GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: אני התבטאתי בנושא הזה בפומבי וקיבלתי פניות הן פומביות והן אישיות ממספר חברי כנסת שנמצאים כאן בחדר הזה, או לא נמצאים כאן בחדר הזה.
יולי יואל אדלשטיין: היו לי שיחות גם עם היועצים המשפטיים וגם צוות הוועדה על הנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה לא סוד שבשבועיים האחרונים קיימתי לא מעט שיחות עם נציגי הסיעות השונות.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי סמכות – ואולי גם טוב שכך – לשלוף מישהו מחברי הכנסת ולמנות אותו לתפקיד.
יולי יואל אדלשטיין: ניסינו למצוא פתרונות למצב הזה בהסכמה רחבה, כי פרט להסכמה רחבה אני לא רואה כאן שום דרך אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, גם אם היו אפשרויות להעביר מישהו על חודו של קול בוועדה זו או אחרת, זאת לא הדרך.
יולי יואל אדלשטיין: הגעתי לכלל מסקנה שכולם בעד איזשהו מהלך של הכנסת, אבל לא זיהיתי הסכמה רחבה על מועמד זה או אחר.
יולי יואל אדלשטיין: היו לא מעט דעות.
יולי יואל אדלשטיין: למען הסר ספק, אני כאן אומר שכל השמות הם אנשים ראויים, טובים, בעלי רקע ביטחוני, בעלי רקע פרלמנטרי.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא מדבר בוודאי על אותם מועמדים שהם אולי סלע המחלוקת בתוך הקואליציה, ובכלל על חברי ועדה רבים שיכלו למלא את התפקיד באופן זמני.
יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זאת, החלטתי שאי-אפשר להמשיך את הדיונים ואי-אפשר להמשיך את המצב.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא אלאה אתכם בכל הסוגיות, אבל אפילו דבר של סיום השנה האזרחית ותקציב הביטחון הוא דבר בשל עצמו.
יולי יואל אדלשטיין: ולכן ההצעה שאני מביא היום היא לא הצעה למינוי של מישהו, אלא הצעה לשינוי תקנון שיאפשר במצבים כאלה – הנוסח נמצא בפניכם – ליושב-ראש הכנסת לפעול בסמכות, ולכנס לפי הצורך את דיוני הוועדה, למנות אד-הוק מישהו מחברי הוועדה לנהל את הישיבה לצדו, להפעיל את ועדות המשנה.
יולי יואל אדלשטיין: בצורה כזאת לפחות – לפחות – לקיים את הפיקוח הפרלמנטרי השוטף, ולטפל בדברים שוטפים.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לציין – גם כן, למען הסר ספק, אני לא חושד שמישהו העלה חשד כזה – אני לא סובל מאבטלה סמויה.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא חיפשתי את התפקיד הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אני גם חושב – ושוחחתי על זה גם עם יושב-ראש ועדת הכנסת וגם עם נוספים – כפי שאמרו חכמינו, שגם זו לטובה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אגיד את הדברים - - -
משה גפני: לא על זה הם התכוונו.
יולי יואל אדלשטיין: גם אולי לזה הם התכוונו, חבר הכנסת גפני, אם תשמע אותי עד הסוף.
יולי יואל אדלשטיין: אני אומר דבר כזה, שאילו כן הייתי שולף איזשהו מועמד שמקובל על כולם – כי אדם לא ראוי לא הייתי שם שם אפילו ליום אחד – ונוח, והוועדה מתנהלת, וכולם מרוצים, אני מאוד חושש שהמצב הזה היה גורם לכלל סיעות הבית ולקואליציה לא לפעול הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: לומר מצוין, היושב-ראש מצא פתרון, כולם מרוצים.
יולי יואל אדלשטיין: זה שזה פתרון מאוד אד-הוק, וזה שהעניין הזה טוב אולי לכמה שבועות, אבל ודאי לא לכמה חודשים ולא לכמה שנים ודאי וודאי – אני אומר גם זו לטובה.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא פתרון, פשוט בלית ברירה לקחתי כאן יוזמה - -
יצחק וקנין: אחריות.
