GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי רוזנטל: (א) חבר הכנסת רשאי לשלוח בדואר מכתבים פטורים מתשלום, לרבות חוברות וחומר אחר, רק בעניינים הנוגעים למילוי תפקידיו כחבר הכנסת ולפעילותו הציבורית והפוליטית.
מיקי רוזנטל: " כאן כן הוספנו את העניין הזה.
מיקי רוזנטל: הערות?
מיקי רוזנטל: "(ב) חבר הכנסת לא ישלח בדואר ללא תשלום עיתונים, הודעות, פרסומים או פרסומת של אנשים או גופים אחרים, לרבות מפלגתו.
מיקי רוזנטל: " "(ג) חבר הכנסת לא יעביר את זכותו לשלוח בדואר מכתבים פטורים מתשלום לחבר כנסת אחר.
יפעת קריב: מה זה "עיתונים"?
יפעת קריב: למה שחבר הכנסת ישלח עיתונים?
<ארבל אסטרחן: אלה החלטות כבר קיימות.
איל ינון: הכוונה לא לעיתונים במובן המקובל.
מיקי רוזנטל: אני אסבר את האוזן בדוגמה.
מיקי רוזנטל: כשחברת הכנסת שלי יחימוביץ התמודדה בפריימריז של העבודה דף הפרסום שלה היה פמפלט שנראה כמו עיתון.
מיקי רוזנטל: זאת הכוונה.
יפעת קריב: אם זה לגמרי שלה, היא יכולה.
<ארבל אסטרחן: אם זה לגמרי שלה, היא יכולה לשלוח את זה.
מיקי רוזנטל: כן, אבל לצרכים של המפלגה שלה.
יפעת קריב: היא שיווקה את עצמה, זה דף שלה, זה מותר לה.
מיקי רוזנטל: הדוגמה שזה שלך אישית, מותר לך.
מיקי רוזנטל: אסור היה לי לשלוח את העיתון שלה.
יפעת קריב: את שלה מותר לה.
מיקי רוזנטל: זה שלך.
איל ינון: מה שקורה לא אחת שהמפלגות מבקשות לעשות שימוש בזכות לדואר חינם של חברי הכנסת.
איל ינון: למפלגות אין דואר חינם.
איל ינון: יש לנו הרי עליות וירידות בפעילות המפלגתית – לפני בחירות או בבחירות לרשויות המקומיות לפעמים מפלגות מבקשות לעשות שימוש בחברי הכנסת ובזכות שלהם לדואר חינם כדי לשגר חומר תעמולה מפלגתי שבא בכל מיני תצורות.
איל ינון: אחת התצורות זה יכול להיות גם עיתון וגם דברים אחרים.
איל ינון: נתקלנו בזה.
איל ינון: הסעיף הזה בא לומר שאי-אפשר לעשות שימוש בכלי הזה לטובת עניינים אחרים, אלא רק לטובתו של חבר הכנסת עצמו שיש לו הזכות הזאת.
מיקי רוזנטל: "(ד) מכתב פטור מתשלום ישא על גבי המעטפה את שמו של חבר הכנסת השולח.
מיקי רוזנטל: " אני מניח שעל זה אין הערות.
מיקי רוזנטל: תקציב הוצאות הכרוכות במילוי התפקיד וקשר עם הציבור "28.
מיקי רוזנטל: חבר הכנסת ישתמש בתקציב השנתי להוצאות הכרוכות במילוי התפקיד וקשר עם הציבור שהוא מקבל מן הכנסת, רק לצורך מילוי תפקידיו כחבר הכנסת, ובהתאם לכללים שנקבעו לעניין זה בהחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים), התשס"א-2001.
מיקי רוזנטל: " מישהו צריך הבהרות?
מיקי רוזנטל: יש הערות על הדבר הזה?
מיקי רוזנטל: יש כללים שנקבעו בעניין הזה.
<גליה שגיא: אותה הערה שצריך שיהיה נספח עם מותר ואסור, שיהיו דברים קצת יותר קונקרטיים.
מיקי רוזנטל: הכללים מפורסמים ופורסמו.
יפעת קריב: זה מעניין, אבל אני חייבת לרוץ לוועדת הפנים.
מיקי רוזנטל: בהצלחה.
מיקי רוזנטל: בדרך שבה הדברים יפורסמו, אנחנו לא נכנסנו לזה, אבל כאמור ההערה העקרונית שלך צודקת.
<בני שדה: זה מתחיל להיות יותר מדי דומה לכללי עשה ואל תעשה, גם הסעיף הקודם עם הדואר, וזה פחות אתיקה.
מיקי רוזנטל: שנקרא את הסעיפים - - -
<בני שדה: זה לא באותה רמה.
<בני שדה: הנושא של תפקיד חבר הכנסת זה היה דיון - - -
איל ינון: נכון, ירדנו פה.
<בני שדה: פה ירדנו לכך שהבולים על חשבון הכנסת והמעטפות על חשבון ועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: אם חבר הכנסת שולח הזמנות לחתונה לקרוב משפחה זו עבירה אתית.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא רוצים שיעשו שימוש לרעה.
מיקי רוזנטל: זה משאב ציבורי ואנחנו לא רוצים שיעשו בו שימוש לרעה.
<בני שדה: ברמה הזאת זה נכון, חבר הכנסת מיקי רוזנטל, אבל אחר כך זה מתחיל, זה כן תשלח, זה אל תשלח וכאן אל תשתמש.
