-ראש, יש ויכוח לגבי התוספת הזאת.
משה גפני: אני סבור, נדמה לי שגם חבר הכנסת מקלב – אנחנו סבורים שזה לא משנה את המצב.
משה גפני: יש כאלה שסבורים שזה משנה את המצב באופן מסוים לטובת הרפורמים.
משה גפני: זאת הסיבה שמפלגת העבודה בסיכום עם הליכוד החליטו להצביע בעד חוק הגיור.
משה גפני: באנו בבוקר אחרי ההצבעות על ההסתייגויות, וראינו את הנוסח הזה, נוסח חדש שלא היה קודם.
משה גפני: מיד קפצתי מהמקום, וכמוני חלק מחברי הוועדה, ואמרנו: זה נושא חדש, שיסבירו, שיסבירו מה זה.
משה גפני: האם זה משנה?
משה גפני: האם זה לא משנה?
משה גפני: האם זה רק הסבר למה שהיה קודם?
משה גפני: לא הסבירו.
משה גפני: קבעו ישיבה ל-10:45, כדי להסביר.
משה גפני: בסדר, מה לעשות.
משה גפני: אחרי שהתפזרנו, אחרי שיושב-ראש הוועדה אמר שיש ישיבה ב-10:45 בוועדת החוקה, קיבלנו הודעה שיש ישיבת ועדת הכנסת ב-10:50 על טענה של נושא חדש.
משה גפני: אני הייתי הראשון שאמרתי אותו ולא התכוונתי משפטית.
משה גפני: רצנו אחרי זה, אני וחבר הכנסת מיכאלי, לוועדת החוקה, לראות אם יש ישיבה ב-10:45.
משה גפני: אמרו: לא, ביטלו.
עליזה לביא: אתה לא רצת לבד לשם.
משה גפני: עם מיכאלי.
עליזה לביא: גם אני רצתי.
אברהם מיכאלי: גם עליזה רצה, גם עליזה.
משה גפני: אה, אז לא שמתי לב.
אורית סטרוק: גם עליזה רצה אתך.
אורית סטרוק: אתה רוצה להיות בתחרות ריצה עם עליזה?
עליזה לביא: כן, אני כל היום - - -
משה גפני: בואי לא נדבר על תחרויות ספורט, זה לא הנושא שלנו היום.
משה גפני: היום זה נושא אחר לגמרי.
צחי הנגבי: זה נושא חדש.
עליזה לביא: למה דרבי כן ותחרויות ספורט לא?
משה גפני: אני אמרתי דרבי כן?
משה גפני: תראי עם החברים שלך בקואליציה.
משה גפני: על כל פנים, אני סבור באמת שאין דבר כזה.
משה גפני: אני אומר לך את האמת, אתה יכול להצביע, אני מתאר לעצמי גם שתצביע, אני רואה את המכבש שמתנהל כאן – בסדר גמור.
משה גפני: זה לא בסדר, אבל לא היה דיון.
משה גפני: להצביע עכשיו על נושא חדש זה לעשות פלסתר מתקנון הכנסת.
משה גפני: אם הייתי בלשכה המשפטית הייתי מבקש מהיועצים המשפטיים שיגידו את הדבר הפשוט, הרי זה לא הולך להשתנות דרמטית.
משה גפני: קיימו את הדיון בוועדה.
משה גפני: אם תטענו אחרי זה נושא חדש, תבואו עוד הפעם לוועדת הכנסת, בלאו הכי יש לנו פה יום ארוך.
יריב לוין: הוראות חדשות בתקנון.
משה גפני: נעשה הפסקות או נגיע להסכמות על החוקים שהחוקים האלה לא שנויים במחלוקת, ואז נעשה את הדיונים האלה, כדי לקיים דיון נורמלי.
משה גפני: הרי ככה אתם עושים צחוק מכל העניין.
צחי הנגבי: חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: אם אתה מקבל את מה שהוא מציע, אז אני לא מוסיף ואומר שום דבר.
צחי הנגבי: הוא לא הציע.
אורי מקלב: לא, הוא הציע.
משה גפני: בטח שהצעתי.
אורי מקלב: הוא הציע לא לקבל עכשיו - - -
משה גפני: הראש שלך היה בכדורגל.
עליזה לביא: בדרבי.
עליזה לביא: אמרתי לך: עדיף לרוץ.
אורי מקלב: הוא הציע עכשיו, ונימק גם.
