GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ארבל אסטרחן: עד היום היינו צריכים לעשות פה קצת התאמות, כי דחופה אי-אפשר היה של שניים מאותה סיעה, אז אם הפכו מהיר לדחופה היינו צריכים להתמודד עם השאלה מה קורה עם מצב ששניים מאותה סיעה.
<ארבל אסטרחן: לעומת זאת, אם הפכו דחופה למהיר, לא הייתה בעיה והיו יכולים להיות שניים מסיעה.
<ארבל אסטרחן: היות ואנחנו לא רוצים גם את המצב הזה - - -
מאיר שטרית: בסוף התהליך הם באים ורואים שאף אחד לא בכנסת וחברי הכנסת לבד והשר לא נמצא גם כן, ונגמר העניין.
אברהם מיכאלי: מליאה ריקה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו לא יכולים יותר מלתת כלי עבודה.
אברהם מיכאלי: אנחנו יכולים גם בסוגיה הזאת לתת.
אורי מקלב: לא הבנתי את התקנה החדשה.
אורי מקלב: את התיקון הבנתי, אבל מה החידוש?
<קריאה: הוא רוצה שדיון מהיר יהיה - - -
מאיר שטרית: שלא יהיו שתי הצעות של אותו חבר גם דחוף וגם מהיר – מאותה סיעה.
<רונית חייקין-יעקבי: לא.
<זהבה אילני: גם לא רוצים שבדיון מהיר יהיה גם שטרית וגם שטרן.
מאיר שטרית: בדיוק, מאותה סיעה, וגם לא של אותו חבר.
<זהבה אילני: וגם לא אותו נושא.
אורי מקלב: מה היתה התקנה בכנסת הקודמת?
<ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת מה שאמרנו הוא שאם לוועדת הכנסת יש לה דיון מהיר והצעה דחופה באותו נושא, היא יכולה לאשר את שניהם כדחופה או את שניהם כמהיר.
<ארבל אסטרחן: היא לא תיקח את אותו נושא --
<קריאה: פעמיים.
<ארבל אסטרחן: --ותאשר גם מהיר וגם דחופה באותו שבוע.
<זהבה אילני: זה ברור.
אורי מקלב: לא ועדת הכנסת אלא נשיאות הכנסת.
<ארבל אסטרחן: הנשיאות.
<ארבל אסטרחן: זה נקבע בכנסת הקודמת.
<ארבל אסטרחן: אם אתה זוכר, בישיבת הנשיאות, ואני חושבת שזה היה גם כשאתה היית, העיר יו"ר הכנסת על כך שמוגשות הצעות של ח"כים מאותה סיעה לדיון מהיר.
<ארבל אסטרחן: צריך לעשות התאמה, כי אם הופכים עכשיו הצעה לדיון מהיר להצעה דחופה, ומי שהגיש את הדחופה ואת המהיר הם מאותה סיעה, אנחנו רוצים למחוק אחד מהם כי לא ייתכן - - -
<רונית חייקין-יעקבי: מה הבעיה?
<רונית חייקין-יעקבי: אז מוחקים.
<ארבל אסטרחן: אוקיי.
<ארבל אסטרחן: פשוט צריך להגיד את מי מוחקים.
<קריאה: מי שקדם.
<קריאה: את מי שראשון.
<ארבל אסטרחן: אגיד לכם מה מוצע.
אורי מקלב: מה זה "מי שקדם"?
אורי מקלב: מי שעשה דיון מהיר תמיד יקדם, כי זה ביום ראשון עד השעה 13:00 וזה רק ביום שני.
אורי מקלב: באופן טבעי, מי שהגיש את ההצעה לדיון מהיר יקדם.
<זהבה אילני: אבל דיון מהיר זה ביום ראשון.
<זהבה אילני: אז איך אתה משחק עם המספור?
<ארבל אסטרחן: מה שמוצע הוא לא הראשון.
<ארבל אסטרחן: מה שמוצע הוא: אם שני ח"כים מהסיעה שלך הגישו באותו נושא, אחד מהיר ואחד דחופה, אז אם הנשיאות מאשרת את זה כמהיר – זה שיגיש כמהיר הוא זה שידונו בהצעה שלו והשני יימחק.
<ארבל אסטרחן: אם מאשרים כדחופה – זה שיגיש דחופה ידונו בשלו והשני יימחק.
<רונית חייקין-יעקבי: אני רוצה להגיד משפט.
אורי מקלב: את משתתפת בנשיאות, ואת יודעת שהצעה דחופה לסדר – דנים בה בנשיאות קודם, אז ממילא יהיה שהדיון המהיר תמיד יתייתר.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני תמיד מכינה לפני הנשיאות ואני תמיד מדווחת.
<ארבל אסטרחן: ירדנה תמיד מעירה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני מעירה אם יש שאילתא דחופה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני עושה את ההתאמות.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני אומרת אם יש שאילתא דחופה, אם יש דיון מהיר ואם יש הצעות דחופות, והיושב-ראש יודע את זה לפני הנשיאות.
אורי מקלב: את צודקת שאת מעירה, ואנחנו יודעים ברקע שיש, אבל בסופו של דבר מקבלים את ההחלטה על ההצעות לסדר.
אורי מקלב: אז מקבלים ארבע-חמש הצעות.
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל, זה כשאתם יודעים שיש גם דיון מהיר.
אורי מקלב: אבל תמיד מתבטל ההצעה לדיון מהיר.