<בני שדה: זה כבר פחות קוד אתי.
<בני שדה: צריך לשים לב.
מיקי רוזנטל: אני מבין.
מיקי רוזנטל: יכול להיות שאפשר לאחד את זה.
מיקי רוזנטל: כמו שציין היועץ המשפטי של הכנסת, הכול בא על רקע של ניסיון מר ועצוב, ועשו דברים כאלה, ולפיכך זה נקבע כאן.
<גליה שגיא: מה שבני מנסה להגיד שבקוד אתי מסתכלים על קוד שהוא קודם מתווה את הערכים, מה זה תפקיד חבר הכנסת ומה החזון, ופה אנחנו קצת יותר מדברים על קוד ציות.
<גליה שגיא: אבל אנחנו מבינים שזו הדרישה של הבית – קוד התנהגות איך להתנהג ולמסגר את הדברים.
מיקי רוזנטל: "(ב) חבר הכנסת העושה שימוש בתקציב השנתי לצורך הכנת מסמך בדבר פעילותו הפרלמנטרית, לא יכלול בו פרסומת מסחרית.
מיקי רוזנטל: " השתתפות בפעילות חיצונית
<בני שדה: זה מעניין.
<בני שדה: זה סעיף איך מפרידים בין לבין.
<בני שדה: למה זה מופיע אך ורק כאן?
מיקי רוזנטל: זה לא מופיע אך ורק כאן.
מיקי רוזנטל: יש כללים שנוגעים לנסיעות לחוץ-לארץ במימון של חברה מסחרית ועוד סוגיות שנוגעות למתן חסות של חברות פרטיות.
מיקי רוזנטל: זה קיים גם בסעיפים נוספים.
מיקי רוזנטל: כאן זה נוגע למסמכים שמפיץ חבר הכנסת.
מיקי רוזנטל: זה הקשר עם הבוחר, ובקשר עם הבוחר אינך רשאי לכלול פרסום מסחרי.
מיקי רוזנטל: זה בהקשר הנכון נאמר, אבל זה נאמר גם בהקשרים אחרים.
מיקי רוזנטל: זה מופיע בעוד הקשרים, אתה תראה את זה.
מיקי רוזנטל: השתתפות בפעילות חיצונית "(א) חבר הכנסת לא ישתתף בפעילות מטעם גוף עסקי, ולא ייתן חסות לפעילות כאמור, והכל אם מטרתה העיקרית של אותה פעילות היא קידום עסקים מסוימים או פרסומת לעסקים מסוימים.
איל ינון: אני רוצה להעיר שצריך להחריג מפה גופי תקשורת ואקדמיה שלעתים חלק מהם או רובם בסופו של דבר הם גופים עסקיים, מסחריים, אבל הוועדה לאורך השנים, הגם שהיא הקפידה על כך שחברי הכנסת לא ישתתפו באירועים, השקות, אפילו ימי עיון של גופים מסחריים, כמו בנקים, חברות ביטוח, קרנות נאמנות, יש לנו כל מיני בקשות, אבל לגופי אקדמיה וגופי תקשורת, גם לגופים מסחריים.
איל ינון: אם יש ועידת גלובס נדל"ן או אנרג'י לעסקים, הוועדה כן מאשרת לחברי הכנסת להשתתף, ולכן אנחנו רוצים, אם אפשר, להביא לישיבה הבאה תיקון לסעיף הזה שמחריג גופי אקדמיה ותקשורת.
מיקי רוזנטל: אני מבקש שבהחרגה הזאת – אני מבין את ההיגיון והוא גם נבון ונכון וזה גם קורה בפועל, ואני לא חושב שיש למישהו טענות בעניין הזה – אבל שוב, זה לא יכול להיות בכל פעילות שיוזם גוף אקדמי או גוף מסחרי שהוא כלי תקשורת.
מיקי רוזנטל: זה לא יכול להיות כל דבר, זה צריך להיות קשור לוועידה - - -
<ארבל אסטרחן: לא לעשות פרסומת למכללה - - -
איל ינון: הוא לא יכול להיות פרזנטור.
<בני שדה: האם הוא צריך לבקש רשות קודם?
איל ינון: רבים מבקשים.
<בני שדה: אולי כדאי במקום "חבר הכנסת לא ישתתף" - - -
מיקי רוזנטל: אם עולה ספק בפני חבר הכנסת, כמו בענייני נסיעות לחוץ-לארץ, כמו בעניינים נוספים, הוא פונה, וזאת הפרקטיקה שנהוגה.
מיקי רוזנטל: רצוי שהכללים יהיו מאוד בהירים ונהירים, שיהיו כמה שפחות אי-בהירויות.
מיקי רוזנטל: כשיש אי-בהירויות ברור שחבר הכנסת מחויב לפנות לוועדת האתיקה פן ייכשל בעצמו.
מיקי רוזנטל: "(ב) חבר הכנסת לא ייתן חסות לפרסום חומר שעיקרו בעל אופי עסקי או לאירוע שעיקרו בעל אופי עסקי, אם הוא ממומן באופן מלא או חלקי על ידי גוף עסקי, ולא יסייע לפרסום או לאירוע כאמור.
מיקי רוזנטל: " ההסתייגות לסעיף הקודם, אני מניח שהיא חלה גם על הסעיף הזה.
מיקי רוזנטל: ההבדל הוא בין השתתפות לחסות.
