GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צחי הנגבי: ארבעת חברי ועדת החינוך בראשות עמרם מצנע – יו"ר, רות קלדרון, יעקב אשר, שמעון אוחיון; מטעם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, לבקשת איילת שקד בישיבה הקודמת, חל שינוי – מוטי יוגב, דב ליפמן, אברהם מיכאלי וחיליק בר יהיו החברים, וכך יושג איזון לסיעות.
צחי הנגבי: בעד הרכב הוועדה – פה-אחד
צחי הנגבי: הוועדה נקבעה.
צחי הנגבי: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לשינוי חברתי כלכלי (תיקוני חקיקה) (הגברת התחרות), התשע"ב-2012 (מ/702) – לאחר דין רציפות.
צחי הנגבי: אני עובר לסעיף הבא: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לשינוי חברתי כלכלי (תיקוני חקיקה) (הגברת התחרות), התשע"ב-2012 (מ/702) – לאחר דין רציפות.
צחי הנגבי: זאת הצעת חוק שעברה ב-2012 ללא התנגדות במליאה בקדנציה הזאת.
צחי הנגבי: זה בעניין הגברת התחרות בנושא האוטובוסים – הצעה של משרד התחבורה.
משה גפני: זה על שם הריכוזיות.
צחי הנגבי: פה זה נקרא "הגברת התחרות".
צחי הנגבי: פה יש ההצעה אם אתה רוצה.
צחי הנגבי: היא נוגעת לענייני משק האוטובוסים.
צחי הנגבי: רוצה לראות?
<ארבל אסטרחן: רישיונות להפעלת תחבורה ציבורית באוטובוסים.
צחי הנגבי: זה עבר במליאה פה-אחד.
צחי הנגבי: זה עבר דין רציפות.
צחי הנגבי: צריך לקבוע את הוועדה.
צחי הנגבי: אנחנו מציעים את ועדת הכלכלה שעסקה בנושא הזה והכינה את הצעת החוק בכנסת הקודמת.
צחי הנגבי: אם תרצה לראות את הצעת החוק, משה, היא פה.
צחי הנגבי: היא לא נוגעת לריכוזיות.
צחי הנגבי: יש הצעות נוספות?
צחי הנגבי: אם לא, מי בעד?
צחי הנגבי: בעד – פה-אחד
צחי הנגבי: ההצעה עברה.
<ארבל אסטרחן: יש פה פרקים נוספים: יש פה פרק על הגבלים עסקיים ופרק על שיקולי - - -
משה גפני: בסדר, אם זה עבר לוועדת הכלכלה זה באופוזיציה.
משה גפני: באופוזיציה של בוז'י הרצוג.
צחי הנגבי: אין שום בעיה.
צחי הנגבי: אנחנו מעבירים לאופוזיציה את האחריות לריכוזיות.
צחי הנגבי: הצעה לתיקון תקנון הכנסת בנושא נציגי הכנסת בוועדה לבחירת דיינים.
צחי הנגבי: הנושא הבא: הצעה לתיקון תקנון הכנסת בנושא נציגי הכנסת בוועדה לבחירת דיינים.
צחי הנגבי: ארבל תציג שוב את התיקון המוצע.
<ארבל אסטרחן: כזכור, בחודש יוני האחרון תוקן חוק הדיינים והיתוסף בו סעיף שלפיו: "לפחות אחד מנציגי הממשלה בוועדה, לפחות אחד מנציגי הכנסת בוועדה ולפחות אחד מנציגי לשכת עורכי הדין בוועדה יהיו נשים".
<ארבל אסטרחן: התיקון הזה קבע את העיקרון בחקיקה הראשית, והוא מחייב עכשיו השלמה בתקנון הכנסת.
<ארבל אסטרחן: התקנון היום שנקבע בכנסת הקודמת לא מתייחס לחובה הזאת, כמובן, שתהיה לפחות נציגה אחת אישה, ולכן הוא קובע שיהיו בחירות חשאיות לשני נציגי הכנסת בוועדה למינוי דיינים כפי שיש בוועדות המינויים האחרות למינוי שופטים, קאדים וקאדים מד'הב.
<ארבל אסטרחן: התקנון קובע ששני הנציגים שקיבלו את מספר הקולות הגדול ביותר הם אלה שייבחרו כנציגי הכנסת.
<ארבל אסטרחן: כעת לאור התיקון בחוק מתחייבת קביעת פרוצדורה שתבטיח שלפחות אחד מהנציגים יהיה אישה.
<ארבל אסטרחן: מונח לפניכם נוסח של הצעה לתיקון תקנון שקובע את אותה פרוצדורה.
<ארבל אסטרחן: לפי הנוסח המוצע, תהיה בעצם הקפצה.
<ארבל אסטרחן: במקרה שבו לא נבחרה לפחות אישה אחת בין שני המועמדים שקיבלו את מספר הקולות הרב ביותר, האישה שקיבלה את מספר הקולות הגדול ביותר היא זאת שתהיה הנציגה.
<ארבל אסטרחן: זה יבטיח את מימוש החוק.
<ארבל אסטרחן: הנוסח כפי שמונח לפניכם אומר: "לא נבחרה לוועדה לבחירת דיינים חברת כנסת, יראו את חברת הכנסת שקיבלה את מספר הקולות המרבי מבין חברות הכנסת המועמדות כמי שנבחרה במקום המועמד שקיבל את מספר הקולות השני בגודלו".