ירדנה מלר-הורוביץ: היו לנו דברים שעברו לדיון מהיר.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא תמיד זה עבר לדחוף.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני לא כל כך מתמצא בטכניקה, אבל לאור התיקון הזה מי שצריך להגיש את זה בעצם מנהל הסיעה.
אורי מקלב: אני למשל לא יכול לדעת.
אורי מקלב: אני צריך להגיש עד השעה 13:00.
אורי מקלב: אני מגיש הצעה לדיון מהיר, ואני לא יודע שיפסלו לי את זה.
אורי מקלב: אחרת, הייתי נותן נושא אחר.
אורי מקלב: אם אני לא יודע ובסוף רק למחרת יגידו לי שזה פסול, אני יכול בעצם למצוא את עצמי בזה שאני רציתי להגיש איזו הצעה לדיון מהיר ואני לא אוכל להגיש אותה כי עבר הזמן ובזה היא תיפסל מכיון שעוד מישהו הגיש.
<ארבל אסטרחן: איחרת את המועד.
אורי מקלב: לכן, מישהו צריך כאן לרכז את זה, כדי שיידע להגיד לי: בנושא הזה יש מישהו, ואתה צריך - - -
<רונית חייקין-יעקבי: סליחה, בשביל מה יש מנהל סיעה?
<זהבה אילני: אנחנו עושים את זה.
<זהבה אילני: זה התפקיד שלנו.
אורי מקלב: אצלי בסיעה עד היום הצעה דחופה לסדר – מנהל הסיעה עושה את זה, והצעה לדיון מהיר – הלשכה שלי עושה את זה ישירות.
אורי מקלב: עד היום זה מה שהיה.
<רונית חייקין-יעקבי: כל ההצעות הדחופות לסדר וכל הדיונים המהירים והשאילתות בעל-פה צריכים לעבור דרך מנהל הסיעה.
אורי מקלב: בהצעות דחופות לסדר והצעה לדיון מהיר אנחנו הגשנו.
<רונית חייקין-יעקבי: כשהגישו אצלי הצעה דחופה לסדר בנושא X, הם יודעים שבנושא אותוX דורשים דיון מהיר ויש חפיפה בין שני - - -
<זהבה אילני: גם לגבי שאילתות דחופות.
אורי מקלב: בדיון מהיר אצלי בסיעה אנחנו הגשנו ביום ראשון בכלל.
צחי הנגבי: אוקיי, אז תכניסו את מנהל הסיעה לעניין.
<רונית חייקין-יעקבי: חבר הכנסת מקלב, זה לא משנה אם זה ביום ראשון או ביום רביעי לפני כן.
<רונית חייקין-יעקבי: אני רוצה להגיד עוד משפט.
<רונית חייקין-יעקבי: בהצעות דחופות לסדר הרי כל דבר זה שלוש דקות במליאה.
<רונית חייקין-יעקבי: בדיונים מהירים אם יש לי שלושה מאותו דבר, חבר'ה, זה אותו זמן.
<רונית חייקין-יעקבי: תנו להם את הכלים האלה.
<רונית חייקין-יעקבי: זהו.
<רונית חייקין-יעקבי: הבנתם מה אמרתי?
<ארבל אסטרחן: זו בקשה שלהם.
אורי מקלב: למה אותו זמן?
<זהבה אילני: בוועדה דנים באותו נושא.
ירדנה מלר-הורוביץ: רונית, היה רצון לעשות האחדה, סטנדרטיזציה, בכלים הפרלמנטריים בדרך הייצוג של הסיעות.
צחי הנגבי: זה מאד חשוב.
צחי הנגבי: זה מכניס סדר.
<רונית חייקין-יעקבי: אני לא חושבת שזה קריטי.
צחי הנגבי: לכאן או לכאן זה לא קריטי.
<רונית חייקין-יעקבי: מה אכפת לכם אם יש שניים מסיעת מרצ שמגישים על הרווחים הכלואים?
<רונית חייקין-יעקבי: הרי הדיון בוועדת הכספים הוא אותו דיון והוא לא יהיה פחות זמן או יותר זמן.
<רונית חייקין-יעקבי: אבל במליאה זה כן לוקח זמן, כי אם יש שניים זה שלוש דקות כל אחד.
<ארבל אסטרחן: זו הייתה המחשבה בכנסת הקודמת שלא הגבילו.
<רונית חייקין-יעקבי: אז אתם רוצים לעשות?
<רונית חייקין-יעקבי: אז תגידו שדיונים מהירים והצעות דחופות לסדר - - -
צחי הנגבי: ז זה לא הם.
צחי הנגבי: זו בקשה של היושב-ראש.
צחי הנגבי: הם פועלים על-פי הבקשה של יושב-ראש הכנסת.
אורי מקלב: בכל אופן, יש הבדל.
אורי מקלב: בהצעה לדיון מהיר אותו מציע מקבל את הקדמה בהצגה בוועדה.
אורי מקלב: כשזה שניים מאותה סיעה, אני לא חולק עליכם, אם יהיו חמישה חברי כנסת שיגידו אותו דבר, זה מאבד משהו מתכלית הדיון ומאופי הדיון.
אורי מקלב: ככה הם יוכלו לדבר אחר כך.
אורי מקלב: --
ירדנה מלר-הורוביץ: רונית, אני רוצה להעיר משהו.
ירדנה מלר-הורוביץ: הרי איך נולד הדיון המהיר?
אורי מקלב: --גם בוועדות יש ייצוג לסיעות.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני רוצה לסבר את האוזן.