צחי הנגבי: הוא נימק מדוע צריך להצביע בעד הנושא החדש.
משה גפני: לא, לחזור לוועדת החוקה.
צחי הנגבי: זה אתה צריך לשכנע את דוד רותם, כי הוא הגיש בקשה.
צחי הנגבי: אין לי את הסמכות להגיד לו: הבקשה שלך לא נמצאת על שולחן הוועדה.
יריב לוין: בוודאי שלא מקבל.
משה גפני: אז תצביעו וזהו.
דוד רותם: אני רוצה הצבעה, כי אני רוצה החלטה.
אורי מקלב: אוקיי, אז אם אתה לא מקבל, אני בכל אופן רוצה לנמק.
אורית סטרוק: הנמקה על מה?
אורית סטרוק: נו, באמת.
אורית סטרוק: אני רוצה גם כן לדבר.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אם בכל אופן אתה לא מקבל, אני חושב שעל זה תהיה הסכמה של שני היועצים המשפטיים, שבוועדת החוקה לא היה נימוק על הסעיף הזה.
אורי מקלב: לא היה נימוק, ואין על זה מחלוקת, שבוועדת החוקה אף אחד לא הסביר, כפי שדרשנו.
אורי מקלב: זה נכון, אדוני היושב-ראש?
דוד רותם: זה נכון שלא הסבירו לכם.
אורי מקלב: אז אם ככה, איך שלא יהיה, אני כבר מודיע לכם, שאנחנו נבקש הסבר בסעיף הזה.
יריב לוין: מאה אחוז, זה מותר לכם.
אורי מקלב: ומי שלא הבין את ההסבר, יכול להיות שהוא יטען - - -
יריב לוין: הוא לא יוכל לטעון, כי אנחנו מכריעים בטענה עכשיו.
אורי מקלב: הוא כן יכול.
אורית סטרוק: אתה מבין מה שקורה פה, אדוני היושב-ראש?
אורית סטרוק: הרי זה מחטף גועלי.
צחי הנגבי: הוא יכול להגיש בקשה להסתייגות ורוויזיה ולהתייעצות סיעתית.
יריב לוין: היושב-ראש, עם כל הכבוד, אתם טענתם.
יריב לוין: ואפשר לטעון נושא חדש בהתחלת הדיון, באמצע הדיון, בסוף הדיון, מתי שרוצים.
אורי מקלב: מי טען?
אורי מקלב: גפני טען?
אורית סטרוק: אנחנו לא טענו.
יריב לוין: ואתם טענתם.
דוד רותם: אתם טענתם, כן נכון.
יריב לוין: ולא חיכיתם להסברים, אלא טענתם קודם.
יריב לוין: כי חשבתם שזה יעכב את הדיונים.
יריב לוין: אז טענתם.
יריב לוין: ואנחנו הקפדנו על זכויותיכם, ולכן אנחנו פה.
אורית סטרוק: תודה רבה שאתה מגן על הזכויות שלנו.
אורי מקלב: אני מצפה מהיושר האישי שלך, אדוני היושב-ראש.
יריב לוין: אלה העובדות ולא אחרות.
יריב לוין: אין אחרות.
אורי מקלב: שאני אצטט אותך?
אורי מקלב: "אתם לא דורשים – אני דורש".
אורי מקלב: אתה אמרת את זה?
אורי מקלב: אמרת את המילים האלה?
צחי הנגבי: בוקר טוב, אני רוצה להביא בפניכם את הבקשה הדרמטית של מזכירת הכנסת:
צחי הנגבי: בהתאם לסעיף 19א(1) לתקנון הכנסת, מבקש יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, להקדים את פתיחת הישיבה ביום שלישי, 18 במרס 2014 לשעה אחת עשרה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, אני רוצה לציין את חבר הכנסת הכי חרוץ של האופוזיציה.
צחי הנגבי: הוא בכלל ממלכתי.
יפעת קריב: יש לי שאלה, אתם רוצים להקדים את הישיבה לאחת עשרה בבוקר, אז מה לגבי הדיונים בוועדות?
יפעת קריב: יש עוד כמה חקיקות שצריכות לבוא לדיון בוועדות.
יפעת קריב: מתי ייקבעו דיונים בוועדות?
צחי הנגבי: ראשית, אפשר לפני.
צחי הנגבי: אפשר גם לבקש אישור מיוחד מהיושב ראש, זה לא קשור אלינו.
