GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: חבר הכנסת זבולון קלפה, בבקשה.
זבולון כלפה: קודם כל, החוק שהגיע בפנינו היום והוא הגיע רק אתמול, בשעות הבוקר המאוחרות הייתי אומר, בוא נאמר הנוסח שמונח בפנינו הוא בבחינת מה שנקרא בלשון חז"ל: פנים חדשות באו לכאן.
זבולון כלפה: זו הערה ראשונה.
זבולון כלפה: הערה שנייה: עד היום, במסגרת החוק הזה הייתה פה הגדרה של סוג.
זבולון כלפה: זה היה שם.
זבולון כלפה: פתאום ירדנו לרזולוציה של מינים ברמה מאוד-מאוד מפורטת.
זבולון כלפה: אין לי את זה פה כרגע, אבל זה ברשימה של שני עמודים כוללים, מאוד מפורטים, שעלולים להשליך על הרבה מאוד דברים.
זבולון כלפה: לחוק הזה, כמו שאמרנו שם, בדיון, יש השלכה מאוד משמעותית על המגזר ההתיישבותי-חקלאי, ולכן ביקשתי לטעון על כך שזה נושא חדש מההיבט הזה של הסוגים והמינים, ומההיבט בכלל של כל החקיקה.
זבולון כלפה: מעבר לתכולה זה עוסק בכלל בהגדרה של – בהתחלה מלכתחילה ההגדרה הייתה שהחוק הזה אמור לעסוק בתחולה של ההסדר הכובל, ופתאום עכשיו אנחנו בעצם באים למשהו חדש שמשנה את כל ההגדרות, ובאמת מצד אחד רוצים להגן על המגזר החקלאי.
זבולון כלפה: יש פה ערבוב שלם של כל מיני דברים, שבוא נאמר - - -
אבישי ברוורמן: ברשותך, אדוני, הערה אחת לפני שאני רוצה להתייחס.
אבישי ברוורמן: כמה שנים, עורכת הדין אתי בנדלר, כל הנושאים האלה על הפרק ולא חוקקו?
<אתי בנדלר: 12, 13, 20.
אבישי ברוורמן: כל פעם מחדש שהנושאים האלה עולים יש או פיליבסטר או דחייה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שהגיע הזמן.
אבישי ברוורמן: אנחנו ישבנו, אני ישבתי, הממונה על ההגבלים העסקיים, כל הנציגים.
אבישי ברוורמן: החוק הזה הוא חוק שיהיה טוב לא רק לצרכנים, הוא גם טוב לחקלאים.
אבישי ברוורמן: עבדנו עליו יום ולילה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאפשר לגמור אותו.
אבישי ברוורמן: לגבי הנושאים המשפטיים – קטונתי.
אבישי ברוורמן: המשנה ליועץ המשפטי, אתי בנדלר, פרופסור דייויד גילה, יוסיפו.
יריב לוין: אנחנו תיכף - - -.
יריב לוין: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.
גילה גמליאל: אני רוצה לחזק את דבריו של היושב-ראש של ועדת הכלכלה, פרופסור אבישי ברוורמן.
גילה גמליאל: אני חושבת שמדובר בחוק שהוא בדיוק במדיניות של הממשלה לפתיחת השוק לתחרות.
גילה גמליאל: במקרה הזה זה גם יכול להוביל להוזלת מחירים, וזה יכול להוביל בהחלט גם לטובת החקלאים, ואני לא רואה שום מניעה.
גילה גמליאל: אני חושבת שבאמת העניין של המינים והסוגים, - -
אבישי ברוורמן: - - - לפתור את זה.
גילה גמליאל: - - זה לא בהכרח יכול להוביל למצב של נושא חדש.
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני מנצל את זכותי כחבר כנסת לשעבר להסביר במה דברים אמורים: אני 15 שנה עוסק בחוק הזה.
אבשלום וילן: אנחנו הודענו, בניגוד לפעמים קודמות, שאנחנו בעד להסדיר את החוק ולסיים אותו.
אבשלום וילן: שתבינו רק במה דברים אמורים פה: אני מייצג 15 ארגוני מגדלים שונים.
אבשלום וילן: כאשר עושים הסדרים כובלים בנושא ירקות-פירות, אתמול בבוקר קיבלנו רשימה של מאות סוגים שונים, שעל כל סוג יצטרכו הסדר.
אבשלום וילן: אמרנו: זה נושא חדש - - - תיקחו אותו.
אבשלום וילן: אם זה עז, תיקחו אותו.
אבשלום וילן: לדוגמה: כבוד היושב-ראש, האם אתה יודע מה ההבדל בין עגבנייה לשלפח?
יריב לוין: אם תעשי לי בחינות - - -
אבשלום וילן: אז אני ב-45 שנותיי בחקלאות לראשונה שמעתי: שלפח זו עגבנייה עתיקה.
אבשלום וילן: יש איזה מגדל-שניים - - - אותה.
אבשלום וילן: עכשיו פה דורשים, במקום שארגון אחד יעשה את ההסכם, דורשים 200 הסכמים.
אבשלום וילן: אמרנו: תורידו את זה מהחוק, ואין בעיה.
אבשלום וילן: אנחנו לא פיליבסטר, לא התנגדויות.
אבשלום וילן: אני מציע לכם, זה באמת לא לעניין, את הזנב הזה לשלוח למקום שזנב צריך להימצא.