ירדנה מלר-הורוביץ: הרי הדיון המהיר נולד ככלי פרלמנטרי שבא בעצם לדלג על המליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זאת אומרת, התקנון מאפשר לאשר עד חמישה נושאים בשבוע כהצעה דחופה שיידונו במליאה באותו שבוע, ובכל אופן יש איזה שהוא נושא שהוא חשוב אבל הוא לא יאושר כדחוף.
ירדנה מלר-הורוביץ: באה הנשיאות ואומרת: הנושאים האלה יעברו במסלול מהיר לוועדה.
ירדנה מלר-הורוביץ: הרי אם זו הייתה הצעה דחופה, זה היה אחת לסיעה.
ירדנה מלר-הורוביץ: פה בא יושב-ראש הכנסת וחשבנו על זה ואמרנו שנעשה סטנדרטיזציה, האחדה, של דרך הייצוג של הסיעות בכל אחד מהכלים הפרלמנטריים, וזו ההצעה לפתחכם.
אברהם מיכאלי: ממילא הוא יכול לבוא לשם לדבר, אז זה לא מפריע לו.
צחי הנגבי: אני חושב שזה תיקון טוב וסביר.
צחי הנגבי: יש עוד סעיפי משנה.
<ארבל אסטרחן: עוד לא גמרתי לקרוא.
<ארבל אסטרחן: לגבי סעיף 61 מוצע כך: (1) חבר כנסת לא יגיש באותו שבוע הצעה דחופה והצעה לדיון מהיר באותו נושא.
<ארבל אסטרחן: זה אותו ח"כ.
<ארבל אסטרחן: עוד מוצע: (ב) "החליטה הנשיאות כי הצעה לדיון מהיר תאושר לדיון כהצעה דחופה..." – לפי מה שאמרתי, בגלל שהיא היתה דחופה באותו נושא – "ובשל כך היו להצעה הדחופה כמה מציעים מאותה סיעה, תאושר לדיון רק הצעתו של חבר הסיעה שהגיש את הצעתו כהצעה דחופה".
<ארבל אסטרחן: כלומר, לו יש עדיפות.
<ארבל אסטרחן: אותה תמונת ראי של זה יש בדיון המהיר, וכך נאמר: "(ג) החליטה הנשיאות כי הצעה דחופה תאושר לדיון מהיר..., ובשל כך היו להצעה לדיון מהיר כמה מציעים מאותה סיעה, תאושר לדיון רק הצעתו של חבר הסיעה שהגיש את הצעתו כהצעה לדיון מהיר".
<ארבל אסטרחן: זו ההצעה.
צחי הנגבי: הגיוני.
מאיר שטרית: פה צריך לשאול האם באופוזיציה מסכימים.
מאיר שטרית: צריך הסכמה שלהם.
<ארבל אסטרחן: אני יכולה להגיד שבנשיאות כן הייתה על זה הסכמה.
<זהבה אילני: זה מהווה בעיה, אבל יש בזה שכל.
<זהבה אילני: בוא ונודה שזה גם פותר לנו הרבה בעיות בתוך הסיעה.
צחי הנגבי: זה הכי פשוט.
<ארבל אסטרחן: לסעיף 60 לגבי הדיון המהיר מוצע פה תיקון בעניין אחר – להוסיף ש"יו"ר הכנסת רשאי במקרים מיוחדים --
צחי הנגבי: זה סעיף 6(2).
<ארבל אסטרחן: זה סעיף 6(2) שבפניכם.
<ארבל אסטרחן: היום סעיף קטן (ו) אומר: הסתיים דיון בהצעה לדיון מהיר, יונחו מסקנות הוועדה על שולחן הכנסת, אלא אם החליטה הוועדה שזה עלול לפגוע בביטחון המדינה וכו'".
<ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף: "ויו"ר הכנסת רשאי לקבוע, במקרים מיוחדים, כי הכנסת תקיים דיון, אישי או סיעתי, במסקנות שהונחו על שולחן הכנסת".
<ארבל אסטרחן: היום אין אפשרות לעשות דיון במסקנות של דיון מהיר.
ירדנה מלר-הורוביץ: דרך-אגב, פעם זה היה.
ירדנה מלר-הורוביץ: לקחו את זה, וגפני בא להגיש דיון במסקנות ואמרנו לו "אי-אפשר", ואז הוא אמר: "אני רוצה שזה יחזור".
ירדנה מלר-הורוביץ: האמת שיש בזה.
ירדנה מלר-הורוביץ: ..
צחי הנגבי: פעם בכמה חודשים יהיה דבר כזה.
<רונית חייקין-יעקבי: כשיהיה אי-אמון פעם בחודשיים או פעם בחודש, יהיה זמן בימי שני.
מאיר שטרית: אפשר גם בימי שלישי.
<ארבל אסטרחן: אלה התיקונים לסעיפים 60 ו-61.
צחי הנגבי: בעד סעיפים 6-7 – פה אחד
<ארבל אסטרחן: סעיף 8 הוא לגבי סעיף 62, וגם בו יש שני תיקונים שונים.
<ארבל אסטרחן: התיקון האחד הוא טכני לגמרי, וזה הסעיף שמדבר על נציגי הכנסת בוועדות מינויים – הוועדה לבחירת שופטים, דיינים, קאדים וקאדים מד'הב.
<ארבל אסטרחן: התיקון הראשון הוא תיקון טכני:
<ארבל אסטרחן: בחוק הדיינים תוקן שם הוועדה לבחירת הדיינים.
<ארבל אסטרחן: פעם זה היה "ועדת המינוי", וזה הפך ל"ועדה לבחירה".
<ארבל אסטרחן: צריך לעשות לזה התאמה בתקנון.
