GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ארבל אסטרחן: אומר החוק, שאותה ועדה ציבורית תגיש המלצה לוועדת הכנסת, ועדת הכנסת יכולה לקבל את ההמלצה ואז זה הופך להחלטה, או לדחות את ההמלצה ואז זה חוזר לוועדה הציבורית, שיכולה להגיש המלצה נוספת ואז, בהמלצה הנוספת, יכולה ועדת הכנסת להחליט מה שהיא רוצה, לקבל או לדחות.
<ארבל אסטרחן: אבל אין אפשרות לקבל החלטה בלי שקבלה המלצה.
<ארבל אסטרחן: יש פרק בחוק הכנסת על העניין הזה והוא קובע את הרכב הוועדה הציבורית.
<ארבל אסטרחן: בוועדה חברים שלושה חברים, בראשה עומד חבר, שהוא חבר בסגל האקדמי של מוסד להשכלה גבוהה ועוד שני אנשי ציבור ועוד קובע החוק, שלא יכולים להיות בוועדה מי שהחלטות הוועדה יכולות להשפיע על השכר או הגמלה שלו.
<ארבל אסטרחן: זאת אומרת לא יוכל להיות חבר כנסת לשעבר או שופט, או מי שהוא חבר בהנהלה הפעילה של מפלגה.
<ארבל אסטרחן: בדקנו את המועמדים המדוברים, שלא מתקיימים הדברים האלה.
<ארבל אסטרחן: הוועדה מתמנה ל-5 שנים, אפשר להאריך את כהונתה פעם אחת, כך אכן נעשה עם ועדת גרונאו, היא מונתה ב-2003 ל-5 שנים וב-2008 הוארכה כהונתה ולא ניתן להאריך יותר את הכהונה שלה, לכן נדרשת כעת הוועדה להמליץ למליאה, על הרכב חדש של הוועדה.
דוד רותם: האם פרופסור חיים לוי, בגלל הפעילות במשק שלו, אין לו עניין של ניגוד עניינים?
דוד רותם: הוא יועץ למשרד התקשורת, לאוצר ולכל מיני גופים.
<ארבל אסטרחן: לא חשבנו שהפעילות הזו יוצרת ניגוד עניינים, יותר עניין אותנו אם יש קשרים פוליטיים, מפלגתיים.
<ארבל אסטרחן: לא ראינו בזה בעיה.
<ארבל אסטרחן: לדעתי גם פרופסור גרונאו ייעץ למשרדי ממשלה.
צחי הנגבי: אף אחד מהחברים אינו חבר מפלגה.
באסל גטאס: לא כתוב בן כמה חיים לוי.
<ארבל אסטרחן: יליד 1939.
יריב לוין: אדוני היושב ראש, אני חושב שזו אחת ההחלטות החשובות שאנחנו צריכים לקבל כאן, שיש לה השפעה מכרעת על אופן עבודת חברי הכנסת לטווח ארוך.
יריב לוין: בקדנציה הקודמת, כאשר ישבתי בתפקיד יושב ראש ועדת הכנסת, הייתה לי התמודדות, שאני יכול לומר בלשון עדינה, מאד לא פשוטה עם הוועדה הקודמת, שעשתה בוודאי את העבודה למיטב שיפוטה והבנתה.
יריב לוין: אבל אני חושב שחטאה לתפקידה, משום שהתפקיד של הוועדה הציבורית הוא תפקיד כפול.
יריב לוין: הוא לא רק להיות שומר סף, שמונע מהחתולים השומרים על השמנת לעשות כל מיני מעשים שלא צריכים להיעשות, זה בוודאי תפקיד חשוב ומרכזי.
יריב לוין: אבל יש לה תפקיד חשוב לא פחות והוא לוודא, שיעמדו לרשות חברי הכנת, הכלים המתאימים שיאפשרו להם לבצע את עבודתם כפי שצריך ושלא נימצא במצב שבו הפרלמנט נחלש ואין לו את יכולת הפעולה והעבודה כפי שאנחנו נמצאים.
יריב לוין: במובן הזה, אני חושב שהוועדה הקודמת שגתה והחזיקה בקו, שהתעלם לחלוטין מהחובה שלה בנושא הזה.
יריב לוין: לכל אורך הקדנציה הקודמת היא לא יזמה אפילו פעם אחת מהלך של בחינה מעמיקה של הסוגיה הזו והיא הסתכלה על הדברים הרבה פעמים מתוך ראייה שהיא כלכלית גרידא ומנותקת לחלוטין מצרכי העבודה כאן בכנסת.
יריב לוין: אני אתן רק דוגמה אחת כדי להמחיש למה אני מתכוון.
יריב לוין: בראיית הוועדה הקודמת, המדד היחיד לעניין אופן עבודת העוזרים הפרלמנטאריים, הייתה שאלת שעות העבודה שלהם ומידת המחויבות שלהם, האם הם עובדים רק בכנסת או מקדישים את כל זמנם לכנסת וכן הלאה.
יריב לוין: זו בניגוד לגישה, שבעיני יותר נכונה, שהדבר הזה הוא רק מרכיב אחד מתוך מכלול ואולי חשוב הרבה יותר, למשל הניסיון והידע של אותם עוזרים, שהרי אם אתה זקוק ליועץ משפטי, לעוזר משפטי, ברור שאם תיעזר בשירותיו של עורך דין בעל ותק של 15,20 שנה בתחומים בהם אתם עוסק כחבר כנסת, זה ייקח לו הרבה פחות שעות ויכול להיות שהתוצר יהיה יותר מקצועי מאשר עוזר אחר שנמצא בשנה א' משפטים ועומד לרשותך 24 שעות.