יפעת קריב: אז רק תגידו, שאם יש עוד כמה הצעות שצריכות לבוא לקריאה שנייה ושלישית - - -
צחי הנגבי: זה לא קשור אלינו, הסמכות של היושב ראש לאשר.
יפעת קריב: זה יכול לפגוע בחברי כנסת שיש להם הצעות חוק - - -
צחי הנגבי: נעביר לידיעתו.
אורי מקלב: מכיוון שמקדימים את הדיונים, היה לנו שבוע לא קל של דיונים, דיונים תוך כדי המליאה, אני מבקש שזה לא יהיה.
צחי הנגבי: לא הבנתי מה אתה מבקש.
אורי מקלב: שאחרי השעה אחת עשרה לא יתקיימו דיוני ועדות.
אורי מקלב: יפעת קריב רוצה, אני לא רוצה.
צחי הנגבי: אנחנו מבינים את שתי הבקשות, הן לא קשורות להחלטה היום.
יפעת קריב: אבל אתה לא שמעת מה אני אמרתי.
יפעת קריב: קודם כל, הדיון שדן בהצעה שלי מתקיים בשעה תשע בבוקר, אז לי אין בעיה.
יפעת קריב: אני דווקא חושבת על טובת שאר חברי הכנסת.
יפעת קריב: אני אומרת, אם יש חברי כנסת שיש להם הצעות חוק - - -
צחי הנגבי: אני אדאג להעביר את שני המסרים ששמענו פה.
יריב לוין: אדוני היושב ראש, אוכל להתייחס בקצרה?
צחי הנגבי: לא, חבל להתייחס.
יריב לוין: רק במשפט כי זה חשוב לי שהדברים ייאמרו, שאף אחד לא ירגיש מרומה.
יריב לוין: תראו, בשבוע הבא אנחנו נדרשים לשני ימי דיונים כדי להשלים ניקוי שולחן, כמו שאנחנו עושים בדרך כלל.
יריב לוין: אנחנו כרגע רק מבקשים להקדים את שעת פתיחת המליאה, כדי שיהיה יותר זמן לדיונים.
יריב לוין: אנחנו נצטרך לשבת ולסכם את סדרי ההתנהלות וסדרי הדיון.
יריב לוין: אני מניח, שאם נגיע לאיזה שהם סיכומים, במסגרת הזאת גם נוכל לסדר את החוקים באיזשהו אופן שיאפשר חלונות זמן, שהוועדות יוכלו במקביל לשבת בחוקים שהם מוסכמים ונוכל לפתור את הבעיה.
יריב לוין: זה אם נגיע להבנות.
יריב לוין: אם לא נגיע להבנות, אני לא יודע מה יקרה.
יפעת קריב: יריב, אבל מה לגבי הוועדות - - -
יריב לוין: אני מסביר, אני אומר, תראו, רבותי - - -
אורי מקלב: אם יש הבנות, אין בעיה, אבל אם זה הולך ליושב ראש הכנסת - - -
יריב לוין: אני אומר עוד פעם, אני חוזר ואומר כי אני רוצה להיות ברור.
יריב לוין: באופן עקרוני, בשבוע האחרון, העדיפות הראשונה היא לניקוי שולחן של החקיקה בקריאה שנייה ושלישית, זה סדר הדברים הרגיל מאז ומתמיד.
יריב לוין: אם אנחנו נצליח להגיע להבנות שיאפשרו לסדר את החוקים באיזה שהיא צורה כזאת, יהיו לנו חלונות זמן שבהם יש דברים מוסכמים, שאז כולם יגידו, אין בעיה שבמקביל תשבנה הוועדות, זה יפתור לכולם את הבעיה, כל אחד במגרש שלו.
יריב לוין: אם לא יהיו הסכמות, צריך יהיה להגיע לאיזה שהם הסדרים ואז, יושב ראש הכנסת, לו נתונה תמיד הסמכות לתת אישור לקיים דיונים במקביל.
יריב לוין: אני מניח, שהוא יעשה פחות שימוש בסמכות הזאת במקום שבו לא תהיה הסכמה.
יריב לוין: איפה שיהיו יותר הסכמות, יהיה לו יותר קל.
יפעת קריב: אבל אם אפשר, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית לתת פ ה איזה שהיא גמישות.
יריב לוין: אני בעד, אבל בסוף זו החלטה של היושב ראש, לא שלנו כאן.
