GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסנת כהן-ליפשיץ: אני מבקשת להצטרף לדברים של חברת הכנסת רוזין בדבר דיון בוועדה משותפת.
<אסנת כהן-ליפשיץ: אני לא מתווכחת עם אדוני היושב-ראש לגבי הנסיבות ההיסטוריות שבהן הוקמה הוועדה.
<אסנת כהן-ליפשיץ: אבל אין ספק שלאורך השנים ועדת עובדים זרים צברה מומחיות ומקצועיות, ערכה עשרות דיונים בנושא הזה של מבקשי מקלט ובנקודות ההשקה בינם לבין מאגרי עבודה.
<אסנת כהן-ליפשיץ: אסור לנו לשכוח את ההקשר הרחב שבו החוק הזה הולך לדון.
<אסנת כהן-ליפשיץ: זאת הצעת חוק שבאה אחרי פסילה בהרכב מורחב של שופטים בבג"ץ.
<אסנת כהן-ליפשיץ: אנחנו סבורים שכאן זה בדיוק המקום לאחד כוחות לדון מכל הזוויות האפשריות, לתת את הדעת על כל הקשיים שמעלה הצעת החוק הזו.
<אסנת כהן-ליפשיץ: ולכן אנחנו מצטרפים לבקשה לדון בוועדה משותפת יחד עם עובדים זרים.
מיכל רוזין: מה זה מפריע ועדה משותפת?
מיכל רוזין: זה לא יגרום לכך שזה יעכב את זה או לא יקדם את זה.
צחי הנגבי: הוועדה שלך, כמו שום ועדה אחרת, לא יכולה לקבוע את סמכויותיה, עם כל הכבוד.
מיכל רוזין: לא, הן קבועות.
צחי הנגבי: הסמכויות נקבעות על-ידי ועדת הכנסת ועל-ידי המליאה שמאשרת הקמת ועדות.
צחי הנגבי: אנחנו נבדוק במבט לאחור האם לא חלה שם טעות, כי קיבלתי מכתב מחבר הכנסת שמעון אוחיון שמבקש דיון מיוחד בוועדה, וגם נעשה דיון מיוחד וכמובן נזמין אותך, כי הוועדה שלך, כפי שהוא טוען – אני לא יודע אם זה נכון או לא, אבל זה יתברר בדיון – הפכה כל כולה לוועדה שעוסקת בנושא הפליטים.
מיכל רוזין: זה לא נכון, ואולי כדאי שהוא יבקר בישיבות שלנו אז הוא ידע על מה אנחנו דנים.
צחי הנגבי: זה מה שהוא אמר שמציק לו, בעקבות הביקור שלו בישיבות.
צחי הנגבי: אבל זה נושא אחר שאנחנו נעסוק בו.
צחי הנגבי: לעניין הוועדה שתדון בחוק הזה, האם יש מישהו שרוצה להגן על הבקשה לוועדת הפנים?
יריב לוין: אני חושב שזה ברור.
דוד רותם: זו הרי ועדה שעסקה בחוק הזה.
יריב לוין: זו סמכותה של ועדת הפנים, שם זה צריך להיות.
דוד רותם: זה לא ועדה לעובדים זרים.
מיכל רוזין: אז למה אתם מגדירים אותם כמהגרי עבודה?
מיכל רוזין: אם הם מהגרי עבודה אז הם עובדים זרים פה.
יריב לוין: אני אסביר לחברת הכנסת רוזין את הברור מאליו בשני משפטים.
יריב לוין: החוק עוסק לא באופן העסקתם של אותם מסתננים בלתי חוקיים לארץ, אלא הוא עוסק באופן שבו מונעים את הסתננותם ומוציאים אותם ממרכזי הערים, ואחר כך מעבירים אותם חזרה לארצותיהם.
יריב לוין: זה עיסוק החוק, ולכן הוא בכלל לא במנדט שלכם.
יריב לוין: אלא הוא נמצא לחלוטין בתחומה של ועדת הפנים, ושם הוא צריך להיות נדון.
יריב לוין: כפי שהיה גם בעבר, ואין שום סיבה לשנות מהעניין הזה.
יריב לוין: מעולם הוא לא נדון.
יריב לוין: יותר מזה, ככלל זה נכון שאפשר להעביר חקיקה לוועדות המיוחדות.
יריב לוין: זה נעשה בדרך כלל בחוקים שיש לגביהם הסכמה רחבה.
יריב לוין: באחת הוועדות המיוחדות יש הרכב שאין לקואליציה אפילו רוב, מתוך ההבנה והידיעה שהחוקים בדרך כלל לא מגיעים למקומות האלה.
יריב לוין: לפעמים הצלחנו לגבש כאן הבנות על חקיקה שהיא חוצה מחנות והיא לא פוליטית, והעברנו לשם.
יריב לוין: בוודאי אי-אפשר לומר את זה על החוק הזה, ולכן גם מהנימוק הטכני הפרוצדוראלי הזה הוא בוודאי צריך להידון בוועדת הפנים.
מיכל רוזין: מדוע אתה מתנגד לוועדה משותפת?
צחי הנגבי: ההבחנה העניינית היא מאוד פשוטה.
צחי הנגבי: הרי אתמול היינו שעות בדיון ושמענו את החוק וקראנו את החוק.
צחי הנגבי: החוק לא עוסק בעניין שנוגע לעבודתם או העסקתם של האנשים.
מיכל רוזין: אתה לא קראת את סמכויות הוועדה שלי.