יולי יואל אדלשטיין: - - וגם אחריות, אני מסכים.
יולי יואל אדלשטיין: אחריות כבדה.
יולי יואל אדלשטיין: ובאתי לבקש את ההסכמה שלכם לתיקון התקנון כדלקמן כפי שאתם רואים בפניכם, כפי שנוסח על-ידי היועצים המשפטיים.
יולי יואל אדלשטיין: זאת הבקשה שלי לוועדת הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא סוד גם שיש כאן עוד מכשול תקנוני, שעל מנת שזה ייכנס לתוקף יעברו עוד שבועיים.
יולי יואל אדלשטיין: כנראה שבימים הקרובים נצטרך עוד לדון מה עושים בשבועיים האלה, כי יש דברים מאוד משמעותיים שהזמן גרמם.
יולי יואל אדלשטיין: זאת, אדוני היושב-ראש, הבקשה שלי לחברי ועדת הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, זה לא יפטור אותנו, וקודם כל לא יפטור את הקואליציה ואת הממשלה, מן הצורך להמשיך בדיונים ולמצוא פתרון קבוע לסוגיה הזאת.
צחי הנגבי: תודה אדוני.
צחי הנגבי: לפני שאני אפתח לדיון אני רוצה להסביר כמה דברים על הרקע של הטקסט.
צחי הנגבי: אחרי זה גם אבקש מאנשי הלשכה המשפטית לקרוא את הטקסט ולפרש אותו בגוף הסרט.
צחי הנגבי: אבל הרקע הכללי הוא שוועדת החוץ והביטחון כרגע – ונמצאים פה מנהל הוועדה וצוות הוועדה – בהיעדר יושב-ראש, עובדת למעשה באמצעות ועדות המשנה שלה שמתכנסות.
צחי הנגבי: לאורך החודש האחרון התכנסו כולן, או מרביתן, למעט ועדות משנה שהיושב-ראש היוצא, חבר הכנסת והשר הנוכחי ליברמן, הוא היושב-ראש שלהן.
צחי הנגבי: שם אין מי שיכנס.
צחי הנגבי: גם עם הבעיה הזאת התיקון לתקנון מתמודד.
צחי הנגבי: הוא גם מאפשר ליושב-ראש לקבוע בשתי הדרכים שמפורטות כאן בהצעת התיקון איך מתכנסות ועדות המשנה של ועדת החוץ והביטחון.
צחי הנגבי: אבל התיקון לתקנון הזה עוסק בכל הוועדות.
צחי הנגבי: הוא בא לפתור בעיה שנחשפה כתוצאה מהמחלוקת בשאלת מינוי יושב-ראש חדש לוועדת החוץ והביטחון לאחר שסיים את תפקידו היושב-ראש הקודם.
צחי הנגבי: כפי שתראו בטקסט, זה לא עוסק בוועדת החוץ והביטחון.
צחי הנגבי: היא לא נזכרת בכלל בטקסט, אלא במושג התקנוני "ועדה".
צחי הנגבי: יכול להיות שבזמן מן הזמנים – נקווה שלא – תיווצר סיטואציה כזו, או דומה לה, ואנחנו רוצים לעגן בתקנון את מנגנון ההתמודדות הזמנית עם הבעיה.
צחי הנגבי: באופן טבעי לא אמורה להיות בעיה, ועדת הכנסת הייתה אמורה להתכנס במהלך החודש האחרון ולקבל החלטה על היושב-ראש החדש.
צחי הנגבי: עקב הנסיבות המוכרות לכולם – של ויכוח בתוך הקואליציה, שראש הממשלה נמנע מלהשתמש בעוצמה הקואליציונית שבדרך שגרה משתמשים בה, ולא רצה להכתיב פתרון שיהיה פתרון כוחני, או פתרון שיכול להיות שהוא פותר בעיה אחת, אבל הוא מייצר בעיות חמורות אחרות – בסופו של דבר אנחנו הגענו לרגע הזה.
צחי הנגבי: ואכן יושב-ראש הכנסת נטל יוזמה, כבר לפני זמן.
צחי הנגבי: הוא ניסה קודם כל להגיע לפתרון מעשי ללא תיקון תקנון.