יריב לוין: אני אומר לחבר הכנסת מקלב, השב אלינו מהמדבר האופוזיציוני, תרתי משמע, אני מקווה שתצלח דרכינו בהסכמות יותר טוב מאשר מה שקרה לנו השבוע ואז נוכל לפתור גם את הבעיות האלה.
אורי מקלב: מחובתה של ועדת הכנסת לפנות ליושב ראש במידה ואין הסכמות - - -
יריב לוין: כן, אבל חבר הכנסת מקלב, אני כבר אומר לך - - -
צחי הנגבי: לדעתי, חבר הכנסת מקלב בא לעשות פיליבסטר.
אורי מקלב: אני רעב לישיבות - - -
צחי הנגבי: אבל למה אתה לא רעב להסכמות?
אורי מקלב: אם יש הסכמות, זה בסדר.
אורי מקלב: אבל במקום שאין הסכמות - - -
צחי הנגבי: הדברים שאמר יושב ראש הקואליציה הם ברוח הדברים שאתה אמרת.
צחי הנגבי: אני מעמיד את ההצעה להצבעה, מי בעד ירים את ידו.
צחי הנגבי: פניית יושב ראש הכנסת בדבר הקדמת שעת פתיחת ישיבת הכנסת ביום שלישי, ט"ז באדר ב' התשע"ד, 18 במרס 2014, התקבלה.
יריב לוין: אני רוצה שיהיה ברור, ההנחה שביום רביעי מתחילים באחת עשרה היא, שהמליאה תיגמר לפני כן, כי יכול להיות מצב, שהמליאה ביום שלישי תמשיך ותרוץ ואז היא ממשיכה הלאה.
יריב לוין: במצב הזה, אי אפשר יהיה לקיים ישיבות ועדות בימי רביעי בבוקר, אלא באישור של היושב ראש, זה צריך להיות ברור.
צחי הנגבי: בכל מקרה היושב ראש ייתן אישור.
יריב לוין: מכיוון שהמליאה פתוחה.
יריב לוין: אני אומר, זה המצב, שאנשים לא יטעו.
יפעת קריב: כי לי יש הצעת חוק, שחבר הכנסת מקלב עושה לי עליה פיליבסטר כל ישיבה, אנחנו צריכים את הזמן הזה לפני יום שלישי בצהריים.
צחי הנגבי: יש לנו השגות להצעה לתיקוני התקנון מיום ה-19 בפברואר.
צחי הנגבי: פרט למשה גפני וליעקב אשר, מי השיג השגות?
צחי הנגבי: נתחיל בהסתייגויות הזאת.
צחי הנגבי: לסעיף 1: לא יאוחר מיום כ"ט באייר התשע"ד, שזה עד ה-29 במאי.
צחי הנגבי: הוא מבקש עד ה-10 במרץ 2014, שזה עד היום.
צחי הנגבי: הסעיף המוצע אחרי "לכנס את הוועדה" יבוא "או ועדת משנה שלה שבראשה עמד יושב ראש הוועדה" והמלים "ולעניין ועדת משנה שבראשה עמד ושב ראש הוועדה – רשאי הוא להחליט כאמור גם לתקופה" – יימחקו.
<ארבל אסטרחן: בעצם אפשר לומר שההשגה הראשונה היא שוללת את התקנון כי כל הרעיון וכל התיקון הזה נועד להאריך את התקופה.
<ארבל אסטרחן: אומר התקנון שאפשר לצרף השגה ששוללת את ההצעה אבל היא לא תידון אלא תצורף להצעת הנוסח שתונח על שולחן הכנסת.
צחי הנגבי: אנחנו קודם כל נצביע על זה.
צחי הנגבי: הם לא באו לנמק אבל זה לגיטימי.
צחי הנגבי: מי בעד ההשגה?
צחי הנגבי: בעד – אין
צחי הנגבי: ההשגה לא התקבלה.
צחי הנגבי: השגה שנייה היא של איתן כבל.
צחי הנגבי: במקום ההצעה לתיקון תקנון הכנסת אותו אנחנו הנחנו, הוא מציע: "חדל לכהן יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, תמליץ הוועדה ברוב קולות על יושב ראש חדש בתוך שבעה ימים מהמועד האמור".
צחי הנגבי: ההשגה שלא התקבלה.
צחי הנגבי: הצעתו של חבר הכנסת אמנון כהן היא הצעה טובה, המטרה שלה היא לאפשר: "סמכות יושב ראש הכנסת למנות את אחד מחברי הוועדה לנהל ישיבה של ועדת החוץ והביטחון תורחב גם למינוי חבר בוועדת השניים לפי סעיף 17 לחוק מבקר המדינה".