אבשלום וילן: את כל השאר אפשר לגמור היום.
אורי מקלב: אתה תומך בעמדה של חבר הכנסת זבולון קלפה?
יריב לוין: עורכת הדין אתי בנדלר, בבקשה.
<אתי בנדלר: ובכן אדוני, כידוע סעיף 85(א) קובע את הכלל הבסיסי, שלפיו ועדה רשאית לתקן הצעת חוק שהיא דנה בה לפי פרק זה, ורשאית - - - סעיפי חוק שלא נזכרו בהצעת החוק הראשונה, ובלבד שהתיקונים לא יחרגו מגדר הנושא.
<אתי בנדלר: ובכן, יש כאן מקרה קלאסי להבנתי של תיקון הצעת החוק.
<אתי בנדלר: הצעת החוק כפי שהוגשה והתקבלה בקריאה הראשונה דנה - - - הסטטוטורי מהסדרים כובלים בנושא גידול ושיווק של תוצרת חקלאית.
<אתי בנדלר: הוועדה קיימה דיון אחד בנושא הזה.
<אתי בנדלר: הועלו הרבה מאוד בעיות.
<אתי בנדלר: נציגי הממשלה התבקשו לבחון את כל הבעיות ולבוא עם הסדר מתון יותר, לעומת ההסדר שהוצע בהצעת החוק.
<אתי בנדלר: למיטב הבנתי, זו המשמעות של הצעת החוק שהונחה לפני הוועדה, והטענות שנשמעו כאן, אם זה סוג או מין וכיוצא באלה, אלה טענות לגופו של ההסדר המוצע ולא לעניין נושא חדש.
<אתי בנדלר: ויכול להרחיב על כך, כמובן, גם הממונה.
יריב לוין: לא, אני חושב שהתמונה היא ברורה.
יריב לוין: רבותיי, אני עובר להצבעה: מי - - -
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, השאלה אם אנחנו דנים רק בנושא חדש או לא או שיש כאן את זעקת החקלאים?
<אתי בנדלר: - - - במסגרת הדיון.
גילה גמליאל: לא, לא, לא, אין זעקת החקלאים.
יריב לוין: לא, הדיון הוא בנושא חדש.
יריב לוין: זעקות החקלאים זה במגרש.
יריב לוין: גם ככה אני כבר גרמתי כמה עוולות לחבר הכנסת אבישי ברוורמן, אל תוסיף לי עוד אחת.
יריב לוין: זה במגרש שלו, אני לא נכנס לשם.
יריב לוין: רבותיי, אני עובר להצבעה: רבותיי, מי שמצביע בעד, מצביע בעד הקביעה שמדובר בנושא חדש; ומי שמצביע נגד, מצביע נגד הקביעה שמדובר בנושא חדש.
יריב לוין: קרי, שהוועדה יכולה להמשיך ולדון.
יריב לוין: אני חוזר עוד פעם: בעד – זה נושא חדש.
יריב לוין: נגד – זה לא נושא חדש.
אבישי ברוורמן: רגע, מה אני מצביע?
יריב לוין: לא, אתה יכול להצביע במקום מפלגת העבודה.
אבישי ברוורמן: אני יכול.
אבישי ברוורמן: במקום חבר הכנסת איתן כבל.
יריב לוין: הצבעה בעד – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 טענת נושא חדש נדחתה.
יריב לוין: לפיכך, שניים – בעד, חמישה – נגד, נמנע – אחד.
יריב לוין: לפיכך, אני קובע שאין נושא חדש.
יריב לוין: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, הוועדה יכולה להמשיך כמובן לדון.
יריב לוין: נושא הבא על סדר היום: פניית יושב ראש ועדת הכלכלה למיזוג הצעות החוק הבאות:
יריב לוין: הצעת חוק התאמת יצירות, ביצועים ושידורים לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2013 (מ/823); והצעת חוק זכות יוצרים (תיקון – נגישות יצירה ספרותית לאדם עם מוגבלות), התשע"ג-2013 (פ/641/19).
יריב לוין: ההנמקה של בקשת המיזוג.
אבישי ברוורמן: הצעת החוק של חבר הכנסת מיקי רוזנטל מתאימה בדיוק לרוח החוק הממשלתי, ולכן אנחנו נשמח מאוד למזג אותה.
יריב לוין: רבותיי, הערות, התייחסויות.
<אתי בנדלר: - - - כמובן על בסיס הצעת החוק הממשלתית.
יריב לוין: נראה לי פה אחד.
יריב לוין: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין הבקשה למיזוג הצעת חוק התאמת יצירות, ביצועים ושידורים לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2013 (מ/823), עם הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון – נגישות יצירה ספרותית לאדם עם מוגבלות), התשע"ג-2013 (פ/641/19) נתקבלה.
הצעות חוק: א.
הצעות חוק: הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 3), התשע"ד-2014(מ/836)
הצעות חוק: ג.
הצעות חוק: הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון - העלאת הסיוע לניצולים, הקדמת פירוק החברה והעברת נכסיה לסיוע לניצולים), התשע"ד-2013 (פ/1976/19)>
צחי הנגבי: בקשת יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט, סעיף 2 בסדר-היום.
צחי הנגבי: בקשת יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט למזג את שלוש הצעות החוק הבאות שמופיעות בפניכם.