צחי הנגבי: ומשה
צחי הנגבי: פתרון הזה לא נמצא, הוא החליט ליזום את המהלך שאנחנו נמצאים בו.
צחי הנגבי: הטכניקה היא, כאמור, שלאחר שנאשר – אם הוועדה תאשר – את תיקון התקנון, הטקסט שאנחנו נאשר, בין אם הטקסט המקורי שנמצא לפנינו או טקסט עם תיקונים, יונח על שולחן הכנסת ל-14 ימים.
צחי הנגבי: גם אם הוא יונח היום – אני לא יודע מתי תסתיים הישיבה – או יונח מחר - - -
<ארבל אסטרחן: מחר אין מליאה.
ירדנה מלר הורביץ: אין מליאה, היום.
יולי יואל אדלשטיין: חשוב להניח היום.
צחי הנגבי: גם אם הוא יונח היום עד שהישיבה תסתיים, 14 הימים מתחילים להימנות באופן כזה שהמועד להשלמת 14 הימים האלה חל ב-6 בינואר.
<ארבל אסטרחן: כי לא סופרים את יום ההנחה.
צחי הנגבי: ב-6 בינואר יסתיים פרק הזמן שקיים היום בתקנון לכל 120 חברי הכנסת – דרך אגב, זה כולל את היושב-ראש.
צחי הנגבי: כל 120 חברי הכנסת זכאים להסיג הסגה על ההצעה כפי שתובא בפניהם ותונח על השולחן.
צחי הנגבי: ההסגות האלה מגיעות מחדש לשולחן הוועדה.
צחי הנגבי: אנחנו נתכנס ב-6 בינואר בכל מקרה.
צחי הנגבי: זה תאריך שכדאי לשריין.
צחי הנגבי: נדון בהסגות.
צחי הנגבי: נקבל אותן, או לא נקבל אותן.
צחי הנגבי: בכל מקרה, את התוצר של ההחלטה שלנו אנחנו נניח עוד באותו יום על שולחן הכנסת.
צחי הנגבי: הכנסת צריכה לאשר או שזה אוטומטי?
<ארבל אסטרחן: לא, צריך להצביע.
ירדנה מלר הורביץ: מצביעים על זה.
צחי הנגבי: הכנסת תאשר – אני מקווה – את הצעת התיקון.
צחי הנגבי: הוא נכנס לתוקף כבר באותו יום, ב-6 בינואר.
צחי הנגבי: באותו יום יושב-ראש הכנסת יכול לנהוג על-פי ההצעה כפי שאנחנו נאשר.
צחי הנגבי: אז יש לנו, עדיין – כפי שציין יושב-ראש הכנסת – פרק זמן לא מבוטל לעניין היעדר יושב-ראש בוועדת החוץ והביטחון.
צחי הנגבי: זה לא מצב רצוי, אבל לפחות הפתרון כבר מתחיל להתבשל.
צחי הנגבי: לעניין התקציב, אנחנו פחות בבעיה, כי ועדת הכנסת אישרה אתמול את חילופי הגברי בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.
צחי הנגבי: אנחנו נוכל לכנס אותה.
אורי מקלב: רביזיה - - -
צחי הנגבי: הבנתי שגם הרביזיה שהוגשה, הוגשה בנסיבות שהיו קצת יותר מתוחות.
צחי הנגבי: יכול להיות שהיא תימשך היום.
צחי הנגבי: אני מקווה שהיא תימשך.
אורי מקלב: אתה יכול להרחיב על זה?
יצחק וקנין: מה יש להרחיב?
יצחק וקנין: זה כל כך רחב שאין מה להרחיב.
צחי הנגבי: אני יכול להרחיב את התקווה שלי שאכן היא תימשך.
צחי הנגבי: אין חשש, ברגע שהצעת התיקון עוברת כאן, שאני – מדובר בי – אעשה שימוש לרעה בוועדה המשותפת.
צחי הנגבי: אבל בכל מקרה, בעניין הזה יש גם הידברות ויש גם, אני מקווה, מהלכים שיוכלו לסייע לעניין, כי אכן אנחנו צריכים להתמודד עם נושא תקציב הביטחון עוד לפני ה-6 בינואר.