יריב לוין: הניסיון הזה, בשורה ארוכה של תחומים, להביא לקביעת מדדים אמיתיים, שלפיהם תיבחן העבודה ויותאמו הצרכים למציאות המשתנה מאד שישנה כאן בעבודת הכנסת לא הצליח מול הוועדה הקודמת לחלוטין.
יריב לוין: אני לא יודע מה עמדתם של חברי הוועדה המוצעים כאן בסוגיות האלה.
יריב לוין: אני חשוב שהיה אמד חשוב לשמוע אותם ולא פחות מזה, שהם ישמעו אותנו, שנדע ונבין היכן הם עומדים וכיצד הם רואים את הדברים.
יריב לוין: אני רוצה להאמין שגם יושב ראש הכנסת וגם אתה באמת ישבתם אתם וראיתם שמדובר - - -
צחי הנגבי: אני לא פגשתי מעולם אף אחד מהם.
יריב לוין: זה ברור שאדם שמגיע מבחוץ ומעולם לא ישב כאן בכנסת ולא מכיר את עבודת הכנסת, יש פערים ולא תמיד התפיסה, כפי שרואים את הדברים מהזווית הזו, באמת מתאימה לבעיות היום-יומיום ולאופן בו אנחנו צריכים להתנהל.
יריב לוין: לכן, אני לא יודע אדוני אם נכון לדחות את העניין ולבקש לשמוע את האנשים, כי משעה שכבר נקבע הדיון, זה עלול להתפרש בצורה לא טובה.
יריב לוין: אבל לדעתי חשבו שננסה לקיים אתם מסגרת של הידברות.
צחי הנגבי: לפי מה שאני מבין, הייתה פעם אחת ועדה, ועדת גרונאו, שכהונתה הוארכה מ-5 ל-10 שנים.
צחי הנגבי: הם לא הועמדו לשימוע בפני הוועדה לפני שהם נבחרו, אבל לאחר מכן קיימו דיאלוג ונפגשו עם הוועדה, שמעו את חברי הכנסת.
רוברט אילטוב: עם מי הם נפגשו?
רוברט אילטוב: אני 8 שנים בכנסת, 3 קדנציות, מעולם לא ראיתי אותם.
<ארבל אסטרחן: הם היו בוועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: כל חבר כנסת שביקש להיפגש אתם, הם נפגשו אתו.
רוברט אילטוב: הם לא שמעו את חברי הכנסת באופן פרטני, מעולם לא הוזמנתי או השמעתי את עמדתי.
רוברט אילטוב: זו הייתה ועדה והם החליטו החלטות.
רוברט אילטוב: אני לא יושב ראש סיעה קטנה, לכן אני אומר שהוועדות האלה חשובות, חשוב שיהיה דיאלוג, חשוב שישמעו אותנו וידעו לקבל את ההחלטות הנכונות.
באסל גטאס: מי הציע את השלושה?
צחי הנגבי: יושב ראש הכנסת.
באסל גטאס: הציע לפי מה?
באסל גטאס: הייתה ועדת איתור?
באסל גטאס: אולי יש עוד טובים מהם?
יריב לוין: היושב ראש מציע על פי סמכותו.
יריב לוין: אני חושב שאין כאן מקום להתערב.
יריב לוין: היה פה עניין חוצה מחנות לחלוטין, של עניינים של הבנת אופן העבודה.
יריב לוין: הגענו למצב, שהיינו צריכים באופן חסר תקדים לקבל החלטה בניגוד לעמדת הוועדה, שאפשרה לחבר כנסת נכה על כיסא גלגלים לקבל נהג, מבלי שיצטרך להמציא מסמכים רפואיים שיוכיחו את העבודה שהוא מרותק לכיסא גלגלים.
יריב לוין: זו הייתה רמת האמון שהיה בתפיסת הוועדה דאז כלפי הכנסת וכלפי ההתנהלות כאן.
יריב לוין: אדוני היושב ראש, זה מאד חשוב, בעיקר דרכך, כמי שאמון על הוועדה השוטפת מול הוועדה הזו ברגע שהיא קמה, שישבו ויראו איך העסק הזה עובד, מה נדרש כאן וכן הלאה, כי שי המון דברים שצריך לתקן.
יריב לוין: הרבה כשלים ובעיות ודברים, שיגיד חבר הכנסת שטרית ממרום 30 שנות ניסיונו, שמצריכים תיקון.
מאיר שטרית: הדברים שאומר חבר הכנסת לוין, הם נכונים לחלוטין ונכוחים.
מאיר שטרית: מאז הוקמה הוועדה, לפני 10 שנים, ניהלתי אז מלחמה בכנסת ועמדתי על כך, שההחלטות של הוועדה לא תהיינה החלטות מחייבות הכנסת, אלא מחייבות לבוא לאישור ועדת הכנסת.
מאיר שטרית: למרות שחלק מחברי הכנסת התחמקו, לא רוצים להיות אחראים.
מאיר שטרית: אני טענתי בדיוק הפוך, חברי כנסת צריכים להיות אחראים על התנאים שלהם, הם צריכים להיות הקובעים האחרונים בעניין הזה.