צחי הנגבי: אדוני רוצה להסביר את זה?
דוד רותם: הייתה ישיבה.
דוד רותם: אני עסקתי בשלוש הצעות החוק בעת ובעונה אחת.
דוד רותם: אני מבקש למזג אותן פורמלית.
צחי הנגבי: אורי, יש לך משהו לומר בעניין הזה?
צחי הנגבי: בעד אישור מיזוג שלוש הצעות החוק – פה אחד
אורי מקלב: תודה רבה, אני מודה לכם על הישיבה.
אורי מקלב: אני פורש.
צחי הנגבי: מי יציג את תיקון ההחלטה שלנו?
יריב לוין: בנסיבות המצערות – אני חושב בעיקר – של החלטת האופוזיציה להחרים את דיוני המליאה, נדמה לי שאין טעם והיגיון שאנחנו נמתין כאן עד לשעה 02:00 בלילה לקיום ההצבעות בנושא חוק יסוד: משאל עם.
יריב לוין: ולכן אני הייתי מציע לקבוע שסיכום הדיון, קרי הדברים של יושב-ראש הוועדה המשותפת, ולפניהם, הדברים של השר שיהיה לפני כן, יתחילו בשעה 18:30.
יריב לוין: זאת אומרת שהשר ידבר, אחר כך יושב-ראש הוועדה ולאחר מכן - - -
צחי הנגבי: איזה שר זה היום?
יריב לוין: לדעתי נפתלי בנט, שר הכלכלה.
יריב לוין: לאחר מכן תתקיימנה ההצבעות.
יריב לוין: אני רק מציע שאנחנו נאמר במפורש בהחלטה שהשינוי הזה כפוף לכך שאכן האופוזיציה לא תתייצב ולא תרצה להשתתף בישיבה.
<ארבל אסטרחן: אם סיעות האופוזיציה לא יבקשו לממש את זכותן להשתתף בדיון.
יריב לוין: לא יגיעו.
יריב לוין: פשוט לא ימצאו במליאה עד לשעה 18:30 אז כך יהיה.
יריב לוין: במידה וסיעות האופוזיציה תגענה ויהיו מטעמן - - -
<ארבל אסטרחן: אם הן יגיעו אחרי 18:30?
יריב לוין: אם הן יגיעו אחרי 18:30 אנחנו כבר נמצאים בשלב הסיכומים, אז זה כבר מאוחר מדי.
יריב לוין: אבל אם עד לשעה 18:30 תגענה סיעות האופוזיציה או מי מהם לאולם - - -
<ארבל אסטרחן: ב-18:30 הצגת ההצעה, לא?
דוד רותם: לא, ב-18:30 מצביעים.
צחי הנגבי: הדיון מתחיל קודם.
יריב לוין: ההצעה מוצגת, כפי שקבענו בהחלטה, מיד אחרי - -
צחי הנגבי: הדיון מתחיל מיד אחרי צאתו מהאולם של - - -
יריב לוין: - - הדיון עם ראש ממשלת בריטניה.
צחי הנגבי: שלוש שעות וחצי דיון.
יריב לוין: במידה ובכל מהלך פרק הזמן שמהצגת החוק ועד לשעה 18:30 תבואנה סיעות האופוזיציה או מי מהן וירצו לנאום, אז בוודאי שאנחנו נאפשר להן לנצל את מלוא הזמן שהוקצב להן מלכתחילה.
יריב לוין: במידה ולא יהיה כך - - -
צחי הנגבי: אבל אנחנו קובעים שעת הצבעה למקרה הזה?
צחי הנגבי: במקרה שהאופוזיציה תגיע, אנחנו מצביעים ב-02:00 בלילה?
יריב לוין: במקרה שהאופוזיציה תגיע, השעה היא 02:00, כן.
יריב לוין: כך קבענו.
צחי הנגבי: זה חייב להיות בהחלטה.
יריב לוין: אנחנו לא משנים שום דבר, מלבד דבר אחד, שבהנחה שיתברר עד לשעה 18:30 שהאופוזיציה או איש מטעמה לא מעוניין לדבר ולא נמצא במליאה על מנת לשאת דברים, במצב הזה אנחנו נוכל לעבור ב-18:30 לסיכומים של ההצעות.
צחי הנגבי: השאלה איך נפצה את עובדי הכנסת שכבר התכוננו לעבוד שעות נוספות עד 02:00 בלילה.
יפעת קריב: אני מציעה תשלום מלא.
יריב לוין: לזה יש פתרון קל מאוד, אנחנו נקבע בשבוע הבא בימים שלישי ורביעי, בואכה יום חמישי לפנות בוקר, מספיק חוקים כדי שנוכל לפצות אותם על העניין הזה.
רוברט אילטוב: אבל הם זכאים לשעות נוספות גם בשבוע הבא.
איילת שקד: יש גם טרומיות בשבוע הבא?
<עליזה בראשי: לא, אין טרומיות בשבוע האחרון אף פעם.
<עליזה בראשי: ניקוי שולחן.
<עליזה בראשי: קריאות ראשונות, שניות ושלישיות.
יריב לוין: ברוך ה'.
יריב לוין: ימי רביעי מאחורינו במובן - - -
צחי הנגבי: היא שואלת על כפר שלם.
<עליזה בראשי: לא, לא יהיו טרומיות.