<ארבל אסטרחן: זאת אפשרות אחת להבטיח את מימוש החוק.
<ארבל אסטרחן: בדיון קודם שהתקיים פה עם חבר הכנסת גפני התברר שיש אפשרויות אחרות שיביאו לאותה תוצאה.
<ארבל אסטרחן: אפשרות אחת היא לעשות קלפי נפרדת.
<ארבל אסטרחן: כלומר תהיה קלפי אחת רק לנשים וקלפי אחת לנשים ולגברים; אפשרות אחרת שהעלה חבר הכנסת גפני היא שיהיו סבבים.
<ארבל אסטרחן: אם בסבב הראשון לא נבחרה אישה בין השניים הראשונים ייעשה סבב נוסף שבו יתמודדו רק נשים.
<ארבל אסטרחן: האפשרויות האלה פתוחות בפניכם להחלטה.
<ארבל אסטרחן: בכל מקרה חייבים להתאים את התקנון לחוק כי עד הפעם הבאה שיהיו בחירות התקנון צריך לאפשר את מימושו של החוק.
אורי מקלב: מה קורה אם אף אישה לא מגישה מועמדות?
<ארבל אסטרחן: אין התייחסות כזאת בחוק וגם התקנון לא מחייב התייחסות לזה.
<ארבל אסטרחן: יוצאים מהנחה שיהיו מועמדות.
אורי מקלב: זה משליך - -
צחי הנגבי: קשה להניח שזה יקרה, אבל זה אפשרי.
אורי מקלב: לכן אפשר להגיד שמי שבא להחליף - - - זאת לא בחירה.
צחי הנגבי: כמו שבוועדה לבחירת שופטים צריך נציג אופוזיציה וקואליציה.
צחי הנגבי: אין התייחסות לשאלה - -
אורי מקלב: - - - האם הנציג השני - -
צחי הנגבי: זה לא בחוק, זאת מסורת.
צחי הנגבי: אבל אם איש אופוזיציה או קואליציה לא מציג מועמדות - -
<ארבל אסטרחן: אם אף חבר כנסת לא מציג את מועמדותו בכלל לוועדה?
אורי מקלב: יכול להיות שאותה אחת קיבלה רק שני קולות מהמצביעים תיבחר - -
<ארבל אסטרחן: אף על פי שמישהו אחר קיבל 50 קולות.
אורי מקלב: היא לא עמדה לבחירה.
אורי מקלב: אחרים קיבלו - -
צחי הנגבי: היא עמדה לבחירה אם היא הציגה מועמדות.
אורי מקלב: אבל באיזשהו מקום היא לא עמדה לבחירה.
צחי הנגבי: היא עמדה לבחירה.
צחי הנגבי: זה מה שנקרא הבטחת ייצוג.
אורי מקלב: לא, אתה הקפצת אותה.
אורי מקלב: לא התייחסו אליה.
צחי הנגבי: זה החוק.
צחי הנגבי: החוק כבר מאחורינו.
אורי מקלב: בסדר, אבל אנחנו מדברים על תהליך הבחירה.
צחי הנגבי: לא משנה, החוק אומר שתהיה הבטחת ייצוג.
צחי הנגבי: החוק לא מגביל את הבטחת הייצוג לרף מסוים של מספר קולות.
צחי הנגבי: יש אצלנו בתנועתי המפוארת, בליכוד.
משה גפני: מה יש בליכוד?
צחי הנגבי: הבטחת ייצוג לנשים.
צחי הנגבי: בכל שיבוץ במקומות מסוימים גם אם הנשים האלה הציגו מועמדות וקיבלו רק את הקול של עצמן, והגברים קיבלו 30,000 קולות, זאת שקיבלה קול אחד עוברת.
משה גפני: והליכוד הצליח?
צחי הנגבי: הליכוד הצליח לשמור על כללי השוויון.
משה גפני: לא, הצליח - -
צחי הנגבי: הצליח לשמור על שוויון הנשים.
צחי הנגבי: זאת המטרה.
צחי הנגבי: לא להצליח בבחירות.
צחי הנגבי: יש פה ערך חשוב יותר מבחירות.
צחי הנגבי: משה, אתה הצעת בפעם הקודמת פרוצדורה מסוימת.
צחי הנגבי: בוא נשמע.
משה גפני: קודם כול דיברתי עם ארבל כי כשראיתי את סדר היום הייתי סבור – ואני גם סבור עכשיו – שזה פשוט לא נכון.
משה גפני: אם זאת הדרך כפי שמוצע כאן אז צריך לעשות את זה בחקיקה ראשית כי זה מעוות את המציאות בבחירה – זה ודאי לא תקנון, לפי דעתי.
משה גפני: אני אגיד לכם למה, ואני לא נכנס לעניין של הדיינים כי אני יכול להיות חשוד שאולי יש לי פה עניין.
משה גפני: אמרתי גם בישיבה הקודמת – אין לי שום עניין בזה.
משה גפני: אני לא יודע מה לי עדיף כחבר כנסת חרדי.
משה גפני: יכול להיות שההצעה הזאת עדיפה; היא לא נבדקה על-ידי אף אחד מאתנו, גם לא על-ידי.
אורי מקלב: אי אפשר לבדוק את זה.
משה גפני: כן, גם אי אפשר לבדוק.
משה גפני: אני מדבר עכשיו על הנושא המשפטי נטו.