מאיר שטרית: בזמנו, חבר הכנסת יריב לוין עשה דבר אמיץ מאד כיושב ראש ועדת כנסת והקים ועדת משנה, בראשותי, שלא הייתי חבר ועדת הכנסת, על בסיס דיון שהתקיים בוועדת הכנסת, כדי לטפל בתנאי העבודה של חברי הכנסת.
מאיר שטרית: בישיבה הראשונה לא הגיע אף אחד חוץ ממני ומנציגי העובדים בכנסת, שם ניסיתי לראות איך אפשר לתקן את המצב של חברי הכנסת, כי המצב היום הוא קטסטרופה, ואני אומר את זה בצורה הכי עדינה שאפשר.
מאיר שטרית: אני ותיק בעניין הרבה שנים ואני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שבזמנו, לנו חברי הכנסת הוותיקים היה עוזר אחד לכל חבר כנסת, שקיבל 3,000 ₪ לחודש.
מאיר שטרית: היו יושבים שני חברי כנסת, עם שני עוזרים בחדר אחד.
מאיר שטרית: עליזה יכולה להעיד על כך.
מאיר שטרית: ניסינו לשפר את זה ופעלתי כדי לשפר את המצב הזה ועובדה שיש היום שני עוזרים וששכרם עלה - על זה אני אחראי.
מאיר שטרית: העובדה שיש תקציב קשר עם הציבור - אני אחראי.
מאיר שטרית: העובדה שיש לשכה פרלמנטארית - אני אחראי.
מאיר שטרית: תקנתי את כל הדברים האלה בחקיקה.
מאיר שטרית: כמו כן אסרתי על חברי כנסת לעשות עבודה אחרת, תיקון 13 זו עבודה שלי, האיסור על חבר כנסת לקבל הכנסה כלשהי או עבודה כלשהי מכל מקור אחר, כדי למנוע ניגוד אינטרסים.
מאיר שטרית: אבל באותה מידה העליתי את שכר חברי הכנסת ב-33% בחוק.
מאיר שטרית: כי אז היה מותר לחבר הכנסת להרוויח עד 50% משכרו.
מאיר שטרית: אני מספר את כל ההיסטוריה הזו, כדי להבין, שאנשים חושבים שחברי כנסת צריכים לשלם בשביל להיות חברי כנסת.
מאיר שטרית: יש אנשים כאלה בציבור שחושבים כך.
מאיר שטרית: לפי זה, ייבחרו רק אנשים עשירים שיכולים לשלם.
מאיר שטרית: זו טעות גדולה.
מאיר שטרית: לא מבינים שהציבור מפסיד מזה שלחבר הכנסת אין כלים לבקר את הממשלה.
מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער, כמי שהיה גם בממשלה וגם בכנסת, בשני הצדדים של השולחן.
מאיר שטרית: הממשלה יכולה למרוח את הכנסת והיא עושה את זה כל יום.
מאיר שטרית: לחברי הכנסת, לצערי, אין היום כלים מתאימים כדי להתמודד עם הממשלה.
מאיר שטרית: בארצות הברית, כל חבר בית נבחרים, אם הוא איש פשוט ולא ראש ועדה, יש לו צוות של 18 איש בשכר מלא.
מאיר שטרית: לכל סנטור יש צוות של 44 איש בשכר מלא.
מאיר שטרית: לכן הממשל שם לא יכול למרוח את הפרלמנט.
מאיר שטרית: הממשל עומד בבקרה הדוקה, קרובה.
מאיר שטרית: כי אם חבר כנסת, שפועל בוועדת הכספים, לא יכול לקחת כלכלן ותיק עם תואר שני ושלישי, שעומד לרשותו, לצורך עבודתו בוועדת כספים, אחרת איך הוא יכול לבקר את ועדת כספים?
מאיר שטרית: לפי מה שהלוביסטים אומרים?
מאיר שטרית: הציבור חושב, שבזה שלא נותנים לחבר הכנסת כלים , כאילו חוסכים כסף לציבור.
מאיר שטרית: אני אומר שמבזבזים כסף לציבור, כי אם אין בקרה של הכנסת על זה, התוצאה שהממשלה יכולה לבזבז אין סוף כסף בלי בקרה של אף אחד, בלי שמישהו עומד בשער.
באסל גטאס: אבל זו שיטת הממשל.
מאיר שטרית: גם בלי שינוי שיטת הממשל אפשר לתקן את זה.
מאיר שטרית: ניסינו לעשות ועדת משנה, כנסנו אותה כמה פעמים וחברים פחדו לבוא, כי אחרי הישיבה הראשונה, הכותרות בעיתון היו, למרות שאמרתי שאני לא מטפל בשכר חברי הכנסת, הכותרות למחרת היו ששטרית רוצה לשפר את שכר חברי הכנסת, כשאמרתי בדיוק ההפך.
מאיר שטרית: אני אומר בצער, שחברי כנסת אחראים לכך שהדימוי שלהם בציבור הוא כזה.
מאיר שטרית: חברי כנסת מפחדים, אולי באופן טבעי, מתקשורת מ"עליהום" ועושים רע לעצמם ולאחרים.
מאיר שטרית: לכן הדברים של חבר הכנסת לוין נכונים, אני חשוב שגם האנשים שיושב ראש הכנסת בחר הם אנשים ראויים וטובים ואני בעד לבחור אותם.