צחי הנגבי: מי בעד ההצעה של יו"ר הקואליציה?
צחי הנגבי: בעד ההצעה להקדים את ההצבעות במליאה לשעה 18:30 – פה אחד
צחי הנגבי: ארבל, בנוסח – תודה רבה, הישיבה סגורה.
צחי הנגבי: רבותי, הרבה על לוח הזמנים שלנו לא נשאר.
צחי הנגבי: יש לנו פנייה של יושב-ראש הכנסת לדחות את הישיבה עד לשעה 14:00.
יפעת קריב: האם יש שעת סיום או סיום כשיסתיים?
נאזם בדר: כשיסתיים סדר-היום.
יפעת קריב: ממשיכים ברצף?
צחי הנגבי: זאת הכוונה, אלא אם כן נזכה והאופוזיציה שוב תחרים את המליאה.
משה זלמן פייגלין: בינתיים אנחנו זוכים.
צחי הנגבי: עבודת ועדות הכנסת בפגרת הפסח.
צחי הנגבי: ארבל, תציגי מה היה בעבר.
<ארבל אסטרחן: מדי שנה ועדת הכנסת מתירה לוועדות לשבת בפגרה, אחרת, ללא אישור כזה הן יכולות לשבת רק באישור יושב-ראש הכנסת.
<ארבל אסטרחן: בפגרת הפסח לפני שנתיים קבעו עד שש ישיבות לכל ועדה, לא כולל כנסת, חוץ וביטחון, וכספים.
<ארבל אסטרחן: השאלה היא האם רוצים להגביל בכלל והאם רוצים להגביל במספר.
<ארבל אסטרחן: עוד דבר שנקבע בעבר זה שיושבי-ראש הוועדות צריכים להודיע לחברים X ימים מראש משום שבפגרה אנשים לא בהכרח זמינים בכל עת.
<ארבל אסטרחן: בפגרת הקיץ האחרונה נקבע ארבעה ימים מראש.
<ארבל אסטרחן: זה עשה ממש קושי ליושבי-ראש הוועדות, כל הזמן היו מתקשרים אלי איך אפשר לקצר את העניין הזה של ארבעה ימים.
<ארבל אסטרחן: כלומר, האם רוצים לקבוע חובת הודעה מראש אולי של שלושה ימים או לא לקבוע בכלל?
יפעת קריב: לקבוע חייבים.
יפעת קריב: למשל 24 או 48 שעות, או כמה ימים שנחליט.
יפעת קריב: אי-אפשר לקבוע ישיבה נגיד להיום ב-15:00.
<ארבל אסטרחן: בפגרה.
<ארבל אסטרחן: נכון, אי-אפשר.
יפעת קריב: או למחר.
יפעת קריב: לפחות 48 שעות לפני.
<ארבל אסטרחן: אז אפשר לדרוש יומיים או שלושה.
<ארבל אסטרחן: כמה ישיבות לתת לוועדות, והאם יש ישיבות שיוחרגו מזה ויוכלו לשבת ללא הגבלה.
<ארבל אסטרחן: בפעם שעברה זה היה כנסת, חוץ וביטחון, וכספים, שיכלו לשבת בלי הגבלה.
צחי הנגבי: כמה ימים מראש?
משה זלמן פייגלין: יש איזשהו הבדל בין פגרה לבין חופש.
משה זלמן פייגלין: הפגרה, כפי שאני מבין אותה, נועדה לאפשר לחברי הכנסת לעבוד.
יפעת קריב: בדיוק, גם מחוץ לכנסת.
משה זלמן פייגלין: אז בפגרה מדובר בהודעה סבירה וזהו, אבל גם צריך להגדיר בתוך הפגרה את הימים.
<ארבל אסטרחן: יש רק את חול המועד שהכנסת סגורה.
<אתי בן יוסף: יש חופשה מרוכזת בחול המועד.
משה זלמן פייגלין: ימי חול המועד.
משה זלמן פייגלין: נדמה לי שיש הגדרה בחוק לימים הללו, נכון?
<ארבל אסטרחן: יש חול המועד.
<ארבל אסטרחן: ביום העצמאות לא יעשו ישיבות.
משה זלמן פייגלין: אם העניין הזה ברור, אז בסדר.
יפעת קריב: אני חושבת שבכלל המילה "פגרה" היא מילה לא נכונה, לפחות מהניסיון שלי כרגע כחברת כנסת אני אומרת, הזמן שאנחנו עובדים בו הכי קשה – גם כלפי הציבור זה נראה לא טוב הפגרה הזאת וגם באמת אלה ימים שנועדו לעבודה, ויש עניין לעבוד.
יפעת קריב: אני חושבת שצריך לבקש מוועדת הכנסת לחשוב להתכנס לשם אחר.
יפעת קריב: יש תקופת עבודה בתוך המליאה ויש תקופת עבודה מחוץ למליאה, אבל אף אחד לא נמצא ב"בטן-גב", למיטב הבנתי.
יפעת קריב: זה דבר אחד שאני מבקשת.
יפעת קריב: שנית, אני חושבת שצריך כן לאפשר לוועדות לעבוד ולהתכנס.
נאזם בדר: > כשאומרים פגרה, מתכונת העבודה שונה, זה לא אומר שיוצאים לחופש.
נאזם בדר: מתכונת העבודה שונה.