צחי הנגבי: חוק מבקר המדינה בתיקון שנעשה בשעתו ביוזמתו של יורי שטרן מאפשר למעשה ליושב ראש ועדת החוץ והביטחון וליושב ראש הוועדה לביקורת המדינה לעיין בדוחות מאוד מסווגים וגם לקיים פיקוח פרלמנטרי שבדרך אחרת לא מתאפשר.
צחי הנגבי: כיוון שאין יושב ראש ועדת חוץ וביטחון ולא אמור להיות עד ה-29 במאי, מבקשים מיושב ראש הכנסת לאפשר מינוי גם לעניין הזה.
<ארבל אסטרחן: ההשגה הזאת היא בסדר גמור.
<ארבל אסטרחן: אמרה לי מנהלת הוועדה שחבר הכנסת כהן שהגיש אותה, יש לו הצעה נוספת שיושב ראש הכנסת יהיה חייב למנות את אותו חבר ועדה לוועדת השניים מקרב חברי ועדת המשנה למודיעין.
<ארבל אסטרחן: אני חושבת שנכון להשאיר את שיקול הדעת ליושב ראש הכנסת.
צחי הנגבי: ההשגה התקבלה.
<ארבל אסטרחן: בנוסח שהוגש.
<ארבל אסטרחן: בלי התוספת.
צחי הנגבי: בנוסח שהוגש.
צחי הנגבי: בלי התוספת.
צחי הנגבי: יש לנו עוד משהו נוסף?
צחי הנגבי: אנחנו מודים לכולם.
מיקי רוזנטל: קודם כול, אני מתנצל מקרב לב על האיחור מסיבות שלא תלויות בי.
מיקי רוזנטל: אני מבקש לפתוח היום את הישיבה על הצעת כללי האתיקה לחברי הכנסת, ואני לא יכול שלא לקשור מה שהתרחש אתמול לסוגיות שאנחנו עוסקים בהן היום.
מיקי רוזנטל: במהלך כהונתו של מר אולמרט כאיש ציבור, בעשרות מקרים, הוא ננזף על-ידי רשויות מוסמכות על התנהלותו הציבורית, נשלפו לו לא פעם כרטיסים צהובים, שאמרו בקול חד וברור שהתנהגותו איננה הולמת.
מיקי רוזנטל: היא לא הגיעה לכלל מעשים פליליים, אבל האזהרות היו באוויר שוב ושוב.
מיקי רוזנטל: אני זוכר את פרשיית החשבוניות הפיקטיביות בליכוד, השופט היה עודד מודריק, והוא כתב שאולמרט פעל באופן שאיש ציבור לא ראוי שיעשה.
מיקי רוזנטל: פרשה נוספת שאולמרט נחקר בגינה ובסופה הוחלט שלא להעמיד אותו לדין זו פרשת בנק לאומי – בשעה שהוא היה שר אוצר, היה חשד שהוא פעל בניגוד עניינים כשהוא קידם את מכירת הבנק והיטה את המכרז לטובת חבר אישי שלו.
מיקי רוזנטל: היועץ המשפטי לממשלה החליט בסופו של דבר שלא להעמיד אותו לדין, ושוב כתב בהאי לישנא שהתנהלותו של אולמרט היתה תוך ניגוד עניינים, באופן שלא ראוי שאיש ציבור ינהג כך.
מיקי רוזנטל: וזה המשיך בפרשיות אחרות ואני לא אלאה אתכם בהן, בפרשת האי היווני, ובפרשה של הלוואה שהוא קיבל 50,000 דולר בלי שהוא טרח להחזיר, כשבנק פשט את הרגל וכו' וכו'.
מיקי רוזנטל: ושוב ושוב ושוב אולמרט – התברר שהוא מפר ברגל גסה נורמות של עשה ואל תעשה.
מיקי רוזנטל: זה מעמיד בעיני את הנושא שאנחנו דנים בו היום באור מאוד-מאוד משמעותי, כי יכול להיות שאם כללי האתיקה, של ראוי, של done ו-not done בציבוריות שלנו היו ברורים לכולם ונהירים לכולם, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות פה, ואולמרט היה כמו אנשי ציבור אחרים ונבחרי ציבור שמקפידים על הכללים האלה, יכול להיות שהוא היה עוצר בזמן ולא מגיע למקום המביש שהוא הגיע אליו אתמול.