צחי הנגבי: סליחה, יש חדר התייעצויות.
משה גפני: אם יש בעיות בקואליציה דברו איתי.
<קריאה: יש בעיות, אבל בחוץ.
צחי הנגבי: הבעיות בקואליציה זה שיש עודף בקשות מהאופוזיציה להצטרף לקואליציה.
צחי הנגבי: זה הבעיות היחידות שיש.
משה גפני: זה בסדר, אתם יכולים להישאר עם מה שיש לכם.
משה גפני: איזה נזקים שאתם גורמים עם ארצות-הברית, עם הכול, חבל על הזמן.
משה גפני: רואים שאין לכם סיעתא דשמיא.
משה גפני: על כל פנים המציאות היא שיש תהליך של בחירות חשאיות במליאת הכנסת, התהליך מאוד פשוט.
משה גפני: זה באמת יכול לקרות שאולי בליכוד זה בסדר, אבל לפי דעתי, בכנסת זה לא בסדר.
משה גפני: זאת אומרת יכול להיות מצב שייבחרו 10 חברי כנסת גברים, ואחרי זה תהיה חברת כנסת אחת שתקבל 5-4 קולות, אבל אני לא מדבר על החלק הזה.
משה גפני: זה חלק שאפשר להגיד שהוא נכון או לא נכון.
משה גפני: אני מדבר עכשיו מבחינה משפטית.
משה גפני: אני מצביע מכיוון שאני רוצה שאחד מהסיעה שלי ייבחר, ואז אני לא מצביע לאף אחד אחר.
משה גפני: אלה מעשים שקורים בכל יום; בכל תהליך בחירה אחרי שמישהו לא נבחר מתחיל דיון איך הוא לא נבחר.
משה גפני: זה כבר קרה בפעם האחרונה שנציג הקואליציה בוועדה למינוי שופטים לא נבחר.
משה גפני: אז נשאלה השאלה למה הוא לא נבחר – הרי הקואליציה הצביעה בשבילו.
משה גפני: התברר שהיו רבים שרצו שייבחר מישהו אחר שהוא דווקא נציג האופוזיציה, ולכן הצביעו רק עבורו.
משה גפני: אז, כמובן, בוועדה למינוי שופטים לא צריך שתהיה אישה כי החוק לא מחייב, וגם יושב-ראש ועדת החוקה לא ממהר בחקיקה הזאת, אבל בוועדה למינוי דיינים שאליה נבחרה אישה גם בלי החוק מיהרו לחוקק חוק במהירות הכי גדולה, וכולם יודעים שהכוונה היא לא נשים, הכוונה היא נושא הדיינים; כי אם זה היה נושא הנשים אז הוועדה למינוי שופטים היו מקבלים את ההסתייגות שלי, והייתה נגמרת הפרוצדורה.
משה גפני: אבל ברור שהכוונה היא לא לנשים, אלא לדיינים.
משה גפני: אם נבחרת אישה במקום השני אז הכול בסדר, נגמר העניין ושלום על ישראל.
משה גפני: אנחנו מדברים על מצב שבו נבחרים שני גברים והשלישית או הרביעית או החמישית היא אישה שאף אחד לא התכוון אליה או חלק גדול לא התכוון אליה, אלא למשהו אחר בכלל.
משה גפני: בעצם יצרנו על-ידי תקנון, בחירה שהיא ממש לא הבחירה הקיימת.
משה גפני: אני רוצה שתיבחר אישה מסוימת, אבל בסיבוב הראשון היה חשוב לי שמקלב ייבחר.
משה גפני: לכן החלטתי שאני לא מצביע לאף אחד אחר – לא שאני עושה את זה, אני דרך אגב מצביע, על-פי רוב לכולם, אבל אני לוקח אותי כמשל כי אני לא רוצה לתת דוגמאות אחרות מפורסמות.
משה גפני: אני מצביע למקלב ולא לאף אחד אחר – לא לגבר אחר ולא לאישה אחרת.
משה גפני: ואז באופן אקראי נבחרה אישה.
משה גפני: היא לא הייתה בחלק הזה של ההליך החוקי שהחוק מחייב שאישה תיבחר, לא אליה הייתה הכוונה, ולו היה דיון רק על הנושא של אישה הייתי בוחר במישהי אחרת.
משה גפני: היו דברים מעולם.
משה גפני: אפילו בבחירות האחרונות זה היה.
צחי הנגבי: הבעיה היא בעיה.
צחי הנגבי: מה הפתרון שאתה מציע?
מאיר שטרית: הפתרון הוא שיצביעו על גבר אחד ואישה אחת, ונגמר העניין.
משה גפני: גם אפשרות.
מאיר שטרית: זה הפתרון היחיד לעניין.
<ארבל אסטרחן: אבל יכולה להיות יותר מאישה אחת, לפחות אחת.
מאיר שטרית: המצביעים יצביעו לאישה אחת ולגבר.
מאיר שטרית: למי שהם רוצים.
מאיר שטרית: מי שיקבל הכי הרבה קולות ייכנס.
<ארבל אסטרחן: אפשר גם להצביע לשתי נשים.
משה גפני: זאת הצעה, אבל הצעה לא מושלמת.
אורי מקלב: אני אגיד לך איפה הבעיה בהצעה שלך.
אורי מקלב: אם אז רוצים שיהיו שתי נשים ולא גבר אחד?