נאזם בדר: יש פגרת בתי-משפט, שבתי-המשפט לא יושבים לדון אבל הם עובדים.
נאזם בדר: כך גם נכון הדבר לגבי הכנסת, יש שוני במתכונת של העבודה אבל אין זה אומר בשום פנים ואופן שיוצאים לחופש, וזה מוגדר.
יפעת קריב: זה חייב להיות גם כלפי חוץ, שזה יהיה ברור כי הציבור בטוח שאנחנו כולנו "בטן-גב" בתאילנד.
צחי הנגבי: הציבור בטוח שאנחנו לא עובדים גם כשאנחנו לא בפגרה.
יפעת קריב: אבל בלי קשר, אני אומרת לכנסת, בואו נשנה את הנוסח הזה – תקופת עבודה במליאה ותקופת עבודה מחוץ למליאה.
יפעת קריב: צריך למצוא את הטרמינולוגיה הנכונה.
צחי הנגבי: יש לשונאי ליושב-ראש הכנסת?
שמעון אוחיון: הבעיה היא לא לשונית – ויושב פה נאזם שהוא מומחה ללשון גם בקטע הזה, מתוך שיחות אתו – הבעיה היא באמת עקרונית האם אנחנו מוכנים לקבל או רוצים להטמיע את הטרמינולוגיה הזאת, יש תקופה שהיא תקופת מליאה ויש תקופה שהיא רק ועדות וסיורים.
יפעת קריב: זה לא לעכשיו.
צחי הנגבי: בצריך עיון.
<ארבל אסטרחן: זה מחייב תיקון חוק.
צחי הנגבי: תיקנו פעם חוקים.
יפעת קריב: 48 שעות לדעתי זה המינימום.
יפעת קריב: צריך להחליט אם יותר מזה.
צחי הנגבי: בואו נקבע שלושה ימים.
יפעת קריב: 72 שעות?
<ארבל אסטרחן: אפשר להגיד שלושה ימים, ויום ההודעה נכלל.
<ארבל אסטרחן: > כולל.
<ארבל אסטרחן: נגיד שיום ההודעה נכלל ויום הישיבה נכלל.
<ארבל אסטרחן: תמיד זה מתעורר.
<ארבל אסטרחן: צריך להחליט מה רוצים, אבל להגיד מה קורה עם הימים האלה.
צחי הנגבי: בעבר היה ארבעה ימים.
צחי הנגבי: אנחנו נוריד את זה לשלושה ימים.
<ארבל אסטרחן: אז נגיד שלושה, ונכלל בימים האלה יום ההודעה ויום הישיבה.
צחי הנגבי: יום הדיון.
<ארבל אסטרחן: יכול להיות שיודיעו ביום ראשון על ישיבה ביום שלישי, וזה ייחשב שלושה.
יפעת קריב: מרגע שהודעת, 72 שעות.
<ארבל אסטרחן: לא שעות.
<ארבל אסטרחן: ימים, אבל אם מודיעים ביום ראשון, נספר יום ראשון, נספר יום שני ונספר יום שלישי שבו הישיבה.
יפעת קריב: אם מודיעים ביום ראשון ב-20:00 בערב?
<ארבל אסטרחן: ליום שלישי ב-08:00 בבוקר, זה אפשרי.
<ארבל אסטרחן: אפשר גם להגיד שיום ההודעה לא נספר.
<ארבל אסטרחן: מה שתרצו, רק זה חייב להיות ברור כי זה תמיד נשאל.
יפעת קריב: למה לא 72 שעות?
צחי הנגבי: כי לא מדובר בשעות.
צחי הנגבי: אנחנו מדברים בימים.
שמעון אוחיון: למה לא להשאיר את זה ארבעה ימים?
יפעת קריב: התלוננו בעבר שארבעה ימים זה יותר מדי.
שמעון אוחיון: מה זה יותר מדי, אני לא מבין.
<ארבל אסטרחן: פתאום צץ איזשהו עניין.
<ארבל אסטרחן: הרי יכולים לבקש ישיבות בפגרה גם לפי המספר שאנחנו מאשרים פה וגם הממשלה יכולה לבקש או יושב-ראש ועדה יכול לבקש.
שמעון אוחיון: אז הם צריכים להתחשב גם בחלק מחברי הכנסת שבקואליציה.
שמעון אוחיון: אני למשל חבר בארבע ועדות ובשתי ועדות משנה.
שמעון אוחיון: גם שישה ימים לא יספיקו לי להתארגן כדי לתאם.
שמעון אוחיון: למה לא ארבעה ימים?
צחי הנגבי: המסורת היא שאין הרבה דיונים של ועדות.
<אתי בן יוסף: זה גם פגרה קצרה.
צחי הנגבי: זה לא שזה המצב, שעכשיו מתחילים לרוץ מוועדה לוועדה כמו בימים הרגילים.
יפעת קריב: שלושה ימים.
שמעון אוחיון: אתה מתחייב לצאת לסיור עם הוועדה לביקורת המדינה.
שמעון אוחיון: במקביל, בוועדת החינוך יש סיור.
שמעון אוחיון: במקביל, בוועדה לעובדים זרים יש סיור, אבל כך אני יכול לפחות להגיד להם: רבותי, תזיזו.
צחי הנגבי: אנחנו נעבור להצבעה, אבל לפני כן אני אעדכן את אורי על מה מצביעים.