צחי הנגבי: בכל מקרה, אלו דברים כלליים.
צחי הנגבי: אם מישהו רוצה להעיר הערות כלליות לפני הטקסט, בבקשה משה.
משה גפני: אחד הימים העצובים והמשפילים של הכנסת במהלך הרבה מאוד שנים שאני מכיר זה היום הזה.
משה גפני: מהלך פשוט מבזה באופן שלא היה כדוגמתו.
משה גפני: אחד הבסיסים המרכזיים של הדמוקרטיה הישראלית, אחד הבסיסים המרכזיים של מדינה כמו מדינת ישראל, שנמצאת במזרח התיכון, הוא התפקיד של יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.
משה גפני: הנושא הכלכלי זה יושב-ראש ועדת הכספים.
משה גפני: הנושא המדיני, מדיניות החוץ של מדינת ישראל, בצורה שבה ממשלת ישראל מצויה היום כלפי מדינות העולם, עם היחסים המאוד בעייתיים עם ארצות-הברית ועם הנושא של הרשות הפלסטינית והנושאים הביטחוניים שעומדים על פתחנו – איראן – כל הדברים האלה, ודאי שהפיקוח על עבודת הממשלה בנושאים האלה הוא יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.
משה גפני: יושבות כמה סיעות בקואליציה.
משה גפני: אין קשר ביניהן.
משה גפני: יש רק דבר אחד שמחבר ביניהן – זה הפגיעה במעמד הביניים והציבור החרדי.
משה גפני: אלו הנושאים שמאחדים אותם, שאת זה הם עושים בלי בעיות.
משה גפני: לא צריך לבוא לאישורים של ועדת כנסת.
משה גפני: לא צריך לבוא לכלום.
משה גפני: מצביעים באופן קבוע פה אחד לפגוע בציבור בישראל, לפגוע במעמד הביניים כמובן, ולפגוע בציבור מוגדר.
משה גפני: על זה כולם מסכימים.
משה גפני: גם הליכוד ביתנו, גם הבית היהודי, גם יש עתיד.
רוברט אילטוב: ולעצם העניין?
משה גפני: זה עצם העניין.
משה גפני: העצם זה זה.
משה גפני: על זה הם מתאחדים.
משה גפני: הביזיון שאנחנו מצויים, גם כחברי כנסת – הרי אנחנו כולנו חברי כנסת.
משה גפני: אמנם לא כולנו בקואליציה ולא כולנו אשמים בבעיה הנוראה הזאת, אבל המשמעות של העניין היא שפשוט מבזים גם את הדמוקרטיה הישראלית, מבזים את הממשלה, ובעיקר מבזים את הכנסת.
משה גפני: מה המשמעות של העניין - - -
צחי הנגבי: עוד שני משפטים תוכל לומר.
צחי הנגבי: אבל את ההתייחסות - - -
משה גפני: אני אדבר בעד בקואליציה, בסדר.
צחי הנגבי: אתה עוד תחזור להתייחס, כי אנחנו נתייחס לטקסט.
צחי הנגבי: אני רציתי – רק אם מישהו מעוניין לומר הערות פתיחה.
צחי הנגבי: הפתיחה שלך הייתה מובהקת ורצינית.
צחי הנגבי: תסיים אותה.
צחי הנגבי: לך אין עניין בפיליבסטר.
משה גפני: אני אמרתי בשם סיעת יהדות התורה כמה פעמים שאנחנו נכבד החלטה שיביאו לפה יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון בהתמודדות.
משה גפני: אמרנו שנכבד את ההחלטות אפילו שאנחנו באופוזיציה, בגלל שאנחנו סבורים שוועדת החוץ והביטחון צריכה יושב-ראש שגם נושא באחריות.
משה גפני: יושב-ראש הכנסת אמר נכון – הוא איננו מחפש תעסוקה.
משה גפני: מי שמכיר את סדר-יומו של יושב-ראש הכנסת במדינת ישראל – אפילו לנלסון מנדלה אין מי שייסע, רק הוא.
משה גפני: סדר-יומו של יושב-ראש הכנסת ברור לחלוטין לכל בר בי רב.