מיקי רוזנטל: אנחנו נחזור להקראה.
מיקי רוזנטל: קראנו את סעיף 19, אבל ביקשנו מכם להביא לנו נוסח מחודש לסעיף 14.
<ארבל אסטרחן: סעיף 14 זה הסעיף של לשון הולמת.
<ארבל אסטרחן: דובר בישיבה הקודמת על כך ש"חבר הכנסת לא יתבטא בלשון גסה ובשפה ירודה", ונאמר "ביטויים חריפים בעניינים שבהשקפת עולם, גם אם הם פוגעניים, לא יהוו הפרה של הכלל", ואז נאמר כאן שאם הם פוגעניים זה כבר הפרה אתית, וזה לא ניסוח טוב, והתבקשנו להכין ניסוח אחר.
<ארבל אסטרחן: אקרא מה שמוצע כעת לסעיף של לשון הולמת, חלק גם קיבלו אותו כתוב: "חבר הכנסת לא יתבטא בלשון גסה ובשפה ירודה; ביטויים חריפים בעניינים שבהשקפת עולם לא יהוו הפרה של כלל זה בהיותם חלק מחופש הביטוי הפוליטי הרחב המוקנה לחברי הכנסת".
<ארבל אסטרחן: זה גם עולה בקנה אחד עם החלטות רבות של ועדת האתיקה, שגם כאשר יש ביטויים קשים ולא נעימים, עדיין הם נכנסים בתוך חופש הביטוי המאוד רחב של חברי הכנסת, שרואים בו כלי ראשון במעלה בעבודתם.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת, מה שנגרע מהנוסח החדש שגם אם הם מהווים – תזכירי לי, כי זה לא לפני.
<ארבל אסטרחן: "גם אם הם פוגעניים".
מיקי רוזנטל: השמטתם "גם אם פוגעניים", ובמקום זה - - -
<ארבל אסטרחן: "חריפים".
מיקי רוזנטל: מה שלומך, חבר הכנסת מקלב?
אורי מקלב: שמעתי את דברי הפתיחה שלך.
אורי מקלב: הם באמת היו צריכים להישמע בציבור הרחב ובפני כל הכנסת, התובנות שלך והמסקנות שלך לאחר גזר הדין של אתמול, אלא שאני רק חושש שחבר כנסת יוכל להתנהג לפי כל החוברת הזאת ועדיין יוכל לעבור מה שעבר אתמול אולמרט.
אורי מקלב: לא כתוב כאן שאסור לקחת שוחד, נכון?
אורי מקלב: הוא היה יכול להתנהג בהתנהגות פרלמנטרית מצטיינת, לפי כל כללי האתיקה, ובסופו של דבר לקבל שש שנים.
מיקי רוזנטל: ניסיתי לטעון שנשלפו לו הרבה מאוד כרטיסי אזהרה והוא לא שעה להם.
מיקי רוזנטל: זה התחיל באופן שפוגע בכללים אתיים, בכללים נורמטיביים, וכשהוא לא שעה, הוא הידרדר עד לשם.
מיקי רוזנטל: זה היה ניסיון שלי לומר את הדבר הבא - - -
אורי מקלב: דרך אגב, ביהדות יש הרבה דברים, שהם לא מדרבנן, אפילו פחות מזה.
אורי מקלב: הם לא מעיקר הדין, אלא סייגים, הרבה סייגים.
אורי מקלב: חלק מהדברים האלה זה סייג.
אורי מקלב: גם הכיפה – לא כתוב בתורה שצריך ללכת עם כיפה.
אורי מקלב: זה סייג לדברים, לכובד ראש.
אורי מקלב: קוד לבוש – למה אנחנו עושים קוד לבוש?
אורי מקלב: זו מהות הלבוש?
אורי מקלב: אנחנו אומרים שזה חלק מהמכובדות, כשאדם נכנס לתוך תפאורה או חיצוניות של משהו שמכנס אותו לרצינות או למסלול אחר עם כובד ראש, עם יראת כבוד וכו' וכו'.
אורי מקלב: בדברים האלה, אני אגיד לך את האמת שאני לא כל-כך מבין את הדיוק בלשון, מה זה "פוגעניים".
אורי מקלב: האם היתה להם מילה אחת שנכנסת להגדרה של פוגעני, ואז אסור להגיד את זה, או שהוא לא יתבטא כפי שכתבתם עכשיו?