<ארבל אסטרחן: גם על הגבלת מספר הישיבות.
צחי הנגבי: תכף, נדון נושא-נושא.
צחי הנגבי: אורי, אני רוצה שתשתתף בהצבעה, אני אגיד לך את הרקע להצבעה.
צחי הנגבי: אנחנו צריכים לקבוע את מספר הימים המינימליים להודעה מראש לחברי הכנסת על ישיבת ועדה בפגרה.
צחי הנגבי: ההתלבטות היא בין שלושה ימים לארבעה ימים.
צחי הנגבי: במושב הקודם בפגרה היה ארבעה ימים, יש רצון לקצר לשלושה ימים.
צחי הנגבי: חבר הכנסת אוחיון דבק בארבעה ימים.
צחי הנגבי: מה עמדתך?
אורי מקלב: שלושה ימי עבודה?
אורי מקלב: מה זה שלושה ימים ומה זה ארבעה ימים?
אורי מקלב: ימי עבודה או שישי-שבת נחשב?
<ארבל אסטרחן: אם מודיעים בשישי בבוקר, אפשר לקבוע ישיבה לראשון בבוקר, אם זה שלושה ימים כשסופרים את יום ההודעה ואת יום הישיבה.
אורי מקלב: קצר מדי.
צחי הנגבי: אתה בעד ארבעה ימים?
<ארבל אסטרחן: אז ארבעה ימים שבהם נספרים יום ההודעה ויום הישיבה.
אורי מקלב: למה רוצים?
אורי מקלב: מה עומד מאחורי שלושה ימים?
אורי מקלב: למה לצמצם?
צחי הנגבי: יש פה איזה מזימה לפגוע באופוזיציה.
אורי מקלב: בסדר, אז אני בעד...
יפעת קריב: הכנסת אמורה לפעול בזמן - - -
צחי הנגבי: שניים מתוך חמישה פה רוצים ארבעה ימים, לא נכפה ברוב.
<ארבל אסטרחן: אפשר היה אגב לקבוע מנגנון של קיצור באישור מישהו.
<ארבל אסטרחן: זה גם לא היה בעבר.
<ארבל אסטרחן: נגיד שיושב-ראש רשאי לאשר, אבל אז יהיו עליו - - -
צחי הנגבי: בין שלושה לארבעה.
שמעון אוחיון: אם היושב-ראש מתאם עם חברי הוועדה טלפונית, אז מה המניע?
אורי מקלב: הוא לא מתאם, זה לא בשביל לתאם.
אורי מקלב: חבר הכנסת אוחיון, זה לא בשביל לתאם.
צחי הנגבי: רבותי, היה ארבעה ימים, נשאר ארבעה ימים.
<ארבל אסטרחן: ארבעה ימים, כולל יום ההודעה ויום הישיבה.
אורי מקלב: בשיקול דעת במקרים מיוחדים – זה אני הייתי נותן ליושב-ראש.
צחי הנגבי: נשאיר את זה כך.
<אתי בן יוסף: מה מספר הישיבות?
<ארבל אסטרחן: מספר הישיבות ומה הוועדות שיוחרגו מהמספר הזה.
צחי הנגבי: הוועדות שיוחרגו זה קבוע תמיד – חוץ וביטחון, כספים, כנסת.
צחי הנגבי: יש עוד מישהו?
<אתי בן יוסף: פעם ביקשו ביקורת.
צחי הנגבי: לא ביקשו עכשיו, אז שלוש.
צחי הנגבי: אלה שלוש הוועדות, הן לא ייכנסו לרף הזה של ארבעה ימים.
צחי הנגבי: אם צריך משהו דחוף, יוכלו - - -
<ארבל אסטרחן: וועדות המשנה שלהן.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אתה בעל ניסיון רב מאתנו ובעל ותק יותר גדול משלנו, אבל הכינוסים של הוועדות בפגרת הפסח הם מועטים יותר.
צחי הנגבי: כמעט לא יהיו ישיבות, להערכתי.
צחי הנגבי: אם תהיה מלחמה או משהו כזה, חוץ וביטחון יכולה להתכנס מהיום למחר.
יפעת קריב: חוץ וביטחון יכולה להשלים כל מה שהיא הפסידה.
אורי מקלב: מתי היושב-ראש הקבוע יתמנה?
צחי הנגבי: ב-29 במאי, אם התקנון יאושר.
<ארבל אסטרחן: מה המספר ליתר הוועדות?
צחי הנגבי: מה היה במושב הקודם?
<ארבל אסטרחן: היה שש, אבל לדעתי זה הרבה מאוד לפגרה כזאת קצרה.
יפעת קריב: אז תשאירי את זה אם זה הרבה.
צחי הנגבי: שש ישיבות לכל ועדה?
<ארבל אסטרחן: לכל ועדה, כולל סיורים וכולל ועדות משנה.
צחי הנגבי: היו בקשות מיושבי-ראש לקצר או להאריך?
נאזם בדר: > הפגרה הזאת היא חצי מהזמן של פגרת הקיץ.
<ארבל אסטרחן: נכלל בזה סיורים וועדות משנה, אני מדגישה.
צחי הנגבי: אז לא נפחית.
צחי הנגבי: שש ישיבות.
<ארבל אסטרחן: זה יחול גם על הוועדות המיוחדות.