<דניאל מילוא: יש לי שתי הצעות לתוספות.
<דניאל מילוא: אנחנו כמרכז אתיקה עשינו קוד אתי לראשי רשויות מקומיות יחד עם מרכז השלטון המקומי ומועצות אזוריות, משרד הפנים, וזה נושא מאוד-מאוד רגיש, גם שם וגם פה, ההשתתפות במתן חסות לאירועים.
<דניאל מילוא: אני רוצה להציע שתי תובנות שמתאימות לפה.
<דניאל מילוא: האחת, שחבר הכנסת ייתן חסות רק לגוף מהימן, הפועל באופן תקין ובטוהר מידות.
<דניאל מילוא: זה דבר אחד שאני רוצה להוסיף.
איל ינון: מה זה גוף מהימן?
מיקי רוזנטל: איך נדע?
מיקי רוזנטל: מי יפרסם את הרשימה?
איל ינון: מה זה נקרא "גוף מהימן"?
איל ינון: מי זה גוף מהימן לדוגמה, ומי זה גוף לא מהימן?
<דניאל מילוא: אנחנו מוקלטים ומשודרים, אז אני לא רוצה להגיד מי זה גוף לא מהימן.
איל ינון: מי זה גוף מהימן?
מיקי רוזנטל: מי קובע את הקריטריונים?
איל ינון: זה מסוג האמירות שהן אמירות מאוד יפות, אבל הן מאוד בעייתיות ביישום, ואל תשכחו שאנחנו פה עוסקים ביישום יומיומי של הדברים האלה.
איל ינון: ארבל ואני עונים כל יום לשאלות בתחומים האלה, כשפונים אלינו חברי כנסת, והוועדה מתכנסת כל שבוע.
איל ינון: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו סעיפים כאלה.
<דניאל מילוא: רציתי להגיד, אבל לא היה לי נעים.
<דניאל מילוא: זה הסעיף, אחרי זה הבעיה שלך לפרק אותו.
<דניאל מילוא: יש הרבה מאוד סעיפים בקוד אתי - - -
איל ינון: אני אכריע אם הגוף הזה מהימן או לא מהימן?
<דניאל מילוא: יש הרבה מאוד סעיפים בקוד אתי שהם לא פרקטיקה, הם אמירות ערכיות שהפרקטיקה אחר-כך וההטמעה מתרגמים את זה למעשים על-ידי התורה שבעל-פה.
<דניאל מילוא: התנאים והאמוראים.
<דניאל מילוא: אתה וארבל זה מין סוג של תנאים והאמוראים.
איל ינון: חבר הכנסת רוצה להופיע במכללה כלשהי, אני אדרוש ממנה קודם אישור ניהול תקין, לראות שהיא בסדר?
איל ינון: זה לא פרקטי.
איל ינון: זה לא מעשי.
<דניאל מילוא: הנושא השני שחשבתי להציע לכם זה שהנושא שבעבורו מתבקשת החסות או ההשתתפות הוא בעל חשיבות ציבורית או חברתית.
מיקי רוזנטל: אני חושב שזה נופל באותה קטגוריה.
מיקי רוזנטל: בעיני פלוני זה חשוב, בעיני אחר זה לא חשוב.
מיקי רוזנטל: אני שוב חוזר על זה כמו קאטו הזקן.
מיקי רוזנטל: אני מבקש שנייצר כללים שייצרו כמה שפחות אי-בהירויות ושאפשר יהיה לפעול על פיהם כדי להחזיר את האמון בחברי הכנסת.
מיקי רוזנטל: חלק גדול מהאי-אמון הזה נובע מאי-הבנות.
מיקי רוזנטל: כל סעיף שאנחנו מנסחים מאוד יפה, אבל בסופו של דבר מייצר חיכוך מיותר או חילוקי דעות מה ראוי ומה לא ראוי, לא רק שהוא לא משרת את המטרה, הוא עושה בדיוק ההפך.
<דניאל מילוא: תאר לך שחבר הכנסת מופיע באירוע לא ראוי או מטעם גוף שנתפס בציבור בצורה שלילית, זה יכול להיראות לא טוב.
איל ינון: כן, אבל יש גופים שנתפסים בציבור בצורה שלילית ושחבר כנסת תומך בהם.
איל ינון: אני אתן דוגמאות, כי אנחנו מקבלים על זה הרבה תלונות.
איל ינון: חברי הכנסת הערבים משתתפים בכינוסים בארץ ובחוץ-לארץ של גופים שרוב הציבור הישראלי סולד מהם, חושב שהם חותרים תחת קיומה של המדינה וכו'.
איל ינון: אני לא הולך לפסול את השתתפותם בכינוסים האלה, זה חלק מהשליחות שלהם וחלק מהחופש הפוליטי שלהם.
איל ינון: אני לא חושב שכדאי לנו להיכנס לזה.
איל ינון: בכנסת זה מסובך.
איל ינון: יש דברים שבמקומות אחרים היעדים ברורים, הגדרת התפקידים ברורה, אז יותר קל לעשות סעיפים מהסוג הזה.
איל ינון: אצלנו זו תסבוכת מאוד גדולה.
מיקי רוזנטל: מידע שגילויו אסור "30.
מיקי רוזנטל: חבר הכנסת לא יגלה מידע שנמסר לו בתוקף מילוי תפקידו בוועדה מוועדות הכנסת ושגילויו אסור על פי כל דין.