אורי מקלב: אני לא יודע מה האינדיקציות שלכם, לפי מה קבעתם.
איל ינון: אני אסביר את הרקע.
איל ינון: אני לא זוכר אם היית בדיון הקודם.
אורי מקלב: חזקה שהייתי.
איל ינון: מה שקורה שהוויכוחים בכנסת מגיעים לא אחת לטונים מאוד-מאוד חריפים.
איל ינון: ועדות האתיקה לאורך השנים גיבשו - -
אורי מקלב: והתבטאויות חריפות.
איל ינון: - - מדיניות לא להצר את חופש הביטוי הפוליטי של חברי הכנסת, כי הוא ציפור הנפש של עבודתו של חבר הכנסת, של השליחות שלו, גם במחיר של התבטאויות שהן "התבטאויות בעייתיות", נקרא להן כך.
איל ינון: כשקוראים לאדם "גזען", ו"פשיסט" ו"בוגד" וכל מיני ביטויים מהסוג הזה.
איל ינון: איפה עבר הקו שהוועדה שרטטה אותו כמאבחן בין ביטוי שהוא חריף, קשה, פוגעני, אבל בגדר חופש הביטוי הפוליטי, ואיפה הוא מבחינת הפרה של כללי האתיקה?
איל ינון: כאשר אנחנו עוברים לשפה של קללות, שפה ירודה, גסה, שלא בקונטקסט הפוליטי-אידיאולוגי, אלא במין קונטקסט אישי.
איל ינון: לדוגמה, דבר שקרה, נאום בן דקה במליאה של חבר הכנסת טיבי בעניינה של חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי בכנסת הקודמת.
איל ינון: הוא עבר לפסים אישיים, זולים, ירודים.
איל ינון: ועדת האתיקה הענישה אותו.
איל ינון: אבל אם הוא היה נושא נאום חריף נגדה במישור האידיאולוגי, והיה מתבטא בצורה מאוד-מאוד חריפה, בביטויים חריפים שקשורים למחלוקת האידיאולוגית ביניהם, למרות הפגיעה ואי-הנעימות הכרוכה בכך, ועדת האתיקה היתה מכילה את זה כחלק מחופש הביטוי הפוליטי.
אורי מקלב: גזען ופשיסט זה לא נורא, אבל גנב זה כבר משהו אחר.
<בני שדה: גנב זה אישיותי.
אורי מקלב: אני משקף את מה שאומר איל.
אורי מקלב: פשיסט וגזען אלה מילים יותר חמורות, אבל - - -
איל ינון: אבל אפשר יותר לקשור אותן לקונטקסט אידיאולוגי.
מיקי רוזנטל: בסופו של דבר זה גם עניין תרבותי.
מיקי רוזנטל: גם בדיון הקודם, יכול להיות שבחלק שלא היית, אמרתי שזה גם עניין של קהילות.
מיקי רוזנטל: יש מקומות שבהם כשאומרים "נאצי" זה בסדר גמור, יש מקומות שזה לא ייאמר וכו' וכו'.
מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים פה לאזן בין הרצון לשמור על חופש הביטוי, כולל דברים חריפים שנאמרים, ועם זאת, שלא יהיה ניבול פה.
מיקי רוזנטל: איפה עובר הקו?
מיקי רוזנטל: אף אחד לא יכול לשרטט קו מדויק.
מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להגיד משהו דקלרטיבי, שאנחנו אנשי ציבור ואנחנו צריכים לשמש דוגמה.
מיקי רוזנטל: כשאנחנו ננבל את הפה, אנשים אחרים עלולים להבין שזה לגיטימי, וזה לא לגיטימי.
מיקי רוזנטל: בסופו של דבר זה יהיה נתון לשיקול דעת של ועדה אקראית שתחליט אם התבטאות מסוימת היא בסדר או לא בסדר.
מיקי רוזנטל: אני דוגל בחופש ביטוי כמעט מוחלט בעניין הזה, ועם זאת, האמירה כשלעצמה היא חשובה.
אורי מקלב: אמרת אז או השתמע מדבריך תובנה אחת מאוד נכונה, שהדברים האלה הם גם דינמיים.
אורי מקלב: היום נניח גזען זה אולי חריף יותר.
אורי מקלב: אתה קובע תקנות, ויש דברים שאחרי זה באווירה, בשיח הציבורי, בעוד שנה, בעוד שנתיים משתנים.