צחי הנגבי: נאזם, בבקשה, לגבי ממלא-מקום ליושב-ראש הכנסת.
נאזם בדר: > הפנייה של יושב-ראש הכנסת, כמתחייב מסעיף 20א(א) לחוק-היסוד, כשיושב-ראש הכנסת יוצא את גבולות הארץ, הוא צריך למנות לו ממלא-מקום.
צחי הנגבי: כל יום הוא יוצא את גבולות המדינה.
צחי הנגבי: הוא גר בגוש עציון.
נאזם בדר: > זה במחלוקת פוליטית, עניין הריבונות.
צחי הנגבי: גבולות המדינה זה עניין משפטי.
משה זלמן פייגלין: גבולות הארץ.
צחי הנגבי: נשנה את החוק לגבולות ארץ ישראל.
נאזם בדר: > ואז לאורך כל השנה תצטרך לקבוע ממלא-מקום.
נאזם בדר: הוא יוצא מהארץ מ-23 במרס 2014 ושב ארצה ביום שני, 31 במרס 2014.
נאזם בדר: ממלא-מקום היושב-ראש המוצע הוא סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת חמד עמאר.
נאזם בדר: אני מבקש את אישורכם.
צחי הנגבי: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת מסי העיריה ומסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה לאתרי הנצחה).
צחי הנגבי: זוהי הצעת חוק של חבר הכנסת מאיר שטרית וקבוצת חברי כנסת.
צחי הנגבי: במליאה הייתה הצעה להעביר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
צחי הנגבי: המלצת הלשכה המשפטית היא להעביר את ההצעה לוועדת הכספים.
צחי הנגבי: האם מישהו דיבר עם מציע ההצעה, מה עמדתו?
יפעת קריב: ועדת הפנים לא נכנסת לכאן?
צחי הנגבי: הוא רוצה לוועדת הפנים.
יפעת קריב: מה עם ועדת הפנים?
יפעת קריב: פטור מארנונה צריך לשבת שם.
צחי הנגבי: נשמע מארבל למה ועדת הכספים.
<ארבל אסטרחן: החוק הזה הוא חוק שנדון בוועדת הכספים.
צחי הנגבי: אם הוא נידון בוועדת כספים, כדאי להמשיך בוועדת כספים.
שמעון אוחיון: ארנונה נדונה בעיקר רק בכספים?
שמעון אוחיון: לא בפנים?
אורי מקלב: תלוי מה.
אורי מקלב: מסים עצמם, ארנונה – הכול נדון בוועדת כספים.
אורי מקלב: עצם העיקרון בנושא של ארנונה – סיווגים, אם רוצים לעשות שינויים – זה בוועדת הפנים, אבל כל המסים, הכול נדון בוועדת כספים.
<ארבל אסטרחן: מסים ופטורים ממסים זה בוועדת הכספים.
צחי הנגבי: אני מציע שנאמץ את המלצת הלשכה המשפטית.
אורי מקלב: יש להם את המיומנות הכי גדולה, והאמת שזה מתאים לשם.
יפעת קריב: השאלה אם כל דיוני פטור מארנונה יושבים בוועדת כספים כי יש מלא סוגים של פטור מארנונה – למעוטי יכולת, למשפחות חד-הוריות.
אורי מקלב: הכול.
אורי מקלב: מה שלי זכור, זה תמיד בוועדת כספים.
צחי הנגבי: לא הייתי אף פעם בוועדת כספים, אני לא יודע.
אורי מקלב: תמיד בוועדת כספים.
אורי מקלב: לארבל יש יותר ניסיון.
<ארבל אסטרחן: אני בדקתי אצלנו מה הוועדה המומלצת וזה ועדת כספים.
<ארבל אסטרחן: לא בדקתי האם יש פטורים שנדונו בוועדת הפנים.
יפעת קריב: פטור מארנונה על אתרי הנצחה הכי מתאים למירי רגב.
אורי מקלב: זה לא הולך לפי היושב-ראש.
שמעון אוחיון: כל הפטורים עד עכשיו נדונו בוועדת הכספים, כל הפטורים מארנונה – מוסדות חינוך וכו'.
<ארבל אסטרחן: זה גם מה שידוע לי.
צחי הנגבי: בואו נקדם את זה, שלא ייעצר סתם.
צחי הנגבי: אנחנו נעביר לוועדת הכספים.
צחי הנגבי: ממילא, אני מתאר לעצמי שתהליכי החקיקה לא דווקא יקודמו בפגרה, אבל אם יושבת-ראש הוועדה תדבר אתנו, נראה.
צחי הנגבי: אני מציע להעביר את זה לוועדת הכספים.
צחי הנגבי: הישיבה הסתיימה, תודה רבה.
יריב לוין: לבקשת יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, חברת הכנסת עליזה לביא - - -
אורי מקלב: אתה יכול להקדים את הסעיף של ועדת מעמד האישה?
יריב לוין: אני מקדים אותו.
יפעת קריב: הנה, גם האופוזיציה מסכימה.
יריב לוין: אני נענה לבקשתו של חבר הכנסת מקלב.
יריב לוין: בדבר טענת נושא חדש בדיון בהצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – עידוד ייצוג הולם לנשים), התשע"ד-2014, (פ/1422/19).