<גליה שגיא: למה רק בוועדה?
<גליה שגיא: למה לא בכלל מידע שנמסר לו מתוקף תפקידו ושגילויו אסור?
<גליה שגיא: למה אנחנו מצמצמים את זה רק לוועדות?
מיקי רוזנטל: יש תקנה בתקנון הכנסת שיש ועדות סגורות, למשל ועדת החוץ והביטחון.
מיקי רוזנטל: אפשר לסגור גם ועדות אחרות תחת תקנון הכנסת כשחברי הכנסת מחויבים לא לגלות מה שנמסר בהן.
<גליה שגיא: נהפוך הוא, אין מקומות אחרים שחברי הכנסת - - -
מיקי רוזנטל: אין שום מקום אחר.
מיקי רוזנטל: יש סביב העניין הזה מחלוקת גדולה.
מיקי רוזנטל: אני לא רוצה להיכנס לכולה.
מיקי רוזנטל: רק בשביל לסבר את האוזן, אני אסביר לך מה שקרה למשל לפני שנה סביב הנושא של אסיר X.
מיקי רוזנטל: חברת כנסת מסוימת עמדה במליאה ושאלה אם יש אסיר כזה וכזה וכו' וכו', כשיש צו איסור פרסום.
מיקי רוזנטל: יש מי שיטען שזה חלק מתפקידו של חבר הכנסת להגיד שבמחשכים במדינה מתוקנת יושב אדם, ויש אחרים שיגידו שזו פגיעה בביטחון המדינה.
מיקי רוזנטל: הגבלנו את זה לסעיף הזה, כי כאן חבר הכנסת מתחייב מתוקף תקנה של הכנסת שלא לגלות מידע שנמסר לו בוועדת הכנסת.
מיקי רוזנטל: זו סוגיה אחרת האם הוא מחליט לגלות סודות מדינה או לא סודות מדינה או דברים שנמצאים תחת חיסיון שיפוטי כזה או אחר, והוא מחליט לעשות את זה ואיך הוא עושה את זה.
מיקי רוזנטל: יש מי שרואה בזה פגיעה בתפקידו של חבר הכנסת, ואנחנו תמיד חוזרים לעניין הזה, מה תפקידיו של חבר הכנסת.
מיקי רוזנטל: יש מי שחושב שזה חלק מתפקידיו.
מיקי רוזנטל: אני מניח שגם זה בא אליכם כתלונה.
איל ינון: פה צריך לדעת שאם הסעיף הזה ייוותר זה שינוי, הוא לא קיים היום.
איל ינון: יש לגביו, כמו שאמר חבר הכנסת רוזנטל, מחלוקת גדולה בקרב חברי הכנסת האם הוא סעיף ראוי, לא רק אם ראוי במישור הפלילי שהוא קיים היום, והתייחסתי לזה בחוות-דעת סביב פרשת אסיר X, אבל האם זה נכון להכניס את זה גם במסגרת כללי האתיקה.
איל ינון: יש חברי כנסת שטוענים שבנסיבות מסוימות יש עליהם אפילו חובה ציבורית להוציא מידע מהסוג הזה.
איל ינון: זה סעיף עקרוני.
איל ינון: אני חושב שחשוב לקיים דיון בסעיף הזה כשתהיה פה נוכחות של מגוון של חברי כנסת שיש להם עמדות בסוגיה הזאת.
מיקי רוזנטל: אנחנו מפרסמים את מועדי הדיונים ואני לא יודע לאיזה סעיף נגיע.
מיקי רוזנטל: אני מכיר את חילוקי הדעות סביב העניין הזה.
מיקי רוזנטל: הניסוח שבחרנו למקרה הזה הוא מאוד קונקרטי ולא באקראי, זאת אומרת, תחת מידע שנמסר בוועדה מוועדות הכנסת, ואתה כחבר כנסת מחויב לתקנון.
מיקי רוזנטל: זה כמו הפרה של כל כלל תקנוני אחר.
איל ינון: אני באופן אישי מתחבר לסעיף, אני רק יודע שהוא מאוד-מאוד שנוי במחלוקת בין חברי הכנסת.
איל ינון: אם דב היה פה, הוא היה עולה על בריקדות.
מיקי רוזנטל: אני מכיר.
מיקי רוזנטל: בחרנו את הניסוח הזה, משום שהניסוח הזה אומר שזו הפרה של תקנון הכנסת, והפרה של תקנון הכנסת זו הפרה אתית.
<בני שדה: עוד פעם, זה סעיף שיושב בקשר עם הציבור.
איל ינון: נוציא את זה.
איל ינון: אנחנו נעשה סדר.
איל ינון: הכותרת "הקשר עם הציבור" לא מתאימה להרבה מהסעיפים בפרק.
מיקי רוזנטל: פנייה לרשות ציבורית לערכאה שיפוטית "31.
מיקי רוזנטל: (א) חבר הכנסת לא יפנה לרשות ציבורית בעניין אינטרס אישי, משפחתי או עסקי, שלו או של בן משפחתו, למעט פניות שגרתיות וסבירות בנסיבות העניין; פנה חבר הכנסת לרשות ציבורית בעניין אינטרס שלו או של בן משפחתו כאמור, או בעניינו של חבר מפלגתו, יציין זאת בפנייה.
<בני שדה: מה זאת אומרת?
מיקי רוזנטל: מה השאלה?
מיקי רוזנטל: אתה שואל על כל הסעיף?