<ארבל אסטרחן: זה משהו שהוא לחלוטין טכני, וזה מה שמופיע אצלכם כפסקה (1) בסעיף 8.
<ארבל אסטרחן: התיקון השני מהותי יותר.
<ארבל אסטרחן: הוא גם בא להתאים לחקיקה.
<ארבל אסטרחן: אני רוצה להעיר פה שבעקבות ההפצה לחברי-הכנסת בשבוע שעבר הוא התקשר אלי ואמר לי שהוא לא מסכים לנוסח הסעיף זה ובכל מקרה הוא מבקש שזה יידון בנוכחותו.
<ארבל אסטרחן: אמרתי לו שאציג את הבקשה.
צחי הנגבי: הוא איננו.
צחי הנגבי: אני חושב שנכבד את הבקשה.
צחי הנגבי: חבל להציג את זה כי נעשה את הכל עוד פעם.
<ארבל אסטרחן: אני רק אגיד שהוא מדבר על נושא בחירת אישה.
מאיר שטרית: בחירת אישה לוועדה למינוי דיינים.
<ארבל אסטרחן: צריך לעשות לזה השלמה.
צחי הנגבי: בפעם הבאה אנחנו נגיד שצריכים שהוא יבוא.
צחי הנגבי: אם הוא לא יבוא, אנחנו נתקדם.
<ארבל אסטרחן: את הפסקה הראשונה אפשר לתקן.
צחי הנגבי: אבל נשאיר אותה.
<ארבל אסטרחן: הסעיף הבא גם עוסק בנושא הזה של בחירת נציגי הכנסת, אבל לא קיבלתי הערה.
<ארבל אסטרחן: חוק הרבנות הראשית היום קובע שחמישה נציגי הכנסת באסיפה הבוחרת את הרבנים הראשית ואת מועצת הרבנות הראשית ייבחרו על-ידי הכנסת או על-ידי ועדה שהכנסת תסמיך.
<ארבל אסטרחן: כמו שאתם זוכרים, בכנסת הנוכחית זה נעשה בוועדת הכנסת, ובכל השנים האחרונות זה נעשה במליאה.
<ארבל אסטרחן: לכן התקנון מתייחס רק לאפשרות של בחירה במליאה.
<ארבל אסטרחן: התקנון אומר היום בסעיף 64: "לא יאוחר משלושים ימים לפני המועד שנקבע לכינוס האסיפה הבוחרת.
<ארבל אסטרחן: .." – ולפי חוק הרבנות הראשית – "תבחר הכנסת את נציגיה לאסיפה הבוחרת.
<ארבל אסטרחן: והם יכהנו על עוד הם חברי הכנסת, ואם תמה כהונת הכנסת – עד שהכנסת החדשה תבחר חברים אחרים במקומם;" – זה מינוח שקיים בכל הוועדות – ויחולו על זה ההוראות שחלות על בחירת נציגי הכנסת לוועדה לבחירת שופטים, דיינים וכו' שזה הצבעה שמית וכו'.
<ארבל אסטרחן: אין התייחסות בכלל למצב שבו הבחירה נעשית בוועדה כפי שנעשה הפעם, ולכן יש מקום להתאים את התקנון לשתי האפשרויות שחוק הרבנות הראשית מציע.
<ארבל אסטרחן: לכן מה שמוצע הוא להחליף את סעיף 64 לגמרי ולהגיד כך: תיקון אחד שאנחנו רוצים לעשות זה להתאים מצב שבו הבחירה נעשית בוועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: תיקון נוסף הוא: אנחנו כתבנו בתקנון שהבחירה תיעשה לא יאוחר משלושים ימים לפני המועד שנקבע לכינוס האסיפה הבוחרת.
<ארבל אסטרחן: בתיאוריה זה נשמע מאד יפה, אבל מה שקורה בפועל הוא שלא תמיד מודיעים מראש מתי תתכנס האסיפה, ותמיד הדברים האלה נעשים ברגע האחרון וכל פעם מאריכים בהוראת שעה את כהונת הרבנים הראשיים.
<ארבל אסטרחן: אתם מכירים את זה.
<ארבל אסטרחן: לכן מוצע לקבוע "בחירת נציגי הכנסת לאסיפה הבוחרת" תיעשה אותו דבר – "לא יאוחר משלושים ימים לפני המועד שנקבע לכינוס האסיפה הבוחרת", ולהוסיף: "לא נקבע מועד כאמור, תיעשה הבחירה לא יאוחר משלושים ימים לפני המועד האחרון לבחירת הרבנים הראשיים לישראל...
<ארבל אסטרחן: או חברי המועצה".
<ארבל אסטרחן: ואז אנחנו במצב שהכנסת בכל מקרה תבחר את נציגיה.
<ארבל אסטרחן: אם הם קבעו תאריך או לא קבעו תאריך, נציגי הכנסת ייבחרו בזמן.
<ארבל אסטרחן: זה תיקון אחד שמופיע בסעיף 64(א).
<ארבל אסטרחן: סעיף 64(ב) חוזר על מה שקיים היום – פשוט בגלל שאנחנו מחליפים את כל הסעיפים, כותבים את זה מחדש – ואומר: "נציגי הכנסת שנבחרו.
<ארבל אסטרחן: יכהנו כל עוד הם חברי הכנסת, ואם תמה כהונת הכנסת – עד שהכנסת החדשה תבחר חברים אחרים במקומם".
<ארבל אסטרחן: אפשר לקבוע גם אחרת, אבל זה קיים גם בכל הוועדות האחרות לגבי שופטים וכו'.