מאיר שטרית: לא יהיו שתי נשים, צריך שוויון.
מאיר שטרית: צריך שוויון גם לגברים, מה זאת אומרת.
מאיר שטרית: אתה לא רוצה שיהיה גבר בוועדה למינוי דיינים?
מאיר שטרית: אני רוצה שיהיה גבר אחד ותהיה אישה אחת.
מאיר שטרית: למה שיהיו שתי נשים?
משה גפני: אני לא מתנגד לזה, אבל זה לא מושלם.
מאיר שטרית: לדעתי, זה הכי טוב.
מאיר שטרית: ואז אם יש לך מועמד שאתה מצביע רק בשבילו והוא יקבל הכי הרבה קולות הוא ייבחר.
משה גפני: ההצעה של מאיר שטרית היא לא מושלמת, אבל היא הצעה טובה – היא פותרת את הבעיה שלי.
משה גפני: בפעם הקודמת הצעתי שאם נבחר גבר ואישה – בסדר, נגמר העניין; אם נבחרים שני גברים אז הראשון שהוא גבר נבחר, ואז עושים סבב שני של בחירות רק לנשים.
משה גפני: ואז אתה מחליט מי האישה.
משה גפני: אבל ההצעה שלו היא גם הצעה טובה.
צחי הנגבי: אין לך בעיה עם ההצעה של מאיר.
<ארבל אסטרחן: יכול להיות שתהיה קלפי לנשים וקלפי שנייה - -
משה גפני: לא קלפי שנייה.
אורי מקלב: פתק.
<ארבל אסטרחן: ואם אתה רוצה להצביע לשתי נשים?
<ארבל אסטרחן: מה פתאום.
מאיר שטרית: לא אומרים לא גבר ולא אישה – רוצים שוויון גם לגברים - -
<ארבל אסטרחן: כי זה לא עומד במה שקובע החוק.
<ארבל אסטרחן: החוק אומר שתהיה לפחות אישה.
מאיר שטרית: אז אני אומר שתהיה לפחות אישה.
רוברט אילטוב: אז נקבע שיהיה גם לפחות גבר.
<ארבל אסטרחן: אתה לא יכול למנוע מצב שיהיו שתי נשים נציגות.
<ארבל אסטרחן: זה סותר את החוק.
<ארבל אסטרחן: אני לא חושבת שאנחנו במצב שבו גברים לא ייבחרו.
מאיר שטרית: "לפחות אישה" זה אומר שאני חייב להצביע לפחות לאישה אחת.
מאיר שטרית: אם יש לי עשרה מועמדים אני חייב שתהיה לפחות אישה אחת.
<ארבל אסטרחן: אתה לא יכול למנוע מצב שבו חבר כנסת רוצה להצביע לשתי נשים.
צחי הנגבי: אין לנו בעיה להצביע לשתי נשים.
צחי הנגבי: מצאנו שהרוב מצביעים לגברים כי רוב חברי הכנסת הם גברים.
צחי הנגבי: לכן אנחנו רוצים להבטיח - -
מאיר שטרית: - - שלפחות יצביע לאישה אחת.
מאיר שטרית: הוא יכול להצביע לשתיהן.
יריב לוין: אבל זה גם יעוות את התוצאה כי זה יכול להביא לבחירה של שתי נשים כי באופן אוטומטי אתה מחייב אותו להצביע לאישה אחת.
יריב לוין: נניח שיש רק שתי מועמדות וחמישה מועמדים גברים אז זה עיוות.
מאיר שטרית: לא, אתה חייב להצביע לפחות לאישה אחת.
צחי הנגבי: חשוב לגברים שייבחר גבר.
צחי הנגבי: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהבוחרים לא רוצים לבחור גבר או אישה – רוצים לבחור את הדמויות הספציפיות שהגישו מועמדות – בין אם הם גבר או אישה.
משה גפני: הנחת היסוד הזאת לא נכונה.
משה גפני: המחוקק התערב בזה.
צחי הנגבי: הוא התערב בכך שתהיה אישה, אבל הוא לא אמר שתהיה אישה ספציפית.
צחי הנגבי: יכולות להיות הרבה מאוד נשים ויכולים להיות הרבה מאוד גברים, וזכות הבחירה של 120 חברי הכנסת היא לעשות ככל העולה על רוחם לגבי מי שהם יצביעו לו.
צחי הנגבי: אם יש 17 מועמדים גברים הם בוחרים את הטוב, לדעתם, לא מכיוון שהוא גבר.
צחי הנגבי: כנ"ל לגבי הנשים.
צחי הנגבי: המחוקק קבע שתהיה אישה, אבל כשאני מצביע לאישה אני לא מצביע לאישה, אלא לאחת הנשים שהגישו מועמדות.
משה גפני: אני רוצה אישה מסוימת, ואני חושב שהיא הטובה מבין הנשים - -
צחי הנגבי: אתה מצביע לה.
צחי הנגבי: שיקול הדעת שלך לא מעוות.
משה גפני: לא, אבל אז היות שההצבעה היא יחד אז אני מצביע קודם רק לאישה או לגבר שרק אותו או אותה אני רוצה.
משה גפני: אבל אז זה מעוות את הבחירה כי אנחנו מתערבים.
משה גפני: עד היום בכל הבחירות בכל המקרים האחרים – להוציא את הוועדה למינוי דיינים, מכיוון שהמחוקק התערב – שאני בוחר את הטוב ביותר, לפי דעתי, עד כדי כך שאני גם עלול או עשוי לבחור רק אחד כדי שלא יהיו לא מתחרים.