מאיר שטרית: יחד עם זאת, אני חושב, שאחרי שייבחרו, שווה להזמין אותם לוועדה, לשמוע את החברים, לשמוע מה מציק, כדי שגם להם תהיינה תובנות לטפל בסוגיות הללו.
מאיר שטרית: עד היום ועדת גרונאו לא טפלה בזה.
מאיר שטרית: כשכינסנו את הוועדה אז והם פחדו שאנחנו הולכים לקבל החלטה, גרונאו רץ מהר ליושב ראש הכנסת, זומנתי אז ליושב ראש הכנסת, חבר כנסת ריבלין, יחד עם גרונאו והוא אמר, אתם לא יכולים להחליט ואני אמרתי לו, מי שם אותך להחליט, עם כל הכבוד.
מאיר שטרית: לא אתה מחליט, אתה יכול להמליץ.
מאיר שטרית: אנחנו יכולים כן להחליט ואני גם לא חייב לקבל את דעתך ויכול לבוא לוועדת הכנסת ולקבל החלטה בניגוד לדעתך.
מאיר שטרית: הפרשנות של השלכה המשפטית בכנסת, שעלי לא מקובלת, אומרת, שהוועדה יכולה להמליץ, רק אם יש המלצה של ועדת גרונאו.
מאיר שטרית: אני חולק על זה וחושב שזה לא נכון.
מאיר שטרית: ועדת הכנסת יכולה להחליט מה שהיא רוצה, זו הסמכות שלה.
<ארבל אסטרחן: אחרי קבלת המלצה.
<ארבל אסטרחן: היא יכולה לקבל אותה או לדחות אותה.
מאיר שטרית: אני חושב שוועדת הכנסת יכולה לקבל החלטה גם בלי קבלת המלצה.
מאיר שטרית: לדעתי.
מאיר שטרית: זו פרשנות שלכם, זה לא כתוב בתקנון.
<ארבל אסטרחן: זה כתוב בחוק.
מאיר שטרית: אז אולי צריך לתקן את החוק.
מאיר שטרית: כי הגוף שאחראי על ועדת הכנסת זה הגוף הזה, לא גרונאו ולא אף אחד אחר.
מאיר שטרית: מי שנותן את הדין לציבור זה אנחנו, לא גרונאו.
<ארבל אסטרחן: אבל אתם תקנתם את החוק לפני 10 שנים.
<ארבל אסטרחן: הקמתם ועדה ציבורית שתפעלו לפי המלצותיה.
מאיר שטרית: מאה אחוז, אז אפשר לתקן אותו מחדש.
אברהם מיכאלי: חבר כנסת כל הזמן פוחד מהצל של עצמו.
איילת שקד: צריך לדון האם ועדת הכנסת יכולה להביא המלצה משל עצמה?
<ארבל אסטרחן: התשובה היא לא.
מאיר שטרית: יכול להיות שצריך לתקן את החוק.
מאיר שטרית: אני חושב שהכנסת שמטה מידיה את הכלים לטפל.
אברהם מיכאלי: זה נקרא פופוליזם, שכל אחד מפחד מהצל של עצמו.
מאיר שטרית: אני רוצה לספר לכם, לא שאני רוצה להתייהר, אבל בלעדי, בחיים לא היה נבנה האגף החדש של הכנסת.
מאיר שטרית: ניסינו לפני לבנות 20 חדרים לחברי כנסת, כשחברי כנסת ישבו בקרוונים שנים, שני חברי כנסת בקרוון.
מאיר שטרית: סגרו כל פינה וכל מסדרון עם כל מיני מחיצות.
מאיר שטרית: זה היה בושה.
מאיר שטרית: הייתי אז באופוזיציה ובורג ביקש ממני לטפל בהקמת הבניין.
מאיר שטרית: אמרתי לו, אני מוכן בשני תנאים: אני רשאי לפתוח הכול, לעשות תכנון כולל לכנסת, דבר שני, אתה אומר אמן אחרי כל מה שאני עושה.
מאיר שטרית: הוא הסכים.
מאיר שטרית: נגשתי לתכנון, הרצתי את כל התכניות, עשיתי את המכרז בשיטת PFI זרקתי את האוצר החוצה.
מאיר שטרית: למה לא בנו?
מאיר שטרית: כי האוצר היה אומר, הכנסת רוצה 20 חדרים, אין לנו כסף.
מאיר שטרית: אז לכנסת אין ברירה, אין לה כסף, היא לא בונה.
מאיר שטרית: בישיבה הראשונה של ועדת ההיגוי אמרתי לנציג האוצר, יואל אופיר, סגנו של החשב הכללי, אמרתי לו, מהיום אתה פטור מלבוא, אני לא צריך אותך, לא רוצה ממך כסף.
מאיר שטרית: עשיתי את זה בשיטת ה-PFI , זה הפרויקט היחיד בארץ שנעשה כך.
מאיר שטרית: אתה לוקח חברה, אחרי מכרז, שהיא בונה, ממממנת, מתחזקת 25 שנה והתחרות היא על מה התשלום השנתי.
מאיר שטרית: 25 תשלומים שנתיים.
מאיר שטרית: נגיד שהבניין הזה עלה 250 מיליון ₪, תחלקי ל-25 שנה, זה 10 מיליון ₪ לשנה, תוסיפי מימון, יעלה 20, 25 מיליון ₪ לשנה.
מאיר שטרית: זה תקציב שהכנסת יכולה לעמוד בו.