מיכל רוזין: סמכויות הוועדה שלי מתייחסות גם לכניסתם ויציאתם.
צחי הנגבי: מי בעד העברה לוועדת הפנים?
צחי הנגבי: על סדר יומנו בקשה לאישור ועדת הכנסת למיזוג הצעות חוק, לפי סעיף 84ד לתקנון הכנסת.
צחי הנגבי: בישיבת הכנסת מ-25 בנובמבר אושרו הצעות החוק הבאות:
צחי הנגבי: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 198), התשע"ד-2014 (מ/813), שאושרה בקריאה הראשונה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (חישוב מס לבני זוג העובדים יחד), התשע"ג-2013 (פ/827/19), שאושרה בדיון מוקדם; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (חישוב מס לבני זוג העובדים יחד), התשע"ג-2013 (פ/1066/19), שאושרה בדיון מוקדם.
צחי הנגבי: אני קורא את מכתבו של יו"ר ועדת הכספים: כיוון ששלוש הצעות החוק האלה עניינן חישוב מס הכנסה לבני זוג העובדים יחד, ועדת הכספים של הכנסת החליטה היום למזג אותן ולהביאן כהצעת חוק אחת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
צחי הנגבי: החלטה זו, על-פי תקנון הכנסת, טעונה אישור ועדת הכנסת.
צחי הנגבי: אודה לך אם תעמיד בקשה זו על סדר יומה של ועדת הכנסת בהקדם האפשרי.
צחי הנגבי: האם יש התנגדויות?
צחי הנגבי: נמנעים – אין הבקשה אושרה.
צחי הנגבי: המיזוג אושר.
צחי הנגבי: על סדר-יומנו שני נושאים.
צחי הנגבי: הנושא הראשון הוא קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק.
צחי הנגבי: ההצעה הראשונה היא הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – הוספת סמכות בנושא דתו של המאומץ), של חברת הכנסת עדי קול.
צחי הנגבי: בעניין זה ההמלצה של הלשכה המשפטית והבקשה של עדי קול, ולמעשה ההיגיון, זה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
צחי הנגבי: גם יו"ר ועדת החוקה כמובן מבקש להעביר אליו.
צחי הנגבי: נציגת משרד המשפטים, בבקשה.
<מיכל לאב-שוורץ: בוקר טוב.
<מיכל לאב-שוורץ: משרד המשפטים מבקש שתהיה ועדה משותפת של ועדת החוקה והוועדה לזכויות הילד.
<מיכל לאב-שוורץ: אנחנו חושבים שחוק אימוץ ילדים, מהותו היא ההגנה על זכויות הילד, שמירה על זכויות הילד.
<מיכל לאב-שוורץ: אך טבעי שהוועדה לזכויות הילד תהיה שותפה להליך.
צחי הנגבי: יש תקדימים.
צחי הנגבי: הם מתחילים היום.
פנינה תמנו: למה לא לוועדה לזכויות הילד?
יריב לוין: כי אנחנו לא עושים ועדה משותפת לכל דבר.
יריב לוין: בוועדה לזכויות הילד אין רוב לקואליציה.
פנינה תמנו: אז אפשר לעשות ועדה משותפת.
צחי הנגבי: גם הבקשה של המציעה, גם הבקשה של היו"ר, גם הבקשה של הקואליציה וגם הבקשה של הלשכה המשפטית – כולן מתאחדות.
צחי הנגבי: אז טבעי שאנחנו נאמץ את הבקשה הזאת.
פנינה תמנו: בכל זאת אני רוצה לדעת מדוע אי-אפשר שזאת תהיה ועדה משותפת עם הוועדה לזכויות הילד, כמי שחברה שם.
דוד רותם: מה פתאום ועדות משותפות?
דוד רותם: על כל דבר אנחנו נקים ועדה משותפת?
יריב לוין: אנחנו מקימים ועדות משותפות במקרים חריגים, לא כדרך כלל.
צחי הנגבי: הכלל הוא להעביר לוועדה שעוסקת בנושא.
אורי מקלב: אני לא כל כך ותיק בוועדה הזאת, אבל אני שואל, האם היה תקדים שמשרד המשפטים מבקש להקים ועדה משותפת?
יריב לוין: זה מאוד מוזר, אבל בסדר.
אורי מקלב: לאחרונה, ייתכן שאתם רואים הרבה ערוץ 99, ואז אתם רואים שהרבה חברי כנסת על כל חוק מבקשים עוד ועדה, ולכן אתם גם נדבקתם בעניין הזה.
אורי מקלב: חשבתם שאולי זה היום הטרנד, לבקש עוד ועדה.
אורי מקלב: ממתי משרד המשפטים מבקש ועדה משותפת?
<מיכל לאב-שוורץ: אנחנו לא מתערבים בעבודת הוועדה.
אורי מקלב: מי ביקש את זה במשרד המשפטים?
אורי מקלב: האם זו יוזמה אישית של מישהו?
צחי הנגבי: אני מבקש לא להפוך את זה כרגע להתנצחות עם משרד המשפטים.
צחי הנגבי: משרד המשפטים הביע עמדה מקצועית.
צחי הנגבי: זה לא עניין פרטי של המציעה.
צחי הנגבי: הם לא מבקשים, הם הביעו עמדה.
צחי הנגבי: הוועדה היא סוברנית לקבל החלטה.