אורי מקלב: יש דברים שפעם היו מאוד חריפים היום פחות, יש דברים שהיום נהפכים למשהו יותר אישי ממה שפעם.
אורי מקלב: אלה דברים דינמיים.
אורי מקלב: זו הכללה.
אורי מקלב: למה מתכוונים?
אורי מקלב: לאישי יותר או משהו - - -
מיקי רוזנטל: לכן אנחנו לא יכולים לצרף רשימה.
מיקי רוזנטל: זה כן תלוי קונטקסט, זה כן תלוי אם אדם אמר את זה בלהט הוויכוח, זה נפלט לו, והוא התנצל מייד אחר-כך, כשאמרו לו שזה מוגזם.
מיקי רוזנטל: אי-אפשר להביא את כלל השיקולים לידי ניסוח של כלל אתי, אבל ראוי שזה ייאמר.
מיקי רוזנטל: שני הערכים הם ערכים חשובים וסותרים זה את זה.
מיקי רוזנטל: אין לי דרך ואני גם לא חושב שיש למישהו דרך להתגבר.
מיקי רוזנטל: כולם מבינים שזה לא ראוי לנבל את הפה, ומאידך, גם אי-אפשר לתפוס אדם על מילה כזאת או אחרת.
מיקי רוזנטל: הקונטקסט יקבע.
<ארבל אסטרחן: בסוף ועדת האתיקה צריכה להחליט בהקשר הרלוונטי איפה דברים נאמרו, באיזה להט הם נאמרו, כלפי מי הם נאמרו.
מיקי רוזנטל: הערה ספציפית לגבי הניסוח הזה - - -
<גליה שגיא: לא הייתי נוכחת בדיון הקודם – מייצגת אותנו עו"ד איילת פישמן – אבל קראתי את הפרוטוקול.
<גליה שגיא: מה שמפריע לי בסעיף – גם אם הוא לא יתהפך כרגע בנוסח שלו, חשוב לי להעביר את חוסר הנוחות שלי גם מהנוסח – שהניסוח הוא לכיוון השלילי ולא החיובי, כשעם זה הייתי חיה יותר בשלום, וגם הפתח שאפשר אחרי זה לבוא ולהגיד שכל דבר היה בעניינים שבהשקפת עולם.
<גליה שגיא: הרי אנחנו נמצאים במקום פוליטי.
<גליה שגיא: התושבים פה מייצגים איזו השקפת עולם.
<גליה שגיא: אני מאוד מתחברת למה שאמרת, שאנחנו רוצים פה לשים ערכים ונורמות וחברי הכנסת צריכים להוות דוגמה לציבור איך לדבר יפה, וגם כשזאת השקפת העולם שלך וגם כשאתה מאוד כועס, עדיין אתה לא משתמש בגינויים ובביטויים שצריך לחוקק חוק שאסור להגיד אותם בשביל לא לדבר כך במשכן הכנסת.
<גליה שגיא: אני חשה אי-נוחות עם הניסוח הזה.
מיקי רוזנטל: את יכולה להציע לנו.
מיקי רוזנטל: אני סומך את ידי על הניסוח שהציעו היועצים המשפטיים בהיעדר הצעה אחרת קונקרטית, אבל אתם מוזמנים להציע הצעה אחרת.
מיקי רוזנטל: אם יש לכם רעיון טוב יותר, נשקול אותו בכובד ראש.
מיקי רוזנטל: אין לאיש מונופול פה לא על החוכמה ולא על יכולת הניסוח.
<גליה שגיא: אין לי ספק שמבחינה משפטית הוא בסדר גמור.
<גליה שגיא: האם אתם מבינים מה מפריע לי?
מיקי רוזנטל: בגלל מורכבות הנושא, אם תהיה לכם הצעה, אתם יכולים להציע, ונשמח לדון בה.
מיקי רוזנטל: בוקר טוב לך, חבר הכנסת חנין.
דב חנין: בוקר אור, אדוני היושב-ראש.
מיקי רוזנטל: אני שמח שהצטרפת אלינו.
אורי מקלב: אני אכניס אותו לעניין.
מיקי רוזנטל: בבקשה, אדוני.
<דניאל מילוא: אני מנהל המרכז לאתיקה, משכנות שאננים.
<דניאל מילוא: היושב-ראש של המרכז זה פרופ' זמיר, שהיה יו"ר הוועדה הציבורית שכתבה את כללי האתיקה.