משה גפני: כל אחד מבין את זה, בוודאי חברי הכנסת.
משה גפני: יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון זה full time job.
משה גפני: הוא צריך לשבת על העניין הזה.
משה גפני: הוא צריך להיות בראשות ועדות משנה מסוימות, והוא צריך לעקוב אחרי ועדות משנה אחרות ולנהל את סדר-היום.
משה גפני: נכון, זו תמונת המצב, שיושב-ראש הכנסת בא ומתנדב.
משה גפני: המצב הוא כל כך מחפיר, אז אני מוכן לקחת את העניין הזה.
משה גפני: אני סבור שמה שבאמת היה צריך לעשות – היות ולא למדתי ליבה, אז לא הבנתי בעברית מה שאמרת.
משה גפני: העוצמתיות של הקואליציה, שראש הממשלה לא ישתמש בה.
צחי הנגבי: הבנת.
משה גפני: היות לא למדתי ליבה, לא הבנתי מה פירוש המשפט "העוצמתיות של הקואליציה".
משה גפני: זה העוצמתיות של הקואליציה?
משה גפני: ככה זה בעברית?
משה גפני: זאת אומרת איילת שקד ועפר שלח – זו העוצמתיות של הקואליציה?
משה גפני: איזו עוצמתיות יש פה?
משה גפני: יש פה ביזיון.
עפר שלח: גפני, אנחנו של הדמוקרטיה הישראלית, אתה טועה.
עפר שלח: קואליציה זה משהו אחר.
צחי הנגבי: חבר הכנסת גפני, משפט הסיום.
משה גפני: כן, הבנתי, העוצמתיות של ראש הממשלה בקואליציה.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שראש הממשלה פחד ללכת למהלכים אמתיים שהם טובת הממשלה, טובת הכנסת.
משה גפני: היה אפשר לבחור יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, כמו שנהגו בקואליציות רגילות, עם חילוקי דעות פרסונליים שתמיד היו.
משה גפני: פה לא נעשה הדבר הזה.
צחי הנגבי: יש לך בהמשך רשות דיבור.
משה גפני: יש לי רק בקשה אחת לגבי התקנון.
משה גפני: אני מבקש לעשות את זה הוראת שעה, לא לעשות את זה קבוע.
משה גפני: מכיוון שאם זה יהיה קבוע בתקנון, ברגע שיהיו חילוקי דעות קטנים, המשמעות של העניין היא שיתחילו לשים את יושב-ראש הכנסת, והוא ישים את האיש הזה ואת האיש ההוא.
משה גפני: יושב-ראש הכנסת הוא אדם שרוצה - - -
צחי הנגבי: עוד לא הגענו לדיון בטקסט.
צחי הנגבי: זו הערה טובה לטקסט.
משה גפני: אז אני מבקש רשות דיבור.
צחי הנגבי: קיבלת.
צחי הנגבי: בבקשה, משה.
משה מזרחי: הוא דווקא סיים בדיוק באותו הקשר שרציתי אני להגיד.
משה מזרחי: אני עוזב את ההתחלה שלו.
משה מזרחי: העוצמה הזאת שדיברת עליה – נניח שמחר בבוקר תיפול הכרעה מנהיגותית, שאיננה פה, וייקבע סיכום ויוחלט מי יושב-ראש הוועדה.
משה מזרחי: ההליך הזה ימשיך להתקיים?
משה מזרחי: בכל מקרה תיקון התקנון הזה מתבקש.
משה מזרחי: זה ברור למה זה נחוץ, על זה אין ויכוח פה אצלנו.
משה מזרחי: אבל מחר בבוקר יקרה נס.
משה מזרחי: ההכרעה המנהיגותית והעוצמה הזאת שאתה הזכרת אותה תפעל.
צחי הנגבי: אז אני אומר כך, ראשית, מה שיהיה זה מה שתחליט הוועדה.
צחי הנגבי: התקנון הוא תקנון, והוא תקף לכל מקרה.
צחי הנגבי: יכולות להיות סיטואציות דומות בכל ועדה.