צחי הנגבי: אם אתם שואלים האם יש תקדימים, זה חריג מאוד שהממשלה מציעה לכנסת איזה סוג של ועדה תדון בחוק.
צחי הנגבי: אבל זה לא דבר שהוא כשלעצמו מייצר סיבה לפליאה מיוחדת.
צחי הנגבי: בכל מקרה אני מעלה להצבעה את הנושא.
צחי הנגבי: מי בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט?
צחי הנגבי: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.
צחי הנגבי: <קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון - עידוד ייצוג הולם לנשים), התשע"ג-2013>
צחי הנגבי: אנחנו צריכים לקבוע לאיזו ועדה נעביר את הצעת החוק של חברת הכנסת יפעת קריב לעניין תיקון ייצוג לנשים ברשימות מועמדים, הצעת חוק הרשויות המקומיות.
צחי הנגבי: בעניין הזה יש גם הצעה של חברת הכנסת חנין זועבי.
צחי הנגבי: יושב-ראש הקואליציה, אני מבין שסוכם שהנושא יועלה לוועדה למעמד האישה.
צחי הנגבי: האם יש הצעות נוספות?
צחי הנגבי: אם כך, נצביע על ההצעה להעביר את שתי הצעות החוק לוועדה למעמד האישה.
צחי הנגבי: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה לקידום מעמד האישה נתקבלה.
צחי הנגבי: זה יעבור לוועדה למעמד האישה.
צחי הנגבי: אנחנו צריכים לקבוע ועדה שתדון בהצעות לסדר-היום.
צחי הנגבי: אחת מהן היא הצעת חבר הכנסת שמעון אוחיון בנושא: הזכייה בפרס נובל ובריחת המוחות מישראל.
צחי הנגבי: שמעון אוחיון נמצא אתנו.
אברהם מיכאלי: זו גם הצעה שלי.
צחי הנגבי: יש הצעות להעביר את הנושא לוועדת המדע והטכנולוגיה.
צחי הנגבי: אין הצעות למקום אחר.
צחי הנגבי: מי בעד להעביר לוועדת המדע והטכנולוגיה?
צחי הנגבי: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.
צחי הנגבי: הצעה נוספת לסדר-היום היא זו שהוגשה על-ידי חברי הכנסת מוטי יוגב ויריב ועניינה רצח החייל תומר חזן תוכנן מתוך הכלא – בדק בית והשלכות מחייבות.
איילת שקד: בעקבות עסקת שליט.
מרדכי יוגב: ועדת הפנים.
צחי הנגבי: ועדת הפנים היא המקום הטבעי.
צחי הנגבי: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.
צחי הנגבי: עברה לוועדת הפנים.
צחי הנגבי: הצעה לסדר-היום של שולי מועלם-רפאלי וקבוצת חברי כנסת, שעניינה הצטברות עודפים תקציביים והצורך לפקח על אופן חלוקתם.
צחי הנגבי: באופן טבעי, ועדת הכספים.
אורי מקלב: לא ועדת הכנסת?
צחי הנגבי: זה לא כספים ייחודיים.
צחי הנגבי: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.
צחי הנגבי: זה עבר לוועדת הכספים.
צחי הנגבי: שבוע טוב לכולם.
צחי הנגבי: יש לנו שלושה סעיפים בסדר-היום.
צחי הנגבי: הסעיף השלישי, בעניין בקשת יו"ר הכנסת לאפשר לנשיא צרפת לשאת דברים במליאה בשפתו, יוצג על-ידי מזכירת הכנסת כשהיא תגיע.
צחי הנגבי: מיד נתחיל בסעיף הראשון בו נתמקד במהלך הישיבה, אבל נפתח בסעיף ב' שהוא יותר פשוט: קביעת ועדה משותפת לדיון בהצעות החוק הבאות.
צחי הנגבי: ראשית, אני מעלה את הצעת חוק קידום התחרות בענף המזון.
<אתי בן-יוסף: לא כולן ביחד?
צחי הנגבי: אחת-אחת.
צחי הנגבי: יש שלוש הצעות:
צחי הנגבי: הצעת חוק קידום התחרות בענף המזון; הצעת חוק פרסום מחירי מוצרים ברשתות שיווק; הצעת חוק הקמת מאגר מידע לעניין מחירי מוצרים ברשתות שיווק.
צחי הנגבי: אנחנו מציעים להקים ועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים, וההצעה היא כדלקמן: מטעם חברי ועדת הכלכלה – אבישי ברוורמן שגם יכהן כיו"ר הוועדה, איילת שקד, יעקב אשר, מיכל רוזין, רונן הופמן וחנא סוייד; מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט - - -
אורי מקלב: חוקה או כספים?
אורי מקלב: אמרת: כספים וכלכלה.
יריב לוין: אורי צודק.
<אתי בן-יוסף: פה הטעות שלי.
צחי הנגבי: זו לא ועדת חוקה אלא ועדת כספים.
<אתי בן-יוסף: כן.
<אתי בן-יוסף: כתבנו כאן "כספים", וזו טעות שלי.
צחי הנגבי: אנחנו סולחים לך.
צחי הנגבי: מטעם ועדת הכספים: עפר שלח, גילה גמליאל, רובי ריבלין, רוברט אילטוב, אלעזר שטרן ואיציק כהן.
אורי מקלב: סך-הכל עשרה או סך-הכל אחד-עשר?
צחי הנגבי: 12.
צחי הנגבי: בראש הוועדה אבישי ברוורמן.