משה גפני: אם אני מתערב בעניין של אישה - -
צחי הנגבי: אז מאיר פתר את הבעיה הזאת.
משה גפני: הוא לא פתר.
משה גפני: אלא אם כן ארבל מסכימה.
צחי הנגבי: ודאי שהיא מסכימה.
משה גפני: אלא אם כן מחייבים את כולם להצביע גם לגבר וגם לאישה.
צחי הנגבי: אנחנו לא רוצים למנוע מצב שאדם יוכל להצביע - -
מאיר שטרית: איזה סיכוי יש שיבחרו שתי נשים?
יריב לוין: יש סיכוי, בטח שיש.
יריב לוין: בשיטה הזאת הסיכוי שלך הוא מצוין שיהיו שתי נשים.
צחי הנגבי: קודם כול אף אישה לא תצביע לשתי נשים.
צחי הנגבי: זה מה שנקרא: goes without saying.
משה גפני: האם אתה מגיע לתוצאה שחברי הכנסת בלי התערבות של התקנון מצביעים בעבור מי שהם חושבים שהם הטובים ביותר?
משה גפני: אני טוען שבמקרה הזה, לפי ההצעה המקורית, אתה לא מגיע לתוצאה הטובה ביותר, בוודאי לא לגבי האישה.
משה גפני: מה שמציע מאיר היה מושלם אם היו מחייבים להצביע לגבר אחד ולאישה אחת.
משה גפני: אם לא אז יש ההצעה שלי.
צחי הנגבי: שמה היא אומרת?
מאיר שטרית: אני מציע שאתה חייב להצביע לפחות לאישה אחת.
משה גפני: אבל אז המשמעות של העניין היא שיכולות להיבחר שתי נשים.
צחי הנגבי: למה זה רע?
צחי הנגבי: אם חברי הכנסת מעדיפים שתי נשים יהיו שתי נשים.
מאיר שטרית: מה הסיכוי לזה?
<ירדנה מלר הורוביץ: אל תגיד ככה, יכול להיות סיכוי.
מאיר שטרית: בוועדה למינוי דיינים?
מאיר שטרית: נראה לך?
משה גפני: בוועדה למינוי שופטים, לא.
צחי הנגבי: קודם כול זאת הוועדה למינוי שופטות כי 80% הן שופטות.
<ארבל אסטרחן: צריך לוודא שהיא עומדת בתנאי החוק.
צחי הנגבי: מיד תגידי לנו.
מאיר שטרית: - - - להצביע לפחות לאישה.
<ארבל אסטרחן: אתה מונע אפשרות שיהיו שתי נשים.
מאיר שטרית: אני לא מונע.
מאיר שטרית: מצביעים לפחות לאישה אחת.
יריב לוין: אבל זה יעוות את הבחירות.
יריב לוין: יהיו חמישה מועמדים גברים ושתי נשים מועמדות, והן תיבחרנה כי אם כל אחד חייב להצביע לפחות לאישה אחת התוצאה תהיה ששתי הנשים תהיינה ראשונות באופן מלאכותי.
צחי הנגבי: אלא אם כן לא יהיו חמישה גברים.
צחי הנגבי: אנחנו לא יודעים.
צחי הנגבי: אבל אם יהיו שבע נשים?
יריב לוין: אם יהיו שבע נשים יכול להיות.
צחי הנגבי: אתה לקחת מצב היפותטי אחד שפה יהיו חמישה גברים ושתי נשים.
צחי הנגבי: למה שזה יהיה?
יריב לוין: אבל החוק קבע שיש חובה שתיבחר אישה; החוק לא קבע שכל מצביע חייב לבחור אישה.
צחי הנגבי: מה המנגנון שאתה מציע?
יריב לוין: אני חושב שהמנגנון הזה הוא הכי טוב, הוא היחיד שיכול לעבוד.
יריב לוין: אני לא רואה פתרון טוב יותר ממה שמוצע פה.
רוברט אילטוב: הרי אנחנו רוצים שתיבחר אישה אז לא משנה כמה נשים מתמודדות מי שתצבור הכי הרבה קולות היא שתהיה.
צחי הנגבי: זה מה שכתוב בהצעה שיריב מצדד בה, וארבל הציעה אותה.
צחי הנגבי: למשה יש בעיה עם זה.
רוברט אילטוב: אותו דבר אצל הגברים.
צחי הנגבי: אז עכשיו משה יציע את הצעתו.
משה גפני: אני אחזור בקצרה - -
צחי הנגבי: לא, אל תחזור, תציע את ההצעה.
משה גפני: אני חושב שרוברט לא שמע.
משה גפני: המציאות עלולה לעוות את רצון הבוחר כיוון שאני רוצה אישה אחרת ולא את האישה שנבחרה באופן אקראי במקום השלישי.
משה גפני: אני מציע שיהיו בחירות רגילות.
משה גפני: חברי הכנסת מכירים את החוק שצריך לבחור לפחות אישה.
משה גפני: אם תיבחר אישה או שתי נשים במקומות הראשונים או אישה באחד המקומות הראשונים אז נגמר העניין; אם לא נבחרה אישה באחד המקומות האלה עושים עוד סבב רק לחברות כנסת.