<ארבל אסטרחן: על בחירת נציגי הכנסת יחולו הוראות אלה: אם נערכה הבחירה במליאה, יחולו הוראות – וכאן אנחנו מפנים לסעיפים שחלים על בחירה במליאה של הנציגים בוועדה לבחירת שופטים וכו', זאת אומרת כך וכך ימים מראש צריך להודיע לחברי-הכנסת, הבחירה היא חשאית, כל חבר כנסת יכול להציע את המועמדות שלו, מזכיר הכנסת מודיע 48 שעות מראש, ומה קורה במליאה.
<ארבל אסטרחן: בנוסף, יש לנו את ההוראה שחבר-כנסת שהוגש נגדו כתב אישום יכולה ועדת הכנסת לקבוע שהוא לא יהיה מועמד.
<ארבל אסטרחן: זה כל הדברים האלה שקיימים גם היום במליאה.
<ארבל אסטרחן: ואז, יש את התוספת, וזה מופיע אצלכם בסעיף 64(ג)(2): "נערכה הבחירה בוועדה שהסמיכה הכנסת לכך יחולו הוראות" שאנחנו מכירים על בחירה בוועדה.
<ארבל אסטרחן: היום יש כבר נושאי תפקידים שנבחרים בוועדות.
<ארבל אסטרחן: למשל ועדת החוקה בוחרת נציג לוועדה שבוחרת את היועץ המשפטי לממשלה, וועדת החינוך בוחרת נציגים למועצת יד בן-צבי.
<ארבל אסטרחן: אם הבחירה נעשית בוועדה כמו שקרה בכנסת הנוכחית, יחולו אותן הוראות גם מבחינת הסייגים למינוי בשל הרשעה וכו', גם מבחינת זה שבוועדה ההצבעה גלויה ולא חשאית, כמה זמן מראש צריך להודיע לחברי הוועדה וכו' – כל מה שאנחנו מכירים על בחירה בוועדה.
<ארבל אסטרחן: שוב, זו התאמה של התקנון להוראות החוק.
צחי הנגבי: האם התקנון היום מתייחס למצב שבו נבחרו נציגים, וזה בהקשר אחר, ולא תמה הכנסת אלא הנציג עצמו התפטר מהכנסת או שהוא נהיה שר או סגן שר?
<ארבל אסטרחן: כתוב: "מונה נציג הכנסת בוועדת מינויים" – וזה יחול גם על הרבנות – "לשר או לסגן שר, יחדל לכהן כנציג כאמור עם מינויו ויתקיימו בחירות לנציג במקומו".
צחי הנגבי: גם אם הוא עוזב את הכנסת.
<ארבל אסטרחן: זה ברור.
<ארבל אסטרחן: זה נציג הכנסת.
<ארבל אסטרחן: זה כתוב: כל עוד הם חברי-הכנסת.
אברהם מיכאלי: זה כתוב במפורש.
<ארבל אסטרחן: מה שמיוחד הוא שאם תמה כהונת הכנסת אבל הם כן נבחרו לכנסת הבאה, הם ממשיכים עד שהכנסת החדשה תבחר.
ירדנה מלר-הורוביץ: כל עוד הם חברי-כנסת.
אברהם מיכאלי: מי יקבל את ההחלטה אם זה ילך למליאה או ילך לוועדה?
צחי הנגבי: מליאת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: כתוב "ועדה שהכנסת הסמיכה".
<ארבל אסטרחן: מה שלא כתוב כאן זה מי יציע את זה לכנסת.
<ארבל אסטרחן: אם אני לא טועה, הפעם זה היה יו"ר הקואליציה שהציע לכנסת.
אברהם מיכאלי: כן, יריב הציע הפעם שנעשה את זה בוועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: נכון, ואז הכנסת הסמיכה את ועדת הכנסת.
אברהם מיכאלי: אז, בעצם, בתקנון זה לא קבוע ואנחנו צריכים לבוא ולבקש את זה מהכנסת?
<ארבל אסטרחן: חוק הרבנות הראשית הוא זה שאומר שמי שיבחר את חמשת נציגי הכנסת זה הכנסת או ועדה שהכנסת הסמיכה לכך.
<ארבל אסטרחן: האפשרות קבועה כבר בחוק.
<ארבל אסטרחן: אנחנו פה קבענו איך תהיה הדרך: אם זה במליאה – זה יהיה חשאי וכו', ואם זה יהיה בוועדה – זה גלוי עם כל הפרוצדורה.
<ארבל אסטרחן: נכון שלא כתוב כאן מי יציע לכנסת.
אברהם מיכאלי: מי יציע ובאיזה הליך.
צחי הנגבי: בוועדה לבחירת שופטים יש נציג אופוזיציה וקואליציה.
צחי הנגבי: בזה לא?
<ארבל אסטרחן: זה לא מוסדר.
<ארבל אסטרחן: מה שאמרת עכשיו זה עניין של נוהג.
מאיר שטרית: הבחירה של הדיינים?
צחי הנגבי: לא, לבחירת שופטים.
מאיר שטרית: בבחירת שופטים יש.
צחי הנגבי: היא אומרת שזה נוהג ולא חלק מזה.
<עליזה בראשי: רק נציגים.
<עליזה בראשי: אז חשאי.
<עליזה בראשי: מה זה?
אברהם מיכאלי: בשביל ההשלמה, איך אנחנו פותרים את הקטע של הנוהל?
אברהם מיכאלי: מי מביא את הבקשה למליאה?
<ארבל אסטרחן: אפשר היה להוסיף כאן.