צחי הנגבי: זה עבר ברוב מוחץ של שניים נגד אחד.
צחי הנגבי: הרמת יד ב"נגד".
אורי מקלב: לא מספיקים להצביע.
אברהם מיכאלי: עד שסוף-סוף מצביעים עם הקואליציה, אתה לא סופר?
צחי הנגבי: אתה רואה.
אברהם מיכאלי: אחר כך יריב לוין יגיד שאנחנו נגדו כל הזמן.
צחי הנגבי: לא שיניתי.
צחי הנגבי: לפרוטוקול: שלושה הצביעו בעד, ואף אחד לא הצביע נגד.
צחי הנגבי: ירדנה, הגעת ממש בשנייה הראויה.
צחי הנגבי: אנא הציגי את בקשת יו"ר הכנסת.
ירדנה מלר-הורוביץ: סליחה על האיחור.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו הפנינו מכתב, על דעתו ולבקשתו של יושב-ראש הכנסת, כדי שוועדת הכנסת תאשר.
ירדנה מלר-הורוביץ: קיום הישיבה המיוחדת – נשיא צרפת יגיע לכנסת, וסעיף 22 בתקנון מאפשר לו לדבר - - -
אורי מקלב: מתי זה?
אורי מקלב: ב-18 לחודש?
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא יגיע ב-18 לחודש.
ירדנה מלר-הורוביץ: הישיבה היא בסביבות 17:45 ואולי תגלוש ל-18:00.
ירדנה מלר-הורוביץ: לוח-הזמנים מאד קצר ומאד לחוץ.
אורי מקלב: איזה יום זה בשבוע?
ירדנה מלר-הורוביץ: יום שני.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו נפתח כרגיל עם הצעות אי-אמון או שאנחנו נמצא איזו שהיא דרך לתחום את הצעות האי-אמון כדי לסיים את הסעיף זה לפני הישיבה המיוחדת.
ירדנה מלר-הורוביץ: תידרש, כמובן, הסכמה ושיתוף פעולה של הסיעות השונות.
ירדנה מלר-הורוביץ: זו הבקשה שלנו: שאנחנו נוכל לקיים את הישיבה המיוחדת.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא ינאם בשפתו ויהיה תרגום סימולטני.
ירדנה מלר-הורוביץ: יושב-ראש הכנסת ידבר, ראש הממשלה ידבר, ראשת האופוזיציה תדבר והנשיא יסיים.
ירדנה מלר-הורוביץ: לאחר מכן הם ייצאו מכאן לארוחת ערב בבית הנשיא, אבל זה כבר לא לענייננו.
אברהם מיכאלי: זה לא הקטע של הח"כים.
אברהם מיכאלי: הח"כים – אסור להזמין אותם לשם.
צחי הנגבי: אני מניח שאין לנו מתנגדים.
אברהם מיכאלי: יש גם תקדימים.
אברהם מיכאלי: אנחנו תמיד אומרים: יש תקדימים – אנחנו מאשרים.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו גם תיקנו את התקנון.
ירדנה מלר-הורוביץ: ציינו גם בתקנון מי רשאי לדבר במליאה.
אברהם מיכאלי: גרמנית אישרנו, אז זה בסדר.
צחי הנגבי: בקשת יושב-ראש הכנסת התקבלה.
צחי הנגבי: אנחנו עוברים להצעות לתיקון תקנון הכנסת.
צחי הנגבי: כמדומני, יש 16 סעיפים שאותם מבקשים לתקן.
צחי הנגבי: למעשה, זה קובץ תיקונים, שחלקם עוד מתקופת הכנסת הקודמת, שהצטברו בעקבות סדרת דיונים בלשכה המשפטית של הכנסת.
צחי הנגבי: אנחנו נדון בהם, ונקווה לסיים אותם.
צחי הנגבי: כרגע לפחות לא נראה שיש בהם משהו שהוא קריטי, דרמטי או שנוי במחלוקת, אבל כמובן שנעבור אחד-אחד.
צחי הנגבי: הטכניקה תהיה שארבל תציג סעיף, ואם יש כמה סעיפים שקשורים אחד לשני נציג את כולם, ונשמע הערות.
<ארבל אסטרחן: כמו שאמר יו"ר הוועדה, מדובר באמת בסדרת תיקונים שאין ביניהם קשר אלא אלה דברים שנאספו במשך הזמן.
<ארבל אסטרחן: על רוב הדברים כבר חשבנו בכנסת הקודמת, אבל אז היא סיימה את כהונתה והוועדה לא הספיקה לדון ולתקן אותם, והם מובאים כעת.
<ארבל אסטרחן: אין פה איזה שהם דברים שהם מאד דרמטיים מהפכניים.
<ארבל אסטרחן: חלק מהדברים הם ממש טכניים וקטנים.
<ארבל אסטרחן: אסביר לגבי כל דבר על מה מדובר.
<ארבל אסטרחן: אני רק אציין שכל התיקונים האלה גם על דעתו של יו"ר הכנסת.
<ארבל אסטרחן: הסדר הוא לפי סדר הסעיפים שמתקנים, זאת אומרת זה לא איזה שהוא סדר חשוב במיוחד.
<ארבל אסטרחן: הסעיף הראשון מתקן את סעיף 6 לתקנון שמדבר על יו"ר הכנסת.
<ארבל אסטרחן: היום, קובע סעיף 6(ה) ש"יושב-ראש הכנסת לא יהיה חבר בוועדה מוועדת הכנסת, פרט לוועדת הפירושים, ואולם רשאי להשתתף בדיוני כל אחת מוועדות הכנסת".
<ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת כבר התעוררה השאלה מה זה אומר "בדיוני כל אחת מוועדות הכנסת".
<ארבל אסטרחן: האם זה כולל גם ישיבות שהן חסויות וסגורות בפני כלל חברי הכנסת, כי הרי כל ישיבה היא פתוחה וכל חבר-כנסת יכול להשתתף?
<ארבל אסטרחן: לכן, מוצע כאן להבהיר שהיו"ר יכול להשתתף בכל ישיבה, "לרבות ועדות משנה או ועדות משותפות, אף אם הפרוטוקול שלהן חסוי".
<קריאה: הגיוני.
צחי הנגבי: זה להבהיר דבר שמקובל.
<ארבל אסטרחן: זה לא היה ברור.
אברהם מיכאלי: אם יושב-ראש כנסת לא ישתתף שם, מי כן ישתתף?
<ארבל אסטרחן: חברי הוועדה.
אברהם מיכאלי: מי העלה את הקושיה?
<ארבל אסטרחן: זה התעורר בכנסת הקודמת.
<ארבל אסטרחן: אגב, אני רוצה רק להבהיר שזו הרחבה די רחבה.
<ארבל אסטרחן: למשל יש היום – אמנם אין הרבה ועדות כאלה – מה שקוראים: ועדת השניים, שזה יו"ר ועדת חוץ וביטחון ויו"ר ועדת ביקורת.
<ארבל אסטרחן: מדובר פה על כל ועדה שיו"ר הכנסת יוכל להשתתף.
<ארבל אסטרחן: זה התיקון הראשון.
צחי הנגבי: לפני שנתקדם, אנחנו נצביע על כל סעיף.
צחי הנגבי: אם יש הערות לסעיף הזה - - -
אורי מקלב: חבר הכנסת מיכאלי, אני דווקא כן רוצה לומר שמבחינתי זה לא מובן מאליו.
אברהם מיכאלי: לא מובן?
אורי מקלב: צריך לאשר את זה, אבל זה בכלל לא מובן מאליו.
אורי מקלב: יושב-ראש כנסת שנבחר, אני לא חושב שדווקא כשבוחרים בו לוקחים בחשבון את הכישורים שלו להשתתף גם בוועדה החסויה, ועדת המשנה, של חוץ וביטחון.
אורי מקלב: אני לא חושב שזה מה שעומד לנגד עיניהם של מי שבחרו.
אברהם מיכאלי: הוא משתתף.
אברהם מיכאלי: הוא יושב-ראש כנסת.
אורי מקלב: דווקא בדברים האלה פחות חשובה ההצבעה ויותר חשובה ההשתתפות.
אברהם מיכאלי: אני במחילה חושב שמי שהעלה את הקושיה יש לו חשיבה מעוותת.
צחי הנגבי: הנקודה היא מאד נכונה, אבל אני יכול רק להעיר מניסיוני: הרי הסעיף הזה קיים מזה עידן ועידנים.
צחי הנגבי: הוא לא הובהר, אבל כתוב שהיושב-ראש יכול להשתתף בכל אחת מישיבות הוועדות, וזו הפרשנות – שזה לרבות ועדת משנה.
צחי הנגבי: אבל בחמש השנים שאני כיהנתי כיו"ר ועדת החוץ והביטחון, למרות שהסעיף הזה קיים לא בא יו"ר הכנסת והצטרף לישיבות ועדות המשנה.
צחי הנגבי: אבל, זה מאפשר במקרים מיוחדים כשהוא ימצא לנכון אם יש איזה נושא דרמטי.
אורי מקלב: אני אומר לחבריי, שאני בהחלט תומך בדבר הזה.
אורי מקלב: יכולה להיות סיטואציה שייבחר יושב-ראש הכנסת כזה אחד שאם זה לא היה יושב-ראש הכנסת לא היו נותנים לו להשתתף בוועדות חסויות.
אורי מקלב: יכול להיות דבר כזה.
צחי הנגבי: אז נשנה את הסעיף, במקרה שזה יקרה.
צחי הנגבי: זה אפשרי.
<ארבל אסטרחן: זה נכון.
<ארבל אסטרחן: זה לא בהכרח חלק - - - להיות שותף לישיבות חסויות.
אורי מקלב: לכן להגיד שזה מובן מאליו ולהגיד שזה כל כך ברור – אני אומר שזה בסך הכל...
אורי מקלב: אני מצביע בעד זה.
צחי הנגבי: לא הווא אמינא.
<ארבל אסטרחן: אגב, זו לא בקשה של היו"ר הנוכחי.
<ארבל אסטרחן: זה עוד קודם.
צחי הנגבי: זה נועד לתקופת כהונתו העתידית של אברהם מיכאלי כיו"ר הכנסת.
אורי מקלב: אם זה זה, אז אין בעיות.
צחי הנגבי: אם אין מתנגדים, הסעיף אושר.
צחי הנגבי: נעבור לסעיף הבא.
<ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא תיקון לסעיף 8 שעוסק בסיעות הכנסת ושמות הסיעות.
<ארבל אסטרחן: היום, קובע הסעיף שכל סיעה מקבלת את הכינוי של רשימת המועמדים שהוגשה ושממנה קמה הסיעה.
<ארבל אסטרחן: הסעיף קובע מה קורה במקרה של התפלגות סיעה.