מאיר שטרית: אני מקבל את הכנסת עכשיו ומשלם לאורך 20 שנה, אי אפשר לסגור את הכנסת.
מאיר שטרית: אני חשוב שצריך לעשות פרויקטים בארץ בשיטה הזו, אבל בלעדי זה לא היו לחברי הכנסת חדרים.
מאיר שטרית: גם אז, מישהו הלך לוועדת גרונאו?
מאיר שטרית: עשינו לבד, לפי החלטת הכנסת, כי זו סמכותה.
מאיר שטרית: אני מניח שאם היום הייתי צריך לבנות בניין כזה, הייתה הוועדה אומרת, אין לכם סמכות לשפר את תנאי העבודה שלכם.
מאיר שטרית: אני חשוב שזה לא תנאי העבודה שלנו, זה של כל הציבור.
מאיר שטרית: הכנסת היום נראית אחרת ולא בונים כנסת כל שנה, בונים כנסת כל 50 שנה.
מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, לדעתי ראוי לבחור את האנשים, הם אנשים ראויים מכל בחינה שהיא.
מאיר שטרית: קראתי את קורות החיים שלהם, הם אנשים ראויים מנוסים, באים מתוך השוק, שווה להזמין אותם לוועדה אחרי שייבחרו ולנהל אתם שיחה.
איתן כבל: כמו שאמר קודמי, חבר הכנסת שטרית, מדובר באנשים ראויים מאד מלבד דבר אחד, אני לא יודע אם נבדק העניין, שי להם סוג של התייחסות או הבנה של כנסת ישראל.
איתן כבל: אולי אנחנו לוקחים יועצים, שהם אנשים מהשורה הראשונה, אבל אין להם מושג באמת מה זו כנסת ומה הנרטיב שלה.
איתן כבל: אז יוצא לעיתים שכרנו בהפסדנו.
איתן כבל: ברמת העיקרון אני אתמוך, אבל אני מסכים עם חבר הכנסת שטרית שאמר, שאנחנו צריכים לקבוע את עתידנו, לטוב ולרע, אנחנו הנסחרים.
איתן כבל: העובדה שאנחנו מתחמקים, גם לא עוזרת לנו.
איתן כבל: זה לא משנה שהשכר שלנו נקבע היום על ידי מנגנונים חיצוניים, אבל יש קמפיין בכל פעם שמעלים לנו את השכר.
איתן כבל: אותו אלמנט, שנדמה לנו שאנחנו מרחיקים מאתנו את ה"צרה" הזו, נדמה לנו שבכך הכנסת פוטרת את עצמה ולא תמצא את עצמה בכותרות, היא דבר לא נכון.
איתן כבל: בסופו של תהליך, לטוב ולרע, אנחנו צריכים לקבל את ההחלטות ולהתמודד אתם.
איתן כבל: אם נתמודד בצורה פרועה, שיזרקו אותנו לכל הרוחות.
איתן כבל: אם נהיה צדקנים בצורה קיצונית, אז כנראה גם לא נדע לתת את אשר נבחרנו לו.
מאיר שטרית: אגב, בכירי הכנסת מרוויחים הרבה יותר מאשר חברי כנסת, שיהיה ברור לכולם, למרות שהצעקות נגד חברי הכנסת.
איתן כבל: מאז שקמה ועדת גרונאו, שמישהו יראה לי פעם אחת שלא כיכבנו בכלי התקשורת.
איתן כבל: אז מה עשינו?
איתן כבל: גם אוכלים דגים מסריחים וגם מגורשים מהעיר.
יפעת קריב: הכול זה עניין של דימוי.
יפעת קריב: אם נלך מהמקום הזה, שמאז קמה מדינת ישראל, 120 אנשים משרתים את הציבור ואין פרופורציה בין גודל האוכלוסייה למספר החברים בכנסת.
יפעת קריב: בואו נדע לדבר את הסיפור הזה.
יפעת קריב: אומר חבר הכנסת שטרית, שכל כך הרבה שנים נמצא כאן ומכיר את המערכת ומכין לנו, לחברי הכנסת הצעירים יותר, את הקרקע.
יפעת קריב: אז אני חושבת שצריך לדעת לספר את הסיפור, החברה הישראלית פחות משורתת, בכך שיש רק 120 אנשים.
אורי מקלב: לא בטוח שזו פונקציה של גודל אוכלוסייה.
איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח את הדיון הרחב, זה דיון ענק, כל כך הרבה אנשים מתפרנסים משאלת השיטה, אז לא נפתח את זה.
איתן כבל: הקרב הגדול הוא על נראות הכנסת אל מול הציבור, מה מערכת היחסים.
איתן כבל: יושב ראש הכנסת רוצה לקחת את חברי הכנסת לאושוויץ, אז יש מיש אומר, הגנבים האלה, הגזלנים האלה, ואני לוקח את זה למקום מעט קיצוני, איך הם לא מטפלים בניצולים.
איתן כבל: זה שאנחנו חושבים, שאנחנו מעבירים את הבעיות שלנו, שאנחנו אמורים לקבל, באומץ כזה או אחר, את ההחלטות כלפי עצמנו, מעבירים אותם כאילו לחדר אחר, שם יש מי שדן בנו ואני צריך בכל פעם להתנצל.
איתן כבל: אז ממה נפשך?
איתן כבל: אדוני היושב ראש, בכל הכבוד לוועדה, היא אמורה להיות כלי.