<ארבל אסטרחן: לא חשבנו --
אברהם מיכאלי: אם כבר מתקנים, רוצים להתקין את זה בצורה הגיונית.
<ארבל אסטרחן: --מי יציע את זה למליאה.
צחי הנגבי: יושב-ראש הכנסת.
<ארבל אסטרחן: לפי הצעת יושב-ראש הכנסת?
אברהם מיכאלי: יושב-ראש הכנסת לא ירצה להיכנס לזה.
אברהם מיכאלי: הרבה פעמים זה חשבון פוליטי.
צחי הנגבי: אין לו ברירה.
צחי הנגבי: הכנסת צריכה לבחור.
צחי הנגבי: יושב-ראש הכנסת חייב לוודא שהכנסת - - -
אברהם מיכאלי: אפשר שיושב-ראש הקואליציה הציע את זה וועדת הכנסת הסמיכה.
צחי הנגבי: ועדה שהכנסת הסמיכה.
צחי הנגבי: לפעמים זה יכול להיות אחרת.
<ארבל אסטרחן: מי יציע למליאה להסמיך ועדה?
אברהם מיכאלי: מי יציע למליאה?
אברהם מיכאלי: – אתה מבין?
אברהם מיכאלי: יושב-ראש ועדת הכנסת זה אולי עדיף.
צחי הנגבי: ליושב-ראש הכנסת יש מחויבות.
<ארבל אסטרחן: בסדר: לפי הצעת יו"ר הכנסת.
צחי הנגבי: לעניין זה יש הסתייגויות לנוסח?
<ארבל אסטרחן: זה עם התיקון של חבר הכנסת מיכאלי.
צחי הנגבי: בעד סעיף 9 – פה אחד
צחי הנגבי: אנחנו מסיימים ב-11:30, ויש לנו עוד קצת זמן.
<ארבל אסטרחן: אין לנו עוד הרבה.
<ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא סעיף 10 שבפניכם, והוא תיקון לסעיף 77 שמדבר על הדיון המוקדם.
<ארבל אסטרחן: זה לא איזה עניין מהותי.
<ארבל אסטרחן: סעיף 77 זה סעיף שמדבר על הקריאה הטרומית, הדיון המוקדם במליאה.
<ארבל אסטרחן: יש שם את סעיף קטן (ד), ואתם מכירים את זה, שאומר:
<ארבל אסטרחן: אם הממשלה תומכת בהצעת חוק או לא מביעה עמדה, רשאי אחד מחברי הכנסת להציע להסיר.
<ארבל אסטרחן: הוא יכול לנמק את זה שלוש דקות.
<ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה עניין שמזכירת הכנסת העלתה בפני עוד בכנסת הקודמת.
אברהם מיכאלי: יש בלאגן עם זה.
<ארבל אסטרחן: עוד לפני שנפתחת המליאה, חברי כנסת כבר באים ואומרים לה: תרשמי אותי.
ירדנה מלר-הורוביץ: היו כבר מחכים ליד חדרי.
אברהם מיכאלי: יש ויכוח מי לפני מי.
<ארבל אסטרחן: לכן מה שמוצע לקבוע: רשאי אחד מחברי הכנסת הנוכח במליאה כפי שיקבע יו"ר הישיבה.
ירדנה מלר-הורוביץ: בקדנציה הקודמת היו מקרים מאד-מאד לא נעימים, ולבקשת יושב-ראש הכנסת דאז הוצאתי מכתב לחברי-הכנסת שברגע שנפתח הדיון בהצעת החוק מי שנוכח במליאה ורוצה להתנגד יצביע וכשיגיע המועד יושב-ראש הכנסת יראה והוא יחליט.
ירדנה מלר-הורוביץ: עכשיו, בעצם, אנחנו מעגנים את זה בתקנון.
צחי הנגבי: זה קיים גם בעניין ועדת חקירה פרלמנטרית.
<ארבל אסטרחן: בדיוק אותו נוסח.
צחי הנגבי: בעד סעיף 10 – פה אחד
אברהם מיכאלי: אגב, גם בנוכחים יש לךְ לפעמים בעיה.
אברהם מיכאלי: לפעמים קופצים שניים, והשאלה היא מי קפץ לפני מי.
אברהם מיכאלי: היו לך בעיות השבוע.
צחי הנגבי: זו בעיה של יו"ר הישיבה.
צחי הנגבי: זה לא ליד החדר שלה.
ירדנה מלר-הורוביץ: יושב-ראש הכנסת רואה.
אברהם מיכאלי: השבוע היו לה ויכוחים שם.
ירדנה מלר-הורוביץ: נכון, היה גם, והוא באמת פסק.
<ארבל אסטרחן: לא נדון בסעיפים 11 ו-12, כי הם גם קשורים לעניין הזה של העברה מוועדה לוועדה.
מאיר שטרית: השאלה היא למה זה חוזר פעמיים.
<ארבל אסטרחן: פעם זה על הצעה לסדר, ופעם זה על הצעת חוק – אחרי טרומית, ופעם הצעת חוק – אחרי ראשונה.
<ארבל אסטרחן: לא נדון בזה עכשיו.
<ארבל אסטרחן: סעיף 13 שבפניכם מתקן את סעיף 90 לתקנון, שזה הסעיף שעוסק בהסתייגויות במליאה, ויש פה שלושה תיקונים.
<ארבל אסטרחן: כמו שאתם מכירים, היום, כאשר יש סעיפים רצופים שלא רשומה להם הסתייגות, מצביעים עליהם ביחד.