<ארבל אסטרחן: כאשר סיעה מתפלגת – כמו שאנחנו יודעים, שליש מסיעה יכול להתפלג – קובע התקנון ש"הסיעה החדשה, שבה רוב חברי הסיעה שהתפלגה, רשאית להמשיך לשאת את שם הסיעה".
<ארבל אסטרחן: זאת אומרת, איפה שהרוב יכולים להמשיך לשאת את השם.
<ארבל אסטרחן: העניין הוא שיכול להיות מצב שרוב מסיעה מתפלג ועכשיו מקים לעצמו מפלגה חדשה.
<ארבל אסטרחן: אני לא אתן דוגמא מהכנסת הנוכחית, אלא נלך אחורה ונגיד: כשקדימה התפלגה מהליכוד, באותו מקרה לא היה רוב אלא שליש.
<ארבל אסטרחן: אבל נניח שהרוב היה מתפלג, התפלג חלק מהליכוד.
<ארבל אסטרחן: אם, נניח, זה היה רוב, הם היו יכולים להמשיך להיקרא "סיעת הליכוד" למרות שהם היו צריכים להקים מפלגה חדשה, בעוד שהסיעה שנשארה, שממשיכה לייצג את מפלגת הליכוד עלול להיות שלפי זה היא הייתה צריכה למצוא שם חדש.
<ארבל אסטרחן: לכן, מה שמוצע להבהיר כאת הוא שבכל מקרה של התפלגות ועדת הכנסת צריכה לאשר את שמות הסיעות החדשות, וזה כתוב גם היום.
<ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף ש"וועדת הכנסת לא תאשר לסיעה שם העלול להטעות או לפגוע בתקנת הציבור או ברגשותיו או שם הזהה, או שם הדומה עד כדי להטעות, לשם של סיעה אחרת או של מפלגה שמיוצגת בכנסת על-ידי סיעה אחרת, לרבות המפלגה שהחלק שהתפלג נמנה ערב הפילוג עם הסיעה שייצגה אותה".
<ארבל אסטרחן: זה ניסוח אולי טיפה מסורבל לומר שכאשר חלק מתפלג מסיעה, הוא יצטרך למצוא שם חדש.
<ארבל אסטרחן: אם הוא הרוב, יש לו זכות להמשיך לשאת את שם הסיעה הקודמת, אבל ועדת הכנסת לא תאשר שם שיכול להטעות או שהוא שם של מפלגה אחרת שמיוצגת על-ידי סיעה אחרת בכנסת.
<ארבל אסטרחן: בדוגמא שנתתי:
<ארבל אסטרחן: אם רוב מהליכוד היה מתפלג ויוצר סיעה חדשה שמייצגת את מפלגת "קדימה", הסיעה לא יכולה להיקרא "הליכוד" כי מפלגת הליכוד מיוצגת על-ידי סיעה שלא התפלגה על-ידי החלק שנשאר מפלגת הליכוד.
צחי הנגבי: אז איך מפלגים מפלגה?
<ארבל אסטרחן: מפלגה מיוצגת על-ידי הסיעה.
<ארבל אסטרחן: ההתפלגות היום בכנסת היא רק על-ידי סיעה, זאת אומרת חלק מסיעה יכול לעזוב ולהגיד: אני עכשיו מקים מפלגה חדשה ומייצג מפלגה חדשה.
צחי הנגבי: אם רוב חברי מפלגה רוצים להתפלג – אני שואל לא בנסיבות אלא פשוט כדי שנבין.
צחי הנגבי: ברור מה לא, והשאלה היא מה כן.
אורי מקלב: תדבר על מפלגת העבודה, ויהיה יותר קל.
אורי מקלב: הוא מביא דוגמא מהליכוד, והוא יביא דוגמא מהעבודה.
<ארבל אסטרחן: אני יכולה לתת דוגמא: "עם אחד" הייתה מיוצגת בכנסת, ושניים מחבריה רצו להצטרף לסיעת העבודה, ואחד מהם היה גם עמיר פרץ שהתמודד על ראשות העבודה אז, וכך הם עשו.
<ארבל אסטרחן: אחד מתוך הסיעה, שלא רצה לעשות את זה, שהיא אז דוד טל, התפלג.
<ארבל אסטרחן: אבל חברים בסיעה לא יכולים להגיד "אנחנו לא רואים את עצמנו יותר כחלק ממפלגה".
<ארבל אסטרחן: במקרה כזה, עלולים להכריע עליהם כפורשים.
<ארבל אסטרחן: ההתפלגות היא תמיד רק של סיעה בכנסת.
צחי הנגבי: זאת אומרת, את לא מכירה ובחוק המפלגות אין טכניקה של התפלגות מפלגה שלא באמצעות הסיעה.
צחי הנגבי: למשל: מרכז מפלגה מסוים – חלק ממנו, שהוא אפילו הרוב, רוצה להתפלג מטעמים כאלה ואחרים מהמפלגה, אבל מכיון שהוא הרוב הוא רוצה לשמור לעצמו - - -
<ארבל אסטרחן: זה לא עניין של שם הסיעות בכנסת.
<ארבל אסטרחן: זה לא עניין לכנסת.
<ארבל אסטרחן: זה משהו חיצוני.
אברהם מיכאלי: בכנסת לא מכירים את המושג של "מפלגה" כגוף עצמאי.
<ארבל אסטרחן: אנחנו לא עובדים מול מפלגות.