איתן כבל: זה סוג של מקווה, של מה שנוגע אלינו, אמור לעבור דרך המקווה ואחריש יצא מהמקווה אז הכול אמור להיות טהור ובסדר.
איתן כבל: אז גם אתה מכניס אותנו למקווה, גם קר לנו במקווה וגם אתה יוצא ואומרים לך שאתה לא טהור.
איתן כבל: בתפיסה העקרונית שלי, אני מעדיף לשבת פה, להתווכח ולהתמודד ולהקים את ועדות המשנה ולהסתכל החוצה ולראות מה נכון לעשות ומה לא נכון ולקבל החלטות באומץ.
איתן כבל: בסופו של עניין, בתהליך שנבנה, נצליח להגיע להישגים, לשיפור תדמיתנו ומעמדנו בציבור, הרבה יותר מאשר נדמה לנו שאנחנו פותרים.
צחי הנגבי: חבר הכנסת מיכאלי בבקשה.
אברהם מיכאלי: הדיון התקיים כבר בקדנציה הקודמת כמה פעמים וועדת המשנה שחבר הכנסת שטרית דיבר עליה, אכן צריך לחדש אותה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, תפיסת העולם שלנו, שמיש נכנס לבית הזה כחבר כנסת, צריך להתנצל על כל יום וכל דקה שהוא נושם פה.
אברהם מיכאלי: התדמית שלנו כל כך גרועה, שום ועדה ציבורית לא תכשיר אותה.
אברהם מיכאלי: התדמית היא שאלה הבטלנים והגנבים וכל השמות שקוראים לנו.
אברהם מיכאלי: אמר פרופסור בן ישראל שהתיישב על הכיסא ביום הראשון שלו בקדימה, פתח את האינטרנט וכבר הייתה כותרת ענקית, הגנב וכו'.
אברהם מיכאלי: עוד לא נכנס לכנסת ועוד לא התיישב.
אברהם מיכאלי: הכינויים האלה נובעים מהרבה דברים ואולי לא עכשיו אנחנו צריכים להרחיב על כך, אבל יחד עם זאת, הפסוק שאומרים על המרגלים: "ונהי בעיננו כחגבים וכן היינו בעיניהם", זה בדיוק מה שקורה עם חברי הכנסת.
אברהם מיכאלי: כל אחד מנסה להיות פופוליסט כביכול, בגלל השקיפות.
אברהם מיכאלי: אנחנו שקופים לגמרי, לא נשאר לנו מה להסתיר, בבית הזה הכול שקוף.
אברהם מיכאלי: אבל יחד עם זאת, הוועדה הציבורית לא יכולה לבוא בלי ללמוד עלינו, על העבודה שלנו.
אברהם מיכאלי: אחד הדברים שהערתי בזמנו להנהלת הכנסת, אף אחד לא יודע כמה חברי כנסת עובדים בבניין.
אברהם מיכאלי: השעון שמתפרסם על ידי החשבות משקף 23 שעות.
אברהם מיכאלי: מתפרסם דו"ח חודשי כמה היית נוכח בכנסת ואתה יכול להגיע לממוצע של מקסימום 23, 24 שעות וזה לא נכון, כי חברי כנסת נמצאים פה מראשון עד חמישי, ועדות כאלה, ועדות אחרות והוותיקים של הכנסת יודעים גם מי סוגר את הבניין.
אברהם מיכאלי: השעון סופר רק ימי מליאה, לא סופר ימים אחרים.
אברהם מיכאלי: אני לא צריך את השעון הזה כדי שיספרו לי שעות.
אברהם מיכאלי: אבל הציבור לא מבין ואחר כך הוא רואה שחבר כנסת עובד רק 23 שעות בשבוע וזה מה שמתפרסם.
אורי מקלב: גם אם מליאה מסתיימת ב-19:00, חבר כנסת נשאר גם עד 21:00 ועד 22:00.
צחי הנגבי: השעון גם לא לוקח בחשבון סיורים בימי כנסת.
אברהם מיכאלי: הציבור מודד אותנו לפי הנתונים האלה ויכול להיות שצריך לשפר הרבה דברים.
אברהם מיכאלי: הוועדה הציבורית לא יכולה לדון בתנאים כאלה ואחרים של חברי כנסת ושל העוזרים בלי להיכנס לעומק.
אברהם מיכאלי: צודק מי שאמר, שלא יכול, שפרופסור לכלכלה, שהוא בעל שם, הוא לא יכול לדון בדבר מבלי להכין שיעורי בית.
אברהם מיכאלי: ממנים אותו, איך הוא יכול לדון בדבר לפני שהוא יושב עם כל מי שצריך לשבת כדי ללמוד את החומר?
אברהם מיכאלי: כולנו מסכימים לחידוש של ועדה כזו או אחרת אבל אני כן חשוב שצריך לדון, במסגרת הוועדה הזו, במסגרת הוועדה הראשית או ועדת המשנה, לחברי כנסת מותר לדבר על תנאי שכר של חברי כנסת.
אברהם מיכאלי: אף אחד לא דן רק על עצמו, מדובר גם על הדורות הבאים.
באסל גטאס: אני מצטרף לכל מה שנאמר.
באסל גטאס: אני חושב שלא צריך, בשום מצב, לקבל החלטה לגבי אנשים, לפני שהוועדה תשב אתם.
באסל גטאס: צריך לעשות תיאום ציפיות לפני.