משה גפני: ואז אני מצביע עבור מי שאני רוצה שהיא תהיה החברה.
צחי הנגבי: אני אסביר את ההצעה שלו.
צחי הנגבי: יש חוק, זה לא כתוב היום בתקנון.
צחי הנגבי: לכן השינוי נועד לעגן את מה שכתוב בחוק גם בתקנון.
צחי הנגבי: החוק מחייב לבחור אישה אחת.
צחי הנגבי: משה אומר שיכול להיות שיהיה סיבוב בחירה אחד אם תיבחר אישה אחת מבין שני המקומות הראשונים, ויכולות להיות גם שתי נשים.
צחי הנגבי: אם לא היה מצב כזה, וייבחרו שני גברים הגבר השני לא ייבחר, ועל המקום של האישה יתמודדו מחדש בסיבוב שני הנשים שהגישו מועמדות לסיבוב הראשון.
אברהם מיכאלי: זה מה שארבל מציעה.
אברהם מיכאלי: יש פה הליך נוסף של בחירה.
צחי הנגבי: ארבל, יש בעיה עם ההצעה הזאת?
<ארבל אסטרחן: השאלה היא עניין הפרוצדורה: האם ההליך יהיה מיד?
<ארבל אסטרחן: רק נשים שהתמודדו בסבב הראשון?
משה גפני: לא שמישהי פתאום תציג מועמדות עכשיו.
משה גפני: זה כבר הליך הבחירה.
<ארבל אסטרחן: עוד שעתיים תישארו במליאה כדי להצביע שוב?
משה גפני: אנחנו קטלנו את החוק על בחירת נשיא ומבקר שחיכו שלוש פעמים ותיקנו לפעם אחת.
<ירדנה מלר הורוביץ: שינינו את זה.
צחי הנגבי: אם זה חשוב הבנו את המסר.
צחי הנגבי: אני רוצה לשמוע מארבל האם ההצעה של משה לא עומדת בניגוד לחוק.
צחי הנגבי: עוד חצי שעה של המתנה – זה המחיר.
משה גפני: אלא אם כן נבחרה אישה.
מאיר שטרית: אני רוצה לחזור על הצעתי.
מאיר שטרית: אני לא מסכים עם ארבל, היא אומרת שאולי זה לא עומד במסגרת החוק, ואני חושב שזה כן עומד.
מאיר שטרית: לא הייתה כוונה למחוקק שלא יהיה גבר בוועדה למינוי דיינים.
מאיר שטרית: כוונת המחוקק הייתה להבטיח שתהיה אישה.
מאיר שטרית: לדעתי, אם אנחנו קובעים שאנחנו חייבים להצביע לגבר אחד ולאישה אחת תכלית החוק מתמלאת.
מאיר שטרית: תהיה אישה בוועדה, ויהיה גם גבר.
מאיר שטרית: מה שהיא מציעה זה להוריד את האפשרות שגבר יהיה.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך שיהיה גבר.
מאיר שטרית: צריך להצביע לגבר ולאישה.
<ארבל אסטרחן: החוק אומר: "לפחות נציגה".
מאיר שטרית: "לפחות אישה", אז אני מבטיח שתהיה אישה.
צחי הנגבי: אתה מדבר על חוק אחר שאתה יכול להציע שאומר שתהיה הבטחת ייצוג לגברים.
צחי הנגבי: זה מה שאתה אומר.
מאיר שטרית: בלית ברירה.
צחי הנגבי: בסדר, אבל כרגע זה לא החוק.
צחי הנגבי: אני מעלה להצבעה – רק בקרב הגברים פה, כי אין נשים בקרב חברי הוועדה – את נוסח ההצעה של משה שלדעתי אם היא פותרת לך בעיה - -
משה גפני: היא לא פותרת לי שום דבר, יכול להיות שלי טובה ההצעה הזאת.
משה גפני: אני חושב שזה הנכון ביותר אם אני רוצה שאישה תהיה חברת ועדה.
משה גפני: בדרך הזאת אני מגיע לזה.
רוברט אילטוב: בעצם הוא יכול להצביע בשני פתקים לגברים שהוא רוצה לקדם, ואז הוא לא בוחר באישה בהצבעה הראשונה - -
<ארבל אסטרחן: נכון, זאת הכוונה שלי.
רוברט אילטוב: - - ואחר כך הוא משנה את ההצבעה ובוחר את האישה שהוא רוצה.
צחי הנגבי: קודם כול אני מניח שיהיו הרבה שיצביעו לאישה.
רוברט אילטוב: לדעתי, צריך להצביע לאישה בנפרד ולגבר בנפרד באותה הצבעה, ומי שיצבור את מספר הקולות הגדול - -
משה גפני: זה נכון, אבל זה יותר מסובך.
צחי הנגבי: אבל אתה כופה משהו שלא כתוב בחוק שבכל מקרה ייבחר גבר.
צחי הנגבי: זה לא כתוב בחוק.
רוברט אילטוב: שוב?
צחי הנגבי: כרגע החוק מאפשר שייבחרו שתי נשים, ומה שאתה אומר – אם יהיה קלפי לגברים וקלפי לנשים - -
רוברט אילטוב: קלפי אחד ששם שמים פתק אחד לגבר ופתק אחד לאישה.
צחי הנגבי: לכן כתוב בחוק "לפחות".
צחי הנגבי: ברגע שכתוב "לפחות" זה אומר שיכול להיות יותר.