<ארבל אסטרחן: זאת אומרת, על סעיף 1 היתה הסתייגות ומצביעים עליו, ואחר כך היו על סעיפים 2, 3 ו-4 אין הסתייגות ומצביעים עליהם ביחד, ועוד פעם – אם על סעיף 5 יש הסתייגות מצביעים עליו לחוד.
<ארבל אסטרחן: המינוח שכתוב היום זה: סעיפים רצופים שלא נרשמו להם הסתייגויות אפשר להצביע עליהם ביחד.
<ארבל אסטרחן: נשאלה השאלה מה קורה אם לסעיף 2 היתה הסתייגות והיא נדחתה ולסעיפים 3 ו-4 אין הסתייגויות?
<ארבל אסטרחן: בפועל, היו"ר אומר: "אוקיי.
<ארבל אסטרחן: מצביעים על סעיפים 2, 3 ו-4".
<ארבל אסטרחן: נכון, אבל זה כאילו לא עומד במינוח שאומר "סעיפים שלא נרשמו להם הסתייגויות" כי למשל בסעיף 2 נרשמה הסתייגות.
<ארבל אסטרחן: למה הדבר הזה עלה?
<ארבל אסטרחן: הוגשה איזו שהיא עתירה נגד חוק שעסקה מהותית באותו חוק ובין היתר העותר העלה גם את הטענה הזאת.
<ארבל אסטרחן: אנחנו אמרנו שככה מקובל בכנסת ושאין עם זה בעיה וגם בית-המשפט אמר שזה לא איזה פגם אבל העיר שהנוהל הזה לא עומד בדיוק-בדיוק בלשון הסעיף.
<ארבל אסטרחן: לכן, מה שמוצע הוא להגיד: סעיפים שלא נרשמו להם הסתייגויות או שלא התקבלה הסתייגות שנרשמה להם – יצביעו עליהם ביחד.
<ארבל אסטרחן: בעצם, זה קיים גם היום.
מאיר שטרית: אולי אפשר לתקן עוד תיקון אחד?
מאיר שטרית: לבטל את ההצבעות השמיות.
מאיר שטרית: זה מנהג סתם מוזר.
צחי הנגבי: תשיג את הסכמת רוב האופוזיציה.
צחי הנגבי: האופוזיציה מונה 52, ותשיג הסכמה של 27.
<זהבה אילני: אתה היית פעם באופוזיציה.
<זהבה אילני: זה תרגיל של האופוזיציה.
מאיר שטרית: אני ויתרתי על הצבעות שמיות.
מאיר שטרית: זה סתם טרטור של עצמנו.
מאיר שטרית: הרי בהצבעה אלקטרונית רואים מי הצביע מה.
מאיר שטרית: ככה אף אחד לא רואה כלום.
<זהבה אילני: איך נתיש אתכם?
מאיר שטרית: הייתי בסרט בקדנציה הקודמת והתשנו את עצמנו.
מאיר שטרית: בסוף אמרתי: די, אין יותר הצבעות שמיות.
אברהם מיכאלי: בגלל זה קדימה לא קיימת.
צחי הנגבי: אל תעליב את שאול מופז וישראל חסון.
צחי הנגבי: הם אנשים קיימים.
אברהם מיכאלי: סליחה, אני מתנצל.
צחי הנגבי: מי בעד סעיף 13(1)?
צחי הנגבי: בעד סעיף 13(1) – פה אחד
<ארבל אסטרחן: הפסקה השנייה בסעיף 13, בו מוצע לתקן את סעיף 90 – יש היום הוראה שאם התקבלה הסתייגות, יצביעו על הסעיף עם ההסתייגות.
<ארבל אסטרחן: עוד פעם, זה קצת פינות.
<ארבל אסטרחן: מה קורה אם ההסתייגות היתה למחוק סעיף שלם, למשל "סעיף 6 יימחק"?
<ארבל אסטרחן: האם צריך עכשיו להצביע על האין-סעיף?
<ארבל אסטרחן: ברור שלא.
<ארבל אסטרחן: אם ההסתייגות היתה "להוסיף אחרי סעיף 6 סעיף 6(א)", האם עכשיו בקריאה השנייה צריך להצביע על סעיף 6(א) אחרי שההסתייגות היתה להוסיף אותו והצביעו?
<ארבל אסטרחן: אנחנו חשבנו שצריך להבהיר שאם התקבלה הסתייגות למחיקת סעיף או להוספת סעיף, אין להצביע שנית על הסעיף שנמחק או שנוסף.
<ארבל אסטרחן: זה בסעיף (2).
צחי הנגבי: בעד סעיף 13(2) – פה אחד
<ארבל אסטרחן: הפסקה השלישית, בסעיף 13 בו מוצע לתקן את סעיף 90, שמוצע לתקן היא מה קורה כשהמסתייג נעדר מהמליאה.
<ארבל אסטרחן: הכלל היום הוא שאם נעדר המסתייג, לא מצביעים על ההסתייגות.
<ארבל אסטרחן: אם ההסתייגות הוגשה על-ידי כמה ח"כים, מספיק כמובן שאחד יהיה.
<ארבל אסטרחן: אם ההסתייגות הוגשה על-ידי שר או סגן שר, המצב היום הוא שמצביעים אם נכח אחד השרים או סגן השר שהגיש את ההסתייגות או סגן השר של השר שהגיש את ההסתייגות ולא סתם כל סגן שר.
מאיר שטרית: זאת אומרת, ההודעה האחרונה של אופיר אקוניס על הודעת הממשלה על רצונה להחיל רציפות בטלה?