צחי הנגבי: וזאת לקונה שאנחנו נתקלנו בה, שהנושא של השינוי בתקנון נועד להתמודד אתה במקרה והיא תצוץ מחדש.
צחי הנגבי: יש את עניין הוראת השעה שאפשר לדון בו.
צחי הנגבי: זה לכלל הוועדות.
צחי הנגבי: יש עוד הערות לפתיחה?
צחי הנגבי: אם לא, אנחנו נעבור לטקסט עצמו.
צחי הנגבי: אתה רצית להגיד משהו קודם?
מאיר שטרית: רציתי לדיון.
צחי הנגבי: לדיון – אז בואו נעבור לטקסט.
<ארבל אסטרחן: אני אסביר בקצרה.
<ארבל אסטרחן: מוצע לתקן את סעיף 106 לתקנון הכנסת, שהיום קובע את הדרך שבה בוחרים יו"ר ועדה.
<ארבל אסטרחן: קובע היום הסעיף שוועדה היא זאת שבוחרת את היושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: זו דרך המלך.
<ארבל אסטרחן: זה קורה, כמו שאתם זוכרים, בתחילת כנסת.
<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת ממליצה לוועדות.
<ארבל אסטרחן: הוועדות מתכנסות ובוחרות את היושב-ראש.
<ארבל אסטרחן: כאשר מתעורר צורך במהלך הכנסת לבחור יו"ר, קובע הסעיף שבמצב שבו מונה יו"ר ועדה לשר או לסגן שר, או חדל לכהן כיו"ר הוועדה במהלך כהונתה של הכנסת – כמו המצב שבו אנחנו עכשיו – תבחר הוועדה יו"ר חדש באותה דרך אמורה, זאת אומרת, לפי המלצת ועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: אלה הן הוראות התקנון היום.
<ארבל אסטרחן: התקנון לא מתייחס למצב דומה למצב שבו אנחנו נמצאים היום, שמסיבות שונות, ועדת הכנסת לא ממליצה לאותה ועדה על יו"ר חדש, והוועדה נותרת ללא יו"ר וללא יכולת להתכנס ולתפקד.
<ארבל אסטרחן: את המצב הזה בא תיקון התקנון שבפניכם לתקן.
<ארבל אסטרחן: הוא מציע להוסיף באותו סעיף הוראה שתגיד כך – זה מונח גם בפניכם: "על אף האמור בפסקה (1)" – שזו הפסקה שאומרת שכאשר יו"ר ועדה חדל לכהן במהלך הכהונה ייבחר יו"ר חדש לפי המלצת ועדת הכנסת – "לא בחרה הוועדה יושב-ראש חדש בתוך שבועיים מיום סיום כהונתו של היושב-ראש, ובתקופת הפגרה, בתוך ארבעה שבועות, יהיה יושב-ראש הכנסת ראשי לכנס את הוועדה, או ועדת משנה שלה, שבראשה עמד יו"ר הוועדה, לישיבה שבה יחול אחד מאלה, כפי שיחליט יו"ר הכנסת".
<ארבל אסטרחן: כאן יש שתי חלופות שלפיהן יוכל היו"ר לפעול.
<ארבל אסטרחן: הראשונה: "(א) הוועדה, או ועדת המשנה תבחר יו"ר זמני מבין חבריה" – כלומר, היא תעשה את הליך הבחירה, כמו שקיים גם היום בדרך המלך, רק בלי המלצה של ועדת הכנסת.
<ארבל אסטרחן: היא תבחר יו"ר זמני מבין חבריה – "ויהיו לו כל סמכויות היו"ר עד שהוועדה תבחר יו"ר חדש" – לפי המלצת ועדת הכנסת – "החלטת יו"ר הכנסת לפי פסקת משנה זו טעונה אישור ועדת הכנסת".
<ארבל אסטרחן: הוא יצטרך לפנות לוועדת הכנסת כדי שתתיר לו לכנס את הוועדה שתבחר יו"ר.
<ארבל אסטרחן: החלופה השנייה שבידי יו"ר הכנסת היא: "(ב) יושב-ראש הכנסת יחליט מי מבין חברי הוועדה או ועדת המשנה ינהל את ישיבת הוועדה, ויהיו נתונות לו כל סמכויות היושב-ראש בקשר לאותה ישיבה".