<ארבל אסטרחן: יכול להיות קלפי לאישה ואחת לגברים ולנשים.
<ארבל אסטרחן: לא יכול להיות לחוד אישה ולגבר.
<ארבל אסטרחן: היות שהנוסח לא כתוב בפנינו אני רוצה לוודא שוב שההצעה של חבר הכנסת גפני קובעת שאם לא נבחרה אישה באחד משני המקומות הראשונים תתקיים מיד הצבעה נוספת בקרב הנשים שיגישו את מועמדותן כדין מראש, הודיעו עליהן והשתתפו בסבב הראשון.
<ארבל אסטרחן: כל הנשים שהיו בסבב הראשון יצטרכו לבקש – אולי הן לא רוצות - -
משה גפני: למה שלא ירצו?
משה גפני: תוך חצי שעה משנה את דעתה?
מאיר שטרית: לא יכול להיות.
<ארבל אסטרחן: הן רשאיות.
<ארבל אסטרחן: נגיד שכל הנשים שהשתתפו בסבב הראשון רשאיות להשתתף בשני.
צחי הנגבי: צריך הליך של הודעה של כל המועמדות.
צחי הנגבי: יכול להיות שמישהי תקבל קול אחד או אף קול, ותחליט שהיא לא רוצה להתבזות שוב.
<ארבל אסטרחן: וזה יהיה מיד.
<ארבל אסטרחן: ואז מי שתקבל את מספר הקולות הגדול ביותר תיבחר.
צחי הנגבי: זה כבר לא יקרה בקדנציה הזאת.
<ארבל אסטרחן: לא צפויה להיות בחירה, אבל למשל אם אחד מנציגי הכנסת יתמנה לשר או לסגן שר - -
צחי הנגבי: מי מאתנו שישרוד בקדנציה הבאה יודיע לנו איך היה.
צחי הנגבי: מנחשים כרגע.
<ארבל אסטרחן: הכניסה לתוקף - - - כי החוק כבר בתוקף.
<ארבל אסטרחן: בעצם עכשיו כשאתה אומר את זה צריך לומר שאם יש אישה אחת, והיא חדלה להיות בוועדה בבחירה יכולה להשתתף רק אישה.
משה גפני: ודאי, זה החוק ולא התקנון.
צחי הנגבי: מי בעד הצעתו של משה שנוסחה כרגע על-ידי ארבל?
מאיר שטרית: אני מוריד את הצעתי.
צחי הנגבי: מי בעד ההצעה של משה?
צחי הנגבי: ההצעה לתיקון תקנון הכנסת אושרה.
<ארבל אסטרחן: עוד משפט אחד: באותו תיקון בתקנון אנחנו גם עושים תיקון טכני.
<ארבל אסטרחן: הוועדה לבחירת דיינים נקראה בתקנון ובחוק הכנסת בעבר "הוועדה למינוי דיינים".
<ארבל אסטרחן: נעשה תיקון לחוק הדיינים ששינה את השם של הוועדה ל"ועדה לבחירת דיינים", ואנחנו מתאימים גם את התקנון.
<ארבל אסטרחן: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 134) (מועד ההחלטה בדבר הטלת ארנונה כללית בשנת בחירות), התשע"ד-2013 (מ/818), לפני הקריאה הראשונה.
צחי הנגבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 134) (מועד ההחלטה בדבר הטלת ארנונה כללית בשנת בחירות), התשע"ד-2013 (מ/818), לפני הקריאה הראשונה.
צחי הנגבי: משרד הפנים יציג את הבקשה, בבקשה.
<איתיאל מלאכי: החלטת מועצה להטלת ארנונה צריכה להתקבל עד 1 בדצמבר שלפני שנת הכספים שבגינה מוטלת הארנונה.
<איתיאל מלאכי: במצב שיש מערכת בחירות בדרך כלל הבחירות מתקיימות בשלושת החודשים האחרונים של השנה, ולמועצה קשה מאוד להספיק בחלק מהמקרים להתכנס עד 1 בדצמבר.
<איתיאל מלאכי: במועצות האזוריות הם בכלל לא יכולים כי מועד הבחירות הוא אחרי 1 בדצמבר.
<איתיאל מלאכי: המטרה היא לאפשר את הדחייה של הטלת הארנונה כדי שהמועצות יוכלו לקבל את ההחלטה.
צחי הנגבי: בכמה זמן?
<איתיאל מלאכי: בשלושה חודשים.
אברהם מיכאלי: מתי הבחירות הבאות?
צחי הנגבי: הציבור לא מתרגש.
צחי הנגבי: אם דוחים לו את הארנונה הוא שמח.
<איתיאל מלאכי: הבחירות למועצות האזוריות ב-24 בדצמבר.
אברהם מיכאלי: עכשיו?
צחי הנגבי: כן, בחודש הבא.
צחי הנגבי: יש הרבה מועצות אזוריות.
צחי הנגבי: כמה יש?
<איתיאל מלאכי: בסבב הקרוב – 24 מועצות אזוריות.
אברהם מיכאלי: אז עכשיו הוא כבר לא יוכל להביא, אם ככה.
<איתיאל מלאכי: גם העיריות שעשו את הבחירות באוקטובר צריכות 21 יום עד שחברי המועצה נכנסים לכהן, ואז עוד 10 ימים לכנס ישיבה.
צחי הנגבי: בקיצור, הם לא יעמדו בתאריך.