אברהם מיכאלי: זה כמו יושב-ראש מפלגה, שהוא תמיד הבכיר במפלגה, ובכנסת לא מכירים בו כיושב-ראש מפלגה.
רוברט אילטוב: אבל אם חברי מרכז של מפלגה מסוימת רוצים להתפלג מהמפלגה, הם יכולים.
צחי הנגבי: השאלה היא מה קורה כשהם הרוב.
צחי הנגבי: הם רוצים לשמור על שם המפלגה.
צחי הנגבי: על זה מדובר.
מאיר שטרית: זה רשם המפלגות, וזה לא הכנסת.
<ארבל אסטרחן: פה אני אולי רוצה להעיר משהו שגם נמצא פה בהערה.
מאיר שטרית: אם ברשם המפלגות יש להם רוב ממקימי המפלגה, הם יכולים להחליף את השם.
מאיר שטרית: הייתה התפלגות של שרון.
צחי הנגבי: השאלה האם רשם המפלגות לא יאמר למשל: רבותי, אנחנו לא מקבלים את החלטת רוב חברי מרכז הליכוד לפרוש ולהקים את מפלגת הליכוד כי יש לכם 120,000 מתפקדים.
צחי הנגבי: תביאו רוב מהמתפקדים, כי המפלגה שייכת למתפקדים.
מאיר שטרית: לא, הוא לא יכול.
מאיר שטרית: על-פי חוק המפלגות, ברגע שמי שקובע את שם המפלגה זה הרשומים – מה שנקרא: מייסדי המפלגה.
מאיר שטרית: למשל: כשעשינו את ההתפלגות של שרון, אני הגשתי אז לוועדת הכנסת הצעה לקרוא למפלגה החדשה "אחריות לאומית".
צחי הנגבי: אבל אז הייתם רק שליש – 14.
צחי הנגבי: מה קורה אם מתוך 38 הייתם 20?
צחי הנגבי: האם הייתם יכולים לבוא לרשם המפלגות ולומר אנחנו רוצים את השם "הליכוד"?
מאיר שטרית: לא, לא יכולים.
צחי הנגבי: למה?
מאיר שטרית: יכולים ראשי המפלגות לעשות את זה – רק מי שחתום ברשם המפלגות על המפלגה.
<ארבל אסטרחן: אני גם אגיד למה, ולא אמרתי את זה קודם.
<ארבל אסטרחן: הסעיף הזה דומה לסעיף שקיים בחוק המפלגות, והוא אומר: "8.
<ארבל אסטרחן: (א) לא תירשם מפלגה בשם העלול להטעות או בשם העלול לפגוע בתקנת הציבור או ברגשותיו.
<ארבל אסטרחן: (ב) ...
<ארבל אסטרחן: לא תירשם מפלגה בשם הזהה, או בשם הדומה עד כדי להטעות, לשם של אחד מאלה: (1) מפלגה רשומה או שהייתה רשומה;" – ולכן לא היו מאפשרים לחלק לעזוב ולהיקרא באותו- - -
צחי הנגבי: גם אם החלק הוא רוב.
צחי הנגבי: אז למה נדרשת התוספת?
<ארבל אסטרחן: כי אנחנו מדברים עכשיו על שם של סיעה, וזה בעצם מתאים.
<ארבל אסטרחן: לקחתי את אותם מינוחים שקיימים בחוק המפלגות ואמרתי: אותו דבר.
<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת לא תאשר שם של סיעה.
<אתי בן-יוסף: התאמתְ.
מאיר שטרית: אבל, ארבל, מותר לחלק מהליכוד להתפצל ולקרוא לעצמם "חירות"?
רוברט אילטוב: כן, למה לא?
צחי הנגבי: זה כבר קרה.
צחי הנגבי: בני בגין ומיכאל קליינר הקימו את "חירות".
<ארבל אסטרחן: במקרה הזה, ועדת הכנסת תצטרך לראות אם השם מטעה או דומה לשם של מפלגה שמיוצגת בכנסת.
<ארבל אסטרחן: ברגע שזו לא מפלגה אחרת שמיוצגת על-ידי סיעה בכנסת, יכול להיות שוועדת הכנסת תאשר את זה.
מאיר שטרית: עוד שאלה – לפי התיקון שאת מציעה לסעיף הזה, האם רוב המפלגה, רוב הסיעה שמתפצל, יכול להחליט שהוא שומר את השם "הליכוד"?
מאיר שטרית: הוא יכול, נכון?
<ארבל אסטרחן: את זה התיקון בא למנוע.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה התיקון.
אברהם מיכאלי: זה מה שכתוב פה – שהרוב כן לוקח את השם.
<ארבל אסטרחן: היום כתוב שהרוב לוקח את השם.
מאיר שטרית: כשהרוב מתפצל --
מאיר שטרית: --הרוב יכול לקרוא לעצמו "ליכוד".
מאיר שטרית: למרות שמפלגת הליכוד היא אחרת.
יריב לוין: זה בא למנוע.
<ארבל אסטרחן: מה שאתה אומר אפשרי כיום, והתיקון בא למנוע את זה.
<ארבל אסטרחן: התיקון בא למנוע בדיוק את מה שעכשיו שאלת.
מאיר שטרית: מה שהתיקון בא לעשות זה להגיד שאם יש רוב של חברי המפלגה, חברי הסיעה, שמתפצלים מהמפלגה, הם לא יכולים לקרוא לסיעה שלהם בשם - - -
<ארבל אסטרחן: נכון, כי יש סיעה אחרת --
מאיר שטרית: יש מפלגה אחרת.