<ארבל אסטרחן: כלומר, נקודתית, לישיבה מסוימת, לעניין מסוים, יו"ר הכנסת יוכל לכנס את אותה ועדה ולקבוע גם מי ינהל אותה מבין חבריה.
איילת שקד: למה לא להשאיר רק את סעיף (ב)?
איילת שקד: בשביל מה צריך את סעיף (א)?
<ארבל אסטרחן: זה נכון ש-(א) די דומה למצב הקיים ממילא.
<ארבל אסטרחן: אם ממילא צריך את ועדת הכנסת, וממילא יש - - -
איילת שקד: למה את (א)?
איילת שקד: רק את (ב).
איילת שקד: שנעשה מה שהוא עושה.
אורי מקלב: למה זה לא - - - ומשם זה יעבור לוועדה?
אורי מקלב: למה זה צריך להיות הפוך?
פנינה תמנו: שאלה נוספת, במידה וועדת הכנסת לא מתכוונת להמליץ – חסר לי פה סעיף, למה היא לא מודיעה ישירות ליושב-ראש או משהו כזה?
פנינה תמנו: זה קצת מצמצם את טווח הוויכוחים, אם אתם מדברים על כך שזה נשאר כתיקון בתוך - - -
<ארבל אסטרחן: לא הבנתי.
<ארבל אסטרחן: אם ועדת הכנסת לא הולכת בדרך המלך וממליצה על יו"ר - - -
פנינה תמנו: אז צריך שהיא תודיע שהיא לא מתכוונת להמליץ תוך X זמן.
פנינה תמנו: חבל, אנחנו מצמצמים – למרות שזו באמת סיטואציה יחסית חריגה, אבל אם זה יקרה בפעם הבאה, לא נצטרך לחכות את כל טווח הזמן הזה, שפשוט הוועדה תודיע שהיא לא מתכוונת להמליץ על יושב-ראש.
צחי הנגבי: הסיטואציות הפוליטיות, כידוע, הן מגוונות.
צחי הנגבי: למשל, הסעיף הזה לא נותן לנו מענה לכך שיושב-ראש הכנסת לא יפעל על-פי הסמכות הזאת.
צחי הנגבי: הוא רשאי לעשות בסמכות הזו שימוש והוא לא רוצה.
צחי הנגבי: למה הוא לא רוצה?
צחי הנגבי: כי א' איים עליו, ב' אמר לו לא, ג' התחנן בפניו, ד' אמר תמתין עוד קצת ו-ה' עוד דבר שלא צפינו.
צחי הנגבי: בסופו של דבר מדובר בבני אדם שיש להם אג'נדות ויש להם אינטרסים ויש להם תקוות שווא, אשליות, חששות וכולי.
משה גפני: או שאין לו רוב.
צחי הנגבי: או שאין לו רוב.
צחי הנגבי: אין דרך למצות באופן מוחלט את כלל הסיטואציות.
צחי הנגבי: מה שמציע פה היושב-ראש – אני חושב שהוא יתפוס את מרבית האפשרויות.
צחי הנגבי: נמאס לו.
צחי הנגבי: יש צורך לכנס ועדה – הוא קובע מי היושב-ראש – לישיבה.
צחי הנגבי: לכל ישיבה הוא יכול לקבוע את אותו אדם, אדם אחר, לעשות חלופות בין אנשים.
צחי הנגבי: ועדת הכנסת היא אפילו לא חלק מהתהליך.
צחי הנגבי: כלומר, הממשלה של הכנסת – שזו הוועדה הזאת, שהיא למעשה הגוף שמעצב את הכנסת וגם מייצר את הדיאלוג בין הסיעות השונות - - -
פנינה תמנו: זו בדיוק השאלה, למה לחכות שימאס לו?
פנינה תמנו: כדי שתהיה שקיפות, ובמקום שהוא יצטרך ללכת לבדוק כל פעם את הכוונות של הוועדה, אני אומרת שהיא תצטרף להודיע תוך X זמן אם היא מתכוונת או לא מתכוונת.