<בני שדה: מה זאת אומרת "יציין זאת בפנייה"?
<ארבל אסטרחן: שזה בן משפחה שלו.
מיקי רוזנטל: אני אסבר את אוזנך.
מיקי רוזנטל: בני נפצע בתאונת דרכים במסגרת תפקידו הצבאי.
מיקי רוזנטל: הוא חייל.
מיקי רוזנטל: אמרו לו: אתה תחכה בשקט.
מיקי רוזנטל: עברו כמה חודשים ורציתי לדעת מה עלה בגורל החקירה.
מיקי רוזנטל: פניתי לשר לביטחון פנים וכתבתי לו: זה עניין פרטי, אבל זה הבן שלי.
מיקי רוזנטל: אני לא פונה אליך כחבר כנסת, וראוי שתדע שזה בעניין הפרטי שלי.
מיקי רוזנטל: מותר לך לפנות בעניינך האישיים - -
<ארבל אסטרחן: כמו לכל אדם.
מיקי רוזנטל: - - אבל אתה צריך לציין במפורש שאתה פונה בעניין אישי שלך או של בן משפחתך, וזה לא במסגרת תפקידך כחבר הכנסת.
איל ינון: המילים שיוצרות בעיה – עוד פעם, אין פה חברי כנסת למעט היושב-ראש – "או בעניינו של חבר מפלגתו", הן מעוררות הרבה התנגדות אצל חברי הכנסת.
איל ינון: חלקם לא חושבים שהם צריכים לחשוף את הפרט הזה לרשות ציבורית, להבדיל אם זה קשור ל"שלו" או "של בן משפחתו".
איל ינון: זה גם נושא שראוי לדבר עליו.
איל ינון: יש מפלגות שיש בהן עשרות אלפים חברים, אני לא יודע כמה.
איל ינון: באופן טבעי חבר הכנסת, בוודאי אלה שמתמודדים בפריימריז, מטפלים אולי יותר בפניות של חברי המפלגה.
איל ינון: השאלה אם יש מקום להטיל זרקור ולעשות על זה קונוטציה שלילית כשזה מופיע פה בכללי האתיקה כדבר שאתה צריך לעשות עליו גילוי נאות.
איל ינון: זה נותן ארומה שלילית לפנייה מהסוג הזה בעוד שרבים מחברי הכנסת יטענו שאין בכך דבר שלילי וזה חלק מהדמוקרטיה, לשם כך הם נבחרים ונתמכים ויש פה מין יחסים הדדיים לא בלתי לגיטימיים בינם לבין ציבור בוחריהם וכו' וכו'.
איל ינון: זה נושא גדול.
מיקי רוזנטל: אני מודע לוויכוח סביב העניין הזה.
מיקי רוזנטל: זה בהחלט ראוי לוויכוח.
מיקי רוזנטל: כתבתי כאן את עמדותי.
מיקי רוזנטל: כמו שאמרתי, לאף אחד אין מונופול פה לא על החוכמה ולא על שום דבר.
<דניאל מילוא: זה סעיף מצוין, רק דבר אחד.
<דניאל מילוא: כתבתם פה "שלו או של בן משפחתו", והייתי מציע לכתוב גם "של מקורביו".
<דניאל מילוא: חבר טוב זה לא בן משפחה, אבל אני פועל כרגע בשביל חבר טוב.
<דניאל מילוא: להוסיף "של מקורביו".
מיקי רוזנטל: השאלה מה זה מקורב.
מיקי רוזנטל: שוב, אני לא רוצה לייצר - - -
<דניאל מילוא: משפחה – יש פרשנות מה זה.
מיקי רוזנטל: שוב, אין לי בעיה להוסיף את זה ברמה העקרונית כמו שאתה מתאר, אבל אני אומר לך שאני לא רוצה לייצר אי-ודאויות.
מיקי רוזנטל: מה זה מקורב?
מיקי רוזנטל: אני מכיר אותו מהכיתה, זה בסדר?
מיקי רוזנטל: כאן טרחנו להגדיר את בן המשפח בהגדרות, ואז העניינים בהירים.
מיקי רוזנטל: תגדיר מקורב.
<דניאל מילוא: אנחנו שמים את זה לפתחם של איל וארבל.
<דניאל מילוא: נניח שאתה פועל בשביל שותף עסקי שלך.
<דניאל מילוא: כרגע הוא לא, כי פרשת, אבל תהיה שותף עסקי שלו בעתיד.
מיקי רוזנטל: פה יש דווקא כללים די ברורים.
מיקי רוזנטל: כשאתה מקדם עניינים - - -
<דניאל מילוא: אתה פועל בעניינים אישיים שלו, אבל הוא מקורב לך, הוא היה שותף עסקי שלך.
מיקי רוזנטל: שוב, אני מבין את ההיגיון ואפילו מקבל את הדוגמה.
מיקי רוזנטל: אם היתה לי יכולת להגדיר מקורב, לא הייתי נמנע מזה.
<דניאל מילוא: זה בדיוק מה שאמרתי קודם, שהתפקיד שלהם, אני רציני, לא צוחק, זה התנאים והאמוראים.
<דניאל מילוא: זאת אומרת, תגיע תלונה על מקורב, יגדירו החברים בוועדת האתיקה שזה לא נקרא מקורב.