באסל גטאס: מה יהיה אם אלה אנשים הכי טובים והכי מוכשרים ויום אחריש אתה ממנה אותם אתה מגלה שהם חשובים בצורה אחרת לגמרי, אפילו יותר קיצוני ממה שהיה גרונאו.
דוד רותם: אנחנו רוצים לראות אם הם טובים לנו ואז נחליט?
באסל גטאס: אתה צריך לתאם ציפיות.
דוד רותם: הציפיות שלי הן שהם יחליטו בשבילי.
צחי הנגבי: הציפיות שלו הן מינוי על תנאי.
צחי הנגבי: נמנה, נראה את ההחלטות ואז נשנה?
צחי הנגבי: זה מה שאתה מציע?
באסל גטאס: אני אומר שצריך לתאם - - -
צחי הנגבי: בשביל זה יש יושב ראש הכנסת.
צחי הנגבי: הוא אמון על זה.
באסל גטאס: הוא עשה תיאום ציפיות?
באסל גטאס: אתה בטוח?
צחי הנגבי: חזקה על יושב ראש הכנסת, שמינה אנשים שמבינים.
באסל גטאס: עובדה שהייתה לכם ועדה, שאתם מתלוננים עליה.
צחי הנגבי: זה לא אותו אישיו.
צחי הנגבי: בכל מקרה אני חשוב שאתה אומר דבר נכון.
צחי הנגבי: נדרש דיאלוג, שיתחיל מרגע שהקבוצה הזו תמונה.
איתן כבל: תיאום ציפיות לא בהכרח ממקום רע.
צחי הנגבי: להביא בפניהם מה שאנשים מרגישים.
באסל גטאס: אבל תיאום ציפיות לפני המינוי ולא אחרי המינוי.
שמעון סולומון: הוותיקים ספרו עד כמה צריך שיהיה שינוי ואני מסכים עם זה, במיוחד על העוזרים.
שמעון סולומון: כל פעם שהם באים אתי, אני מרגיש עם זה לא נוח שהשכר והתנאים שלהם כל כך נמוכים.
שמעון סולומון: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחד ספציפי, שהיה בשבועות האחרונים וכתבתי מכתבים גם ליושב ראש הכנסת, ליושב ראש הוועדה וליושב ראש ועדת הכספים.
שמעון סולומון: דווקא מאותה סיבה של שמירה על התדמית של נבחרי ציבור ושל חברי כנסת, אני חושב, שלמרות המצב, עד שהדברים יסתדרו, אני חושב שזו לא העת להעלות את השכר.
שמעון סולומון: השכר הולך להתעדכן ב-25 לחודש ואנחנו יודעים מה המצב.
שמעון סולומון: דברנו על תדמית של נבחרי ציבור, איך זה ייתפס וזה לא פופוליסטי.
שמעון סולומון: גם כשאנחנו מדברים על דוגמה אישית, אני חושב שזה לא נכון ואנחנו צריכים למנוע את ההעלאה בשכר, את העדכון של השכר שהולך ומתקרב.
שמעון סולומון: כל אחד היה רוצה לעדכן, אבל אני אומר את זה מהסיבה שבעמדה שאנחנו נמצאים בה, מתוך שמירה על התדמית הציבורית שלנו, אני חושב שלא נכון להעלות עכשיו, צריך לחכות, להביא את זה לדיון עומק ולהחליט שלא צריך להעלות את השכר של חברי הכנסת.
יריב לוין: העמדה שלך היא גם לגבי שכר השופטים אני מניח, לא רק לגבי חברי הכנסת?
יריב לוין: אני מבקש גם שתודיע, שאתה מצטרף ליוזמה שלי, לקבוע האחדה של השכר של כל שלושת הרשויות.
יריב לוין: אני מציע גם שיוצמדו לכנסת, מהסיבה הפשוטה, שפה זה הכי נמוך.
יריב לוין: אז אני אאמין לך שזה לא פופוליסטי.
שמעון סולומון: עשיתי כבר את הצעדים שלי כדי שזה יהיה פופוליסטי, באופן אישי.
שמעון סולומון: אבל אני מדבר על משהו אחר.
שמעון סולומון: זו הייתה הטענה גם בפעם הקודמת, שהועלה רק ב-1%.
שמעון סולומון: אני חושב, שמן הראוי, גם אם צריך להפריד, הרי הטענה שזה שזור, נבחרי ציבור ונושאי משרה בכירה.
יריב לוין: אני אגיד לך בדיוק מה הטענה.
יריב לוין: הטענה היא, שבדמוקרטיה יש שלוש רשויות שוות.
יריב לוין: השוויון ביניהם צריך להיות לכל אורך הקו, לרבות בנושא של תנאי שכר.
יריב לוין: כי כאשר אתה נותן ברשות אחת תנאי שכר הרבה יותר גבוהים מאשר ברשויות האחרות, אתה בעצם משדר, שהיא עומדת מעל הרשויות האחרות.
צחי הנגבי: הדיון הזה יימשך בוועדת חוקה חוק ומשפט.
יריב לוין: אני אוסיף ואומר לך גם, שאתה תסכים אתי, שזה לא יכול להיות, שישבו אנשים עם משכורות של 55,000 ו-60,000 בשירות הציבורי, שאנחנו אחראים לאשר להם את התשלום דרך ועדת הכספים.