<איתיאל מלאכי: תהליך שמאוד קשה לעמוד בו, עד בלתי אפשרי.
צחי הנגבי: אנחנו דנים בוועדה שתדון בהצעת החוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 4 והוראת שעה), החוק שעבר אתמול במליאה.
דוד רותם: איפה זה נידון בפעם הקודמת?
צחי הנגבי: בוועדת הפנים.
צחי הנגבי: אילו הצעות היו במליאה?
יריב לוין: היתה הצעה להעביר את זה לוועדת העלייה והקליטה.
יריב לוין: ניתן להם סל קליטה.
צחי הנגבי: אני חושב שזה באמת הגיוני להעביר לוועדת הפנים.
צחי הנגבי: היא עסקה בזה.
מיכל רוזין: סליחה, אני מבקשת להביע את עמדתי.
מיכל רוזין: לכן אני פה.
מיכל רוזין: אני ביקשתי במליאה להעביר את זה לוועדת עובדים זרים.
מיכל רוזין: גם הייתי בדיון הקודם, כשעבר החוק הקודם, שהארכנו את הרציפות.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד שוב, שלפחות מן הדין לעשות את זה בוועדה משותפת.
מיכל רוזין: החוק עצמו מתייחס.
צחי הנגבי: מה הקשר בין העובדים הזרים למסתננים?
צחי הנגבי: את זה אף פעם לא הבנתי.
מיכל רוזין: אני אסביר לך.
דוד רותם: הם כולם מסתננים, אתה לא יודע את זה?
מיכל רוזין: מדינת ישראל זאת שטוענת שכולם הם מהגרי עבודה.
מיכל רוזין: כך כתוב בהצעת החוק, כך כתוב בכל הצעות החוק של ההסתננות לגבי המסתננים, שהם כולם הסתננו.
צחי הנגבי: כאשר הוקמה הוועדה לבחינת הבעיה של העובדים הזרים, וזאת ההיסטוריה, היא נועדה לעסוק בבעייתם של הרבה מאוד עובדים זרים, שהיו פה חלקם ברשות וחלקם שלא ברשות.
צחי הנגבי: לצורך כך קמה הוועדה.
צחי הנגבי: בשנים האחרונות נולדה תופעה חדשה, של הסתננות, שאתם טוענים שהם לא מהגרי עבודה אלא שהם פליטים.
צחי הנגבי: אז צריך לדון בהם בוועדה שעוסקת בנושא זכויות האדם.
מיכל רוזין: עמדתי שאותם אנשים מבקשים מקלט.
מיכל רוזין: לא אמרתי שהם פליטים, את זה לא אני ולא המדינה בדקה עד היום.
מיכל רוזין: אבל הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים קבעה שהיא אינה מתעסקת רק בעניין של עובדים זרים בהיתר, היא מתעסקת באופן כללי בכניסתם ויציאתם של עובדים זרים באופן כללי, גם אם הם הסתננו.
מיכל רוזין: זאת תופעה חדשה, נכון, היא לא היתה כשקמה הוועדה.
מיכל רוזין: כמו שיש תופעות היום במעמד האישה, שלא היו כשהוקמה הוועדה.
מיכל רוזין: לכן כאשר קבעו בחינת התופעה רחבת ההיקף של עובדים זרים בארץ, התנהלות הממשלה ביחס להעסקת עובדים זרים, חקיקה שעוסקת בעובדים זרים, השפעת העובדים הזרים על שוק העבודה, דרכי ההתנהגות ביחס לעובדים זרים בעת החזרתם לארצות מולדתם – דיברו באופן כללי על אותם אלה שאינם אזרחי המדינה, שמגיעים לכאן לצורך עבודה.
יריב לוין: באופן חוקי.
מיכל רוזין: בהסמכה של הוועדה כתוב בהיתר או לא בהיתר.
מיכל רוזין: ולכן אם קבעו שיש ועדה בכנסת שצריכה לטפל בנושא הזה באופן ספציפי – הרי לא היו חייבים להקים את הוועדה הזאת.
מיכל רוזין: יש ועדת פנים.
מיכל רוזין: החליטו שצריך להקים ועדה, מכיוון שזאת תופעה רחבה.
מיכל רוזין: היא רק התרחבה.
מיכל רוזין: לוועדת הפנים אין היכולת והזמן לעסוק בכל נושא לעומק, החליטו להקים עוד ועדה של הכנסת.
מיכל רוזין: לא רק זה, יריב לוין בעצמו העלה בתחילת הכנסת הזאת בקשה מהכנסת לאשר מחדש את הצורך בוועדה הזאת.
דוד רותם: את יודעת כמה טעויות יריב לוין עושה כל יום?
יריב לוין: זה היה לפי הדרישות של ישראל ביתנו בהסכם הקואליציוני.
מיכל רוזין: כמו שאמר חבר הכנסת פייגלין בישיבה הקודמת, הוא אמר: מן הדין והראוי שזה היה עובר לוועדה שלך, לא ניתן לך את זה בגלל עמדותייך האידיאולוגיות.
מיכל רוזין: זוהי לא טענה של טענת כנסת.
מיכל רוזין: ולכן מן הראוי שלפחות תהיה פה ועדה משותפת שתעסוק בנושא ביחד.
צחי הנגבי: יש לנו בקשת מאסנת כהן-ליפשיץ לומר כמה מילים.