<ארבל אסטרחן: אנחנו בהסתייגויות, ותכף נגיע לרציפות.
<קריאה: זה סעיף אחר – סעיף 97.
רוברט אילטוב: אם אתה מקבל את זה רטרואקטיבית, כן.
<ארבל אסטרחן: אגב, זו שאלה טובה.
<ארבל אסטרחן: זה הסעיף הבא.
<ארבל אסטרחן: התעורר מצב שהשר שהגיש את ההסתייגות לא הגיע בין אם הוא ויתר עליה או לא עניין אותו להגיע, וישב במליאה שר תורן.
<ארבל אסטרחן: לכאורה, לפי מה שאמרתי שמספיק שיהיה איזה שהוא שר במליאה בשביל שיצביעו, מצביעים.
<ארבל אסטרחן: אבל, נניח שהשר התורן לא יודע בכלל מהי ההסתייגות, כן רוצה או לא רוצה.
<ארבל אסטרחן: מה שמוצע לקבוע כאן זה שאם המסתייג, שהוא שר או סגן שר, נעדר – יצביעו רק אם נמצא שר אחר או סגן השר של השר שהגיש וביקש להצביע על ההסתייגות.
<ארבל אסטרחן: זאת אומרת, ישאלו את השר שנמצא "האם אתה רוצה להצביע?", כי היו מקרים שאמרו לו שהוא צריך לצאת.
<ארבל אסטרחן: אתם זוכרים?
<רונית חייקין-יעקבי: אז הם יעשו פוילישטיקים.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, להפך.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה בא לעשות סדר.
צחי הנגבי: זה לא קשור לאופוזיציה.
צחי הנגבי: זה קשור לקואליציה.
ירדנה מלר-הורוביץ: או שהשר לא רצה שיצביעו ורצה רק להביע את ההסתייגות או שאי-אפשר לא להצביע עליה.
צחי הנגבי: כן, שוכנע.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם הוא לא יודע מה הייתה מהות ההסתייגות - - -
צחי הנגבי: היום חובה להצביע אם יש שר.
<ארבל אסטרחן: בדיוק, אם נמצא איזה שהוא שר.
ירדנה מלר-הורוביץ: בדיוק ככה.
<ארבל אסטרחן: אם נמצא השר שביקש את ההסתייגות או סגן השר – יצביעו, אבל אם הוא לא נמצא ונמצא שר אחר – רק אם השר האחר מבקש.
מאיר שטרית: זאת אומרת, אתם רוצים להגדיל - - -
<ארבל אסטרחן: כבר היום זה מוגדל.
<ארבל אסטרחן: כבר היום מספיק שיהיה איזה שהוא שר.
<קריאה: אם הוא לא נמצא, שלא יצביעו בכלל.
מאיר שטרית: הוא יכול לבקש בלי הסכמות של השר הרלוונטי?
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל אם שר מגיש הסתייגות, מקובל שהוא הגיש את זה על דעת הממשלה.
<ארבל אסטרחן: הוא יושב שם כנציג הממשלה.
<ארבל אסטרחן: השר הרלוונטי הגיש את ההסתייגות.
מאיר שטרית: זה לא אומר כלום.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה שר אחר.
ירדנה מלר-הורוביץ: זה הקטע.
ירדנה מלר-הורוביץ: צריכים להגיד שהוא רוצה.
מאיר שטרית: אני מתנגד לזה, ואסביר מדוע.
<קריאה: מכשירים את - - -
מאיר שטרית: אני רוצה להסביר את העניין, מאחר והיה לי סרט כזה.
מאיר שטרית: כשהייתי שר המשפטים, היה ויכוח חריף מאד בין שר התקשורת דאז רובי ריבלין לבין דידי לחמן-מסר ממשרד המשפטים.
מאיר שטרית: בדיון בוועדה על נושא התקשורת דידי לחמן-מסר הגישה המון הסתייגויות למרות שאני לא נכחתי באותו יום.
מאיר שטרית: היא הגישה, יעני פקידים במשרד המשפטים מחליטים שהם השר; לשר יש עמדה אחרת.
<ארבל אסטרחן: זה עם חתימה של השר.
<ארבל אסטרחן: בלי חתימה של השר לא מצרפים הסתייגות.
מאיר שטרית: לא, מה פתאום?
מאיר שטרית: הגישו הסתייגויות.
צחי הנגבי: הוא היה השר.
מאיר שטרית: בדיוק, אני הייתי השר.
מאיר שטרית: אני לא חתמתי על שום דבר.
<ארבל אסטרחן: אני מאמינה, אבל בלי חתימת השר לא אמורים לצרף הסתייגויות.
רוברט אילטוב: לא שמת לב.
מאיר שטרית: ממש לא שמתי לב...
מאיר שטרית: בקיצור, הגישו הסתייגויות.
מאיר שטרית: רובי נכנס ללחץ אטמוספירי בעניין הזה.
מאיר שטרית: הוא אמר לי: מה, אתם הורסים לי את החוק, וזה לא בא בחשבון.
מאיר שטרית: מדובר על העברה בין זיכיונות לרישיונות, ואני תמכתי בזה.
מאיר שטרית: הוא בא אלי ואמר: מה אתה עושה לי?
מאיר שטרית: הורגים אותי.
מאיר שטרית: אמרתי לו: אל תהיה מוטרד.
מאיר שטרית: רובי, מה אתה מוטרד?
מאיר שטרית: אני לא מתכוון לנמק את ההסתייגויות.
מאיר שטרית: זה מה שקרה.