שמעון סולומון: אני אומר, לא יכול להיות, שבמשק, יש אנשים שלא גומרים את החודש, יש מצב קשה ואנחנו, חברי כנסת, נעלה את השכר.
יריב לוין: ולשופטים אנחנו יכולים להעלות את השכר?
שמעון סולומון: עזוב את השופטים, הם לא נבחרי ציבור.
שמעון סולומון: הם לא נבחרי ציבור.
יריב לוין: אבל אנחנו מעלים להם את השכר.
צחי הנגבי: חבר הכנסת פייגלין בבקשה.
משה זלמן פייגלין: מכיוון שחבר הכנסת לוין גנב לי את רוב הדברים שרציתי לומר, אני אומר רק דבר אחד.
משה זלמן פייגלין: יש לי הצעה פשוטה שגם תחסוך את הצורך בוועדה ותחסוך לנו את הדיונים ואת הוויכוחים.
משה זלמן פייגלין: בואו ונצמיד את שכר חברי הכנסת ל-45% הפנסיה התקציבית של יועץ משפטי לממשלה לשעבר.
משה זלמן פייגלין: נורא פשוט.
צחי הנגבי: נעלה את זה להצבעה.
משה זלמן פייגלין: אני מוכן להתחייב שלא תהיינה לי שום דרישות מעבר לזה.
צחי הנגבי: כולם יהיו מרוצים.
שמעון סולומון: אם אתה לא רואה את ההבדל בין נבחרי ציבור לבין אנשי מקצוע, זה חבל מאד.
שמעון סולומון: אתה נבחר ציבור.
יריב לוין: אני לא רואה איך יכול להיות ששופט מחוזי מרוויח יותר מראש ממשלה.
מאיר שטרית: תנדב אנשים שיעבדו פה בחינם.
שמעון סולומון: מי שישמע אותך, מה אתה מדבר, על ההעלאה הזו אנשים הולכים - - -
יריב לוין: זה לא מכובד מה שאתה עושה.
יריב לוין: מכיוון שלא יכול להיות שאתה ביד אחת מציע ששופט מחוזי ירוויח יותר מראש הממשלה ויוצא לציבור ואומר לא להעלות שכר חברי כנסת.
שמעון סולומון: אני מפריד בין אנשי מקצוע לנבחרי ציבור.
יריב לוין: תהיה עקבי.
יריב לוין: מה שאנחנו אחראים לאשר, נעשה שוויון לכולם.
שמעון סולומון: אני מפריד בין נבחרי ציבור לבין אנשי מקצוע.
צחי הנגבי: זה לא ויכוח פרטי.
יריב לוין: כי הם עובדים יותר קשה ממך?
יריב לוין: יש להם קביעות ופנסיה תקציבית.
שמעון סולומון: המצב יורד ואתה מעלה, זה נראה לך הגיוני?
שמעון סולומון: המצב הולך ומתדרדר, זה נראה לך הגיוני?
צחי הנגבי: חבר הכנסת סולומון, אני מבקש ממך.
יריב לוין: ויש להם שנת שבתון והרשימה עוד ארוכה.
שמעון סולומון: זה לא פופוליסטי, אני אומר לך את זה מכל הלב.
יריב לוין: לא מתאים לך.
שמעון סולומון: אני אומר לך - - -
צחי הנגבי: חבר הכנסת סולומון.
צחי הנגבי: אני לא רוצה להוציא אותך.
צחי הנגבי: הסתיימה רשות הדיבור שלך.
שמעון סולומון: אתה יכול להוציא אותי, אתה לא יכול לצעוק עלי.
צחי הנגבי: אז אני מבקש ממך לצאת.
שמעון סולומון: אין בעיה.
שמעון סולומון: כשזה מגיע לכיס שלנו זה כואב לנו.
צחי הנגבי: האם יש חברי כנסת נוספים שרוצים לדבר?
צחי הנגבי: אם אין, אני רוצה לסכם את הדיון.
צחי הנגבי: להערכתי שי קונצנזוס בין כמה וכמה דוברים.
צחי הנגבי: לא מצאתי הרבה סתירות.
צחי הנגבי: החוק עבר בקונצנזוס רחב מכיוון שהיה צורך להוכיח לציבור, שאנחנו לא נהיה הגוף היחיד, שקיים למעשה בשירות הציבורי, שקובע את שכרו.
צחי הנגבי: זה לא היה אמור לעסוק בכלל בתנאי עבודה בתחילת הדרך.
צחי הנגבי: תנאי עבודה, מן הראוי היה שנעסוק בהם, ללא שיש אורקל שמכתיב.
צחי הנגבי: אבל, בהזדמנות החגיגית הזו, שכבר היה דיון בענייני השכר, נכנסו נושאים נוספים, רכב, עוזרים, כל אלה נכנסו בבלילה אחת והכנסת העבירה למעשה את הסמכות בנושא הזה, אבל לא באופן מוחלט, כפי שצוין על ידי היועצת המשפטית ועל ידי חבר הכנסת שטרית.
צחי הנגבי: בסופו שלד בר ישנו איזון, שיש ועדה ציבורית, שרק היא יכולה ליזום החלטות.
צחי הנגבי: כלומר, דיון יכול להיות ניזום על ידי כל אחד אחר, חברי כנסת, ציבור, תקשורת, ועדה, יושב ראש הכנסת, אבל אנחנו צריכים להמתין להכרעת הוועדה הציבורית ומעת לעת מועברים אליה נושאים.