<דניאל מילוא: לאט-לאט - - -
מיקי רוזנטל: אני רוצה לסיים את הסעיף הזה, את הפרק הזה לפחות, שנוכל להגיד שחתמנו אותו בינתיים בכך שנצטרך לחזור אליו.
מיקי רוזנטל: "(ב) חבר הכנסת לא יפנה בקשה לבית משפט או לערכאה שיפוטית או מעין שיפוטית (כגון רשם העמותות, ועדות תכנון ובניה), בעניין תלוי ועומד של גוף או אדם מסוים או בבקשה לשנות החלטה שהתקבלה כדין; אין בכך כדי למנוע מחבר הכנסת להגיש עבור עצמו תובענה או עתירה, להתגונן מפני תובענה או עתירה, או למסור עדות, לרבות עדות אופי בעניינו של אדם, בפני בית משפט או ערכאה שיפוטית או מעין שיפוטית אחרת.
מיקי רוזנטל: " האם לעניין זה יש הערות?
איל ינון: נתקלנו במצבים שבהם חברי כנסת נתבקשו והתלבטו לגבי בעדויות אופי, האם הם חייבים להכיר את האיש שהם נותנים לגביו עדות אופי מקרוב או שמא הם לא מחויבים ממש-ממש להכיר.
איל ינון: למה זה עולה?
איל ינון: לפעמים מבקשים מחברי כנסת לתת עדות אופי על כל מיני אנשים, כי המחשבה היא שעדות אופי מצד חבר הכנסת תשפיע לחיוב על השופט או על המערכת ששומעת את העדויות האלה, ולפעמים הבקשות הן לא בקשות ישירות.
איל ינון: כלומר, זה מישהו שמכיר מישהו שיש לו קשר עם חבר הכנסת.
איל ינון: יכול להיות ששווה לכתוב "לרבות עדות אופי בעניינו של אדם שיש לחבר הכנסת היכרות אישית קרובה אתו" או משהו כזה.
<ארבל אסטרחן: אחרת זו עבירה אתית אם הוא נתן עדות אופי?
איל ינון: אני שם את זה על השולחן.
איל ינון: אלה דברים שעלו, שחברי כנסת מתבקשים על-ידי פעילים פוליטיים מרכזיים לתת עדויות אופי לאנשים שקרובים לאותם פעילים פוליטיים מרכזיים, וזה מכניס את חברי הכנסת למין מצב, לפחות המצבים שאני - - -
מיקי רוזנטל: זה הגיע אליך?
איל ינון: לא תלונה, אלא שאלות.
איל ינון: במצבים שבהם נתקלתי בהם חברי הכנסת שמחו מאוד שאמרתי להם שהם לא יכולים לתת עדות אופי על אדם שהם לא מכירים, אלא רק על-פי פנייה - - -
<ארבל אסטרחן: אף אחד לא יכול לתת עדות אופי על אדם שהוא לא מכיר.
איל ינון: מי שפנה אליהם הם מכירים כמובן, אבל לא את מי שרוצים לתת עליו עדות אופי.
מיקי רוזנטל: שופט היה אומר - - -
איל ינון: לפעמים אתה שולח את זה כמכתב.
איל ינון: אם ראיתם, בתיק אולמרט נשלחו מכתבים.
איל ינון: מה רע שחבר כנסת כותב:
איל ינון: אני מכיר את משפחת רוזנטל - - -
<ארבל אסטרחן: הוא לא מכיר.
איל ינון: הוא מכיר את משפחת רוזנטל, כי הוא מכיר בן דוד של מיקי רוזנטל, שהוא פעיל מרכזי במפלגת העבודה והוא אדם חשוב והמשפחה היא משפחה טובה, ואפשר לכתוב שהמשפחה הזאת עושה חסד.
איל ינון: יש דרכים.
איל ינון: ראינו כל מיני נוסחים.
איל ינון: אמרתי לחברי כנסת ששאלו אותי בשום אופן לא לתת, לא מכתב המלצה ולא עדות אופי - -
מיקי רוזנטל: לאדם שאתה לא מכיר.
איל ינון: - - לאדם שאתה לא מכיר.
איל ינון: לך זה נראה פשוט - -
מיקי רוזנטל: כי זה לא הגון.
איל ינון: - - כי אתה חדש פה.
מיקי רוזנטל: אתה אומר: הזמן עושה את זה שלו.
מיקי רוזנטל: נעלה את זה בעיין ערך "חברי כנסת שיגיעו לדיון".
איל ינון: זה קשור לתחום רחב יותר מעדויות אופי בבית משפט – למכתבי המלצה.
איל ינון: מכתבי המלצה זו קטגוריה מאוד מבוקשת וחברי כנסת לא אחת חותמים על מכתבי המלצה.
איל ינון: זה נושא בעייתי, אני לא יודע אם רוצים לגעת בו, אם רוצים להיכנס אליו בעניין האתיקה.
<דניאל מילוא: אין לזה התייחסות.
<דניאל מילוא: לא ראיתי התייחסות בכללי האתיקה האלה.
איל ינון: אני לא חושב שזה קיים.
איל ינון: אני אומר לכם, כמי שמטפל בנושאים ברמה הפרקטית, הנושא הזה קיים.
מיקי רוזנטל: זה ראוי.
מיקי רוזנטל: אני אחשוב גם על זה.
מיקי רוזנטל: יכול להיות שכדאי להוסיף סעיף שנוגע לסוגיה הזאת, גם כלפי בית המשפט וגם בכלל.
איל ינון: מכתבי המלצה.