<ארבל אסטרחן: --שמייצגת מפלגה עם השם הזה.
יריב לוין: אלא אם הם מבצעים במקביל ברשם החברות את אותו מהלך ולוקחים את זה.
יריב לוין: אבל, בדרך-כלל, כשאתה מתפלג, אתה רוצה להיפטר מהמוסדות של המפלגה ולא לקחת אותם אתך.
מאיר שטרית: יש כאלה שדווקא רוצים לקחת.
צחי הנגבי: הרוב לא יכול להתפלג מעצמו.
צחי הנגבי: אם יש לו רוב, אז הוא רוב.
<ארבל אסטרחן: רוב יכול להתפצל.
צחי הנגבי: אני אומר שמבחינה מעשית זה לא - - -
מאיר שטרית: הוא לא יכול לקחת את השם.
אורי מקלב: ארבל, לגבי מה שאת אומרת, ניקח דוגמא שאולי יכולה להיות מציאותית: השניים של קדימה יעברו למפלגה אחרת.
<ארבל אסטרחן: הסיעה שלהם תתמזג עם סיעה אחרת?
אורי מקלב: לא נשאר שום דבר, וזה לא שנשאר רוב ומיעוט.
אורי מקלב: לא נשאר שום דבר מהסיעה, כששניים עוברים.
אורי מקלב: אבל המפלגה – אף אחד לא משנה שם.
אורי מקלב: האם שם הם יכולים לקחת כסיעה?
אורי מקלב: הם לא פוגעים בפלג.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על רוב ומיעוט, אבל מה קורה כשכל הסיעה עושה את זה?
<ארבל אסטרחן: תתאר לי את הסיטואציה: סיעת קדימה מתמזגת עם סיעה אחרת.
אורי מקלב: סיעת קדימה עוברת כל כולה למפלגת העבודה והיא רוצה להתמזג בשם: קדימה-עבודה.
<ארבל אסטרחן: אין בעיה.
אורי מקלב: זה על אף שבמפלגה "קדימה" נשארת.
<ארבל אסטרחן: "קדימה" נשארת, והיא ממשיכה להיות - - -
אורי מקלב: היא נשארת במפלגה, והיא נשארת ברשם המפלגות.
צחי הנגבי: אם היא רוצה.
צחי הנגבי: היא יכולה לבטל את קיומה.
אורי מקלב: אם היא רוצה.
אורי מקלב: אין להם שליטה היום.
ירדנה מלר-הורוביץ: כן, אבל זה היה בהסכם בליכוד: חירות, ליברלים, לעם.
ירדנה מלר-הורוביץ: לכל מפלגה היה - - -
צחי הנגבי: היו הרבה מפלגות שהתמזגו במפלגה אחרת והפסיקו להיות.
ירדנה מלר-הורוביץ: בטח, התמזגות.
ירדנה מלר-הורוביץ: אחר היה הליכוד.
אורי מקלב: אני שואל: המפלגת "קדימה" תישאר מפלגת "קדימה" שאולי תחשוב לרוץ בקדנציה הבאה?
אורי מקלב: אבל אלה של הסיעה היום לוקחים אתם את השם.
<ארבל אסטרחן: את שם הסיעה בלבד.
אורי מקלב: את שם הסיעה.
צחי הנגבי: בהזדמנות הזאת, אני רוצה לברך את תלמידי י"ב בבית-הספר המקיף למדעים ולאמנויות בחדרה.
צחי הנגבי: אתם שותפים לדיון שעוסק בתיקון תקנון הכנסת.
צחי הנגבי: למעשה, תקנון הכנסת התנ"ך של הכנסת, על פיו פועלת הכנסת.
צחי הנגבי: להבדיל.
צחי הנגבי: לעתים, אנחנו משנים את התקנון או מעלים כמו היום הצעות לשינוי התקנון, כדי לשפר אותו על סמך דברים שאירעו בעבר.
מאיר שטרית: למה זה בא עכשיו?
<רונית חייקין-יעקבי: בדיוק.
<ארבל אסטרחן: הסברתי בהתחלה שזה תיקון שהתחיל כבר בכנסת הקודמת, ופשוט הכנסת התפזרה ולא הספקנו.
צחי הנגבי: יש פה הרבה תיקונים שהיו על השולחן.
צחי הנגבי: היו בחירות, ולא הספקנו.
צחי הנגבי: אנחנו עכשיו משלימים את החסר.
צחי הנגבי: לעניין זה, התייחסויות נוספות.
אברהם מיכאלי: נניח שוועדת הכנסת לא מאשרת את השם לקבוצה שמתפלגת.
אברהם מיכאלי: מי הגורם המכריע בסוף?
<ארבל אסטרחן: היא צריכה למצוא שם אחר.
<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת – תיתן לה שם.
<ארבל אסטרחן: אז יאמרו לה: "את השם הזה לא אישרו לכם.
<ארבל אסטרחן: תביאו שם אחר".
אברהם מיכאלי: אז אין תחנת ערעור על ועדת כנסת.
צחי הנגבי: יש.
צחי הנגבי: בית-המשפט.
<ארבל אסטרחן: אם יגידו שההחלטה שלה לא סבירה, אבל - - -
אברהם מיכאלי: זה לא מקובל.
אורי מקלב: אנחנו לא מוכנים להגיד שיש דבר כזה.