יריב לוין: רבותי, אני מבקש לשבת ושיהיה שקט.
יריב לוין: חברת הכנסת לביא, ברשותך.
יריב לוין: רבותי, אנחנו עכשיו בדיון.
יריב לוין: חבר הכנסת גפני, אני הרי לא יכול עליך אז תתחשב.
משה גפני: בינתיים אתה יכול עלי ועוד איך.
משה גפני: הצלחת בשלושה חוקים בניגוד לדעתי בשבוע שעבר ונראה לי שאתה הולך להצליח פה עם עוד דברים.
רוברט אילטוב: כי החרמתם, אם הייתם בדיון אולי הייתם - - -
משה גפני: כן, היינו משכנעים.
יצחק וקנין: חבל שלא הבאתם את החוק הזה של הגיור ביחד עם השלושה, שזה היה נראה ככה – הכול טריקים פה.
משה גפני: לפחות תגידו לנו של מי.
יצחק וקנין: חבל שלא עשיתם גם את זה, אני אומר לכם, זה חלק מההסכמות.
אורי מקלב: ומה עם המינוי של יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון?
יריב לוין: רבותי, תודה על ההערות, אנחנו עכשיו סיימנו את החלק הזה בדיון.
יריב לוין: חברת הכנסת לביא, אם את יכולה להציג בבקשה את הפניה ואחר כך נשמע את מי שהעלה את הטענה בוועדה, חבר הכנסת גפני - - -
יפעת קריב: הוא לא חבר ועדה.
יריב לוין: זה לא חשוב, אין שום בעיה.
רוברט אילטוב: זה לא משנה, כל חבר כנסת יכול.
יריב לוין: ולאחר מכן נשמע התייחסויות, אם יש, ונעבור להצבעה.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נבקש ממך להחליף בגלל שהתברר שיכול להיות שנוותר על ועדת חוץ וביטחון, אחרי שתבחרו יושב-ראש נלך במקום זה לקבל תפקיד בוועדה לקידום מעמד האישה.
יפעת קריב: אנחנו לא מורחים את הזמן, בואו נתמקד.
משה גפני: השאלה אם ועדת חוץ וביטחון זה גם חלק מהדיל.
יריב לוין: חברת הכנסת לביא, עצתי הטובה – פשוט תתחילי.
עליזה לביא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ובכלל תודה רבה לך על הסיוע והעזרה בשנה הראשונה שלי בכנסת, אני מודה לך.
עליזה לביא: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת גם להודות לך על כל - - -
אברהם מיכאלי: אני מבין שאת נפרדת ממנו.
עליזה לביא: ממש לא נפרדת.
רוברט אילטוב: מה זה, דברי הספד?
עליזה לביא: אני יודעת להגיד תודה למי שצריך להגיד תודה.
יריב לוין: אני יכול לומר בשם המתים שהם שמחים על הסיטואציה - - -
עליזה לביא: אדוני, במהלך הכנת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית היתה בקשה להסתייגות.
עליזה לביא: אנחנו אפשרנו היום את ההסתייגות.
עליזה לביא: ביקשתי להתחיל הבוקר ב-08:00, קיבלתי בקשה מחברי הכנסת החרדיים שהם צריכים זמן להתפלל - - -
יריב לוין: חברת הכנסת לביא, לגוף העניין, הזמן שלנו קצר.
משה גפני: עליזה, לא ככה.
עליזה לביא: איחרנו על פי בקשתם ל-10:30.
יריב לוין: לא נתווכח, השאלה היא רק מה טענת הנושא החדש.
עליזה לביא: אדוני, אנחנו אפשרנו את ההסתייגויות ובסוף ההסתייגויות חבר הכנסת גפני טען שיש לו טענת נושא חדש פה.
משה גפני: אורי מקלב, אני הצטרפתי אליו.
אורי מקלב: היא כבר למדה שזה ביחד.
עליזה לביא: אתם ביחד, כן.
יריב לוין: חברי הכנסת גפני ומקלב, כן.
עליזה לביא: טענת נושא חדש – אני מבקשת לדחות את הטענה הזאת של נושא חדש, אנחנו בדיוק ממשיכים את מה שאושר ואין פה כל נושא חדש, אדוני.
יריב לוין: מאה אחוז, תודה.
יריב לוין: חברי הכנסת גפני ומקלב, מי מכם רוצה לנמק את טענת הנושא החדש?
עליזה לביא: הם משלימים אחד את השני.
אורי מקלב: גפני.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, א', אני מודה לך על כך שהבאת את הנושא החדש לוועדת הכנסת.
משה גפני: אני מבין שיושב-ראש הוועדה לא נמצא ואתה מתנדב.
יריב לוין: חבר הכנסת גפני, מה אתה דואג לי? נו, קדימה, מה הנושא החדש?
משה גפני: למי נשאר לי פה לדאוג?
רוברט אילטוב: הוא דואג לך מתחילת הקדנציה.
משה גפני: בכל מקרה דאגתי לו – הביא חוק נגדי.
יריב לוין: חבר הכנסת גפני, בבקשה, פשוט הזמן לצערי הוא לא בלתי מוגבל.
משה גפני: הנושא הוא כזה שיש כמה דברים שלא היו בקריאה הראשונה.
משה גפני: הדבר בראשון הוא לגבי הנושא של 85%, שמקבלים עוד תוספת של 15%.