מיקי רוזנטל: מכתבי המלצה.
מיקי רוזנטל: זה נושא ראוי למחשבה.
מיקי רוזנטל: אני נועל את הישיבה.
מיקי רוזנטל: אני מודה לכל מי שהשתתף.
מיקי רוזנטל: אנחנו נפגשים פה שוב בשבוע הבא, בדיוק באותה השעה.
מיקי רוזנטל: כל טוב לכולם.
צחי הנגבי: צהריים טובים.
צחי הנגבי: על סדר יומנו בקשה ששגרה אלינו מזכירות הממשלה, בחתימת המשנה למזכיר הממשלה, אריה זוהר.
צחי הנגבי: בבקשה אנחנו מתבקשים לדון בהקדמת הדיון בשתי הצעות חוק: הצעת חוק השידור הציבורי, לפני הקריאה הראשונה והצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), לפני הקריאה השנייה והשלישית.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, למה אנחנו לא דנים בהצעת החוק של ניצולי השואה?
יפעת קריב: למה היא לא על סדר היום?
צחי הנגבי: במה מדובר?
יפעת קריב: הלוא אמרנו שזה יעבור מהר ונדון בזה.
יריב לוין: יש חילוקי דעות מסוימים בעניין - - -
יפעת קריב: אנחנו כרגע פוגעים באוכלוסייה של ניצולי השואה בעצם זה שוועדת הכנסת התכנסה ולא דנה בנושא הזה.
יפעת קריב: זה אחד הנושאים הכי חשובים.
יפעת קריב: התחייבנו לכל ציבור ניצולי השואה במדינת ישראל שמצפים להתחיל לקבל את ההטבות, ובגלל ויכוח שלנו, של הח"כים, אנחנו לא מקדמים את זה.
רינה פרנקל: אין להם זמן לחכות.
יפעת קריב: אני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש - - -
אילן גילאון: מה שדחוף - - -
יריב לוין: חברת הכנסת קריב, אני - - -
צחי הנגבי: סיימת?
יפעת קריב: כן, סיימתי ואני רוצה את תשובתך בנושא.
אילן גילאון: אני הייתי אומר שזה ביטול האגרה לניצולי השואה.
צחי הנגבי: תשובתי, גברתי, על-ידי יושב-ראש הקואליציה.
יריב לוין: ראשית, אין מה להפנות טענות ליושב-ראש הוועדה.
יריב לוין: הבעיה היא בעיה, כמו הרבה פעמים, של ויכוח בין ראשי ועדות לאיזו ועדה הנושא הזה ילך.
יריב לוין: אנחנו את העניין הזה מנסים להסדיר.
יריב לוין: אם זה ייקח עוד כמה ימים כדי שנגיע להסדר, זה טוב.
יריב לוין: בהחלט, חברת הכנסת קריב, אם תפעילי את השפעתך באופן כזה שסיעתך תסכים - -
יפעת קריב: זה היה אמור לבוא לדיון כאן.
יריב לוין: - - תסכים להעביר – אני מוכן להתחייב שאם את תביאי לי את הסכמת סיעתך שהחוק ידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני אדאג לבקש מיושב-ראש הוועדה, ואני בטוח שהוא גם בחפץ לב יענה - - -
יפעת קריב: זאת אומרת, זה יכול להיתקע עכשיו כמו חוץ וביטחון עד שזה לא יעבור לוועדת הרווחה?
יריב לוין: אני באמצע התשובה שאני נותן לך.
יפעת קריב: עד אז זה לא יקרה?
יריב לוין: אם את תשיגי את הסכמת סיעתך לכך שהחוק - - -
יפעת קריב: זה אולטימטום שאתה נותן.
יריב לוין: אני לא נותן שום אולטימטום.
יריב לוין: אני רק נותן התחייבות - -
צחי הנגבי: הוא מסביר לך.
צחי הנגבי: את שאלת למה זה מתעכב.
יריב לוין: - - אני נותן לך התחייבות שאם סיעתך תסכים להעביר אתה חוק לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני אבקש ואני בטוח שיו"ר הוועדה ייענה בחפץ לב לקיים מיד דיון.
יריב לוין: זה יעבור לשם וגם חבר הכנסת חיים כץ התחייב לסיים את זה מיד ובמהירות.
יריב לוין: מאחר שיש לי ספק אם תוכלי להשיג התחייבות כזאת מסיעתך, אז הדבר מצריך עוד כמה ימים של התדיינות והוא ייפתר.
יפעת קריב: בעיני אנחנו עושים טעות משמעותית.
אילן גילאון: אני בעד לבטל את האגרה לניצולי השואה קודם.
צחי הנגבי: רצית לדעת למה זה מתעכב.
יפעת קריב: אני חושבת שצריך לדון בזה פה בישיבה.
צחי הנגבי: התשובה בהירה.
יפעת קריב: אז תביאו לפה את זה לדיון.
צחי הנגבי: אנחנו אף פעם לא מביאים פה דברים לפני שהקואליציה הגיעה להסכמה.
איתן כבל: איזה ועדות מתווכחות ביניהן?
יריב לוין: עלייה וקליטה - - -
יפעת קריב: בין העלייה והקליטה לוועדת העבודה.
יריב לוין: היה ויכוח בין העלייה והקליטה, כספים והעבודה ורווחה - -
יצחק וקנין: חברת הכנסת קריב - - - אני אעזור לך בדילמה הגדולה - - -
יפעת קריב: אז אל תעזור לי – תעזור לניצולי השואה.
יריב לוין: ועדת הכספים הסכימה לוותר על העניין.
איתן כבל: חשבתי, שאולי חס וחלילה מישהו מהסיעה שלך מעכב את זה.
יצחק וקנין: היחידי שיכול להביא את זה לסדר היום זה רק היושב-ראש.
יצחק וקנין: הוא לא יביא את זה.
יפעת קריב: בסדר, אז שיהיה ברור - - -
יריב לוין: במקום שאין הסכמה, והסיבה "תהיה הסכמה" איננה נעוצה, כמו שהסברתי קודם, בעניינים שאנחנו אחראים להם אלא בוויכוח לגיטימי בין ראשי ועדות כמו שקורה, והדבר הזה ייפתר.
צחי הנגבי: רבותי, גנבו לי את הפטיש אז אני שמח שאתם נרגעתם בלי פטיש.
צחי הנגבי: אנחנו נעבור לסדר היום במובן הזה שנשמע את הנמקת הממשלה לבקשה.
צחי הנגבי: בבקשה תציגי את עצמך.
<דנה נויפלד: אני היועצת המשפטית של משרד התקשורת.
<דנה נויפלד: אני מציגה את הבקשה להקדים את הדיון בהצעה של חוק השידור הציבורי.
<דנה נויפלד: ההצעה הזאת היא הצעה שבאה בעקבות ועדה ציבורית שהגישה המלצותיה לשר התקשורת בנוגע לשידור הציבורי בישראל.
<דנה נויפלד: ההצעה הזאת תדרוש דיון רב בוועדה והכנסת קצר והעבודה מרובה ולכן אנחנו מבקשים כרגע להקדים את הדיון.
<דנה נויפלד: בנוסף, יש אינטרס ציבורי בזה שהדיון יתקיים במהירות האפשרית נוכח זה שכרגע יש ברשות השידור תקופת ביניים, תקופה של חוסר ודאות, שרק הדיון בחוק יאפשר את הוודאות הנדרשת להם.
<דנה נויפלד: לכן אנחנו מבקשים כרגע להקדים את הדיון בהצעה.
צחי הנגבי: יש התייחסויות?
רוברט אילטוב: מי בעד, מי נגד?
אברהם מיכאלי: לא הבנתי מה טובת הציבור בהקדמה?
<דנה נויפלד: כרגע יש גוף שמתנהל, שגובה אגרה מהציבור - - -
מיקי רוזנטל: אני ברשות דיבור.
אברהם מיכאלי: שאלתי שאלה.
איילת שקד: אני יכולה להגיד לכם גם: בגלל שהם יודעים שהם עומדים על סף פירוק, הכול שם קפוא, הם לא עושים שום דבר, אז יש היגיון בהקדמה הזו.
אברהם מיכאלי: תשאלי את איתן ממתי זה קפוא.
איתן כבל: קפוא – זה היה טוב.
צחי הנגבי: איתן, אתה רשום.
צחי הנגבי: עכשיו חבר הכנסת - - -
איילת שקד: תכף נצביע.
צחי הנגבי: מיקי רוזנטל ביקש, אנחנו לא יכולים למנוע ממנו.
צחי הנגבי: בבקשה, מיקי.
מיקי רוזנטל: אני קובל על זה שרומסים את הכנסת בלי שום היסוס.
מיקי רוזנטל: הדוח מונח לפני הממשלה כבר כחודשיים, דנה בו ואישרה אותו הממשלה לפני שלושה שבועות – סליחה אם אני לא מדייק בתאריכים – לא הייתה שום מניעה להניח אותו על שולחן הכנסת אם זה באמת כל-כך דחוף, גם אם אחר כך דרושים שינויים, ודרושים שינויים, החוק יעבור שינויים גם בוועדה.
מיקי רוזנטל: באמת, יש איזה כבוד מינימלי לכנסת.
מיקי רוזנטל: יש נהלים שמניחים חוקים, אלא אם מדובר באמת באיזה נושא קרדינלי.
מיקי רוזנטל: אני מבין את הדחיפות של הנושא, אבל דווקא בגלל הדחיפות, הממשלה לש יכולה לדרוס את הכנסת כל פעם שמתחשק לה.
צחי הנגבי: איתן, אתה רוצה לדבר?
איתן כבל: אני רוצה להצטרף לדברים של חבר הכנסת - - -
צחי הנגבי: תגן על הכנסת.
איתן כבל: אני כל הזמן משתדל להגן על הכנסת.
איתן כבל: אני אומר את זה בלי ציניות ולא בצחוק - - -
רוברט אילטוב: ואם הכנסת - - -
יפעת קריב: לא על הציבור ועל האנשים ועל - - -
איתן כבל: - - - בעיקר אחרי ששמעתי את הוויכוח שאת כל הזמן מעלה נקודות חשובות שאני שמח שהאופוזיציה לא שותפה להן לגבי אי תפקוד הקואליציה.
איתן כבל: אבל זה עניין אחר.
איתן כבל: בכל מקרה, מה שאני מנסה לומר: לשיטתי, למרות הדברים שאמר מיקי, כן צריך לייצר דחיפות – אני אומר לך את זה מיקי – להניח את זה על השולחן כי בניגוד למה שאמרה חברת הכנסת שקד, הלוואי והיה המצב שם קפוא.