צחי הנגבי: אז שבועיים זו הודעה בפועל.
צחי הנגבי: העובדה ששבועיים הוועדה הייתה מוסמכת למנות יושב-ראש ולא פעלה – אנחנו למעשה לא פעלנו יותר משבועיים.
צחי הנגבי: אני חושב שמה-6 בנובמבר לא מינינו אף אחד.
צחי הנגבי: למה לא מינינו?
צחי הנגבי: בגלל הנסיבות הידועות.
צחי הנגבי: אז לא היינו צריכים להודיע אנחנו לא מינינו.
צחי הנגבי: לא מינינו.
פנינה תמנו: אני אומרת שבמצב כזה צריך שתהיה אחריות גם על ועדת כנסת.
פנינה תמנו: ברגע שדברים מונחים היא תצטרך להניח את החלטתה אם היא ממליצה או לא ממליצה.
פנינה תמנו: יש פה סוג של אחריות שנותנים לוועדה הזאת.
צחי הנגבי: אני לא מבין את ההצעה שאת מציעה.
צחי הנגבי: אולי תנסחי איזה משפט, אם את רוצה להוסיף - - -
פנינה תמנו: במקום שיושב-ראש - - -
צחי הנגבי: לא, תעשי מאמץ לשתי דקות.
צחי הנגבי: תנסחי משהו שנראה לך שחסר פה.
צחי הנגבי: את סיימת?
מאיר שטרית: אני מבקש להצטרף להצעה שגפני העלה, שנכונה גם בעיני, שזו תהיה הוראת שעה ולא הוראת קבע.
מאיר שטרית: אני מוכרח לומר שאני לא מתלהב מההצעה.
מאיר שטרית: אני חושב שזו פעולה בלית ברירה, לנוכח המצב שנוצר.
מאיר שטרית: זה מצב לא טוב שוועדת החוץ והביטחון לא קיימת.
מאיר שטרית: יש השלכות לכך שאין יושב-ראש קבוע לוועדה בכל מיני עניינים שאני לא יכול לפרט פה, אבל החברים פה שנמצאים בוועדה יודעים.
מאיר שטרית: אני חושב שבמצב הנוכחי עדיף לנו להגיד שזה force majeure, זה המצב שאנחנו נמצאים בו, בואו נקבע את זה כהוראת שעה.
משה זלמן פייגלין: אתה יכול להסביר מה זה אומר שזו הוראת שעה?
יולי יואל אדלשטיין: לכנסת הנוכחית.
מאיר שטרית: לכנסת הנוכחית נגיד, לפחות.
מאיר שטרית: זה המקסימום, לכנסת הנוכחית.
משה גפני: לארבעה חודשים.
משה גפני: כל עוד שהקואליציה הזאת קיימת.
מאיר שטרית: חברים, כל מה שאני רוצה לומר הוא דבר פשוט.
מאיר שטרית: אני חושב שאסור ליצור תקדים שבעתיד יפתח דלת כזאת – אני מעלה על הדעת כל אפשרות.
מאיר שטרית: ויכוחים קואליציוניים בעתיד.
מאיר שטרית: בעתיד מקימים כנסת, יש ויכוח בין קואליציה לאופוזיציה על מינוי יושבי-ראש ועדות.
מאיר שטרית: ראינו גם בתחילת הכנסת הזו דבר כזה.
מאיר שטרית: יהיה מצב ששבועיים לא ימונה יושב-ראש ועדה.
מאיר שטרית: למשל ועדת מדע, שלא נכנס אליה גפני, אז היושב-ראש הוא יושב-ראש ועדת המדע שהיה בתחילת הקדנציה הזאת.
מאיר שטרית: אני חושב שלא צריך לפתוח את הדלת הזאת.
מאיר שטרית: אנחנו ב- ,force majeureכולם מבינים את זה.
מאיר שטרית: זה מהלך חריג של הכנסת.
מאיר שטרית: אסור שזה יקרה בעתיד.
צחי הנגבי: אני רוצה רק להזכיר פה – אולי זה רלוונטי גם לטקסט – בתחילת מושב הכנסת, ועדת הכנסת, אני כיושב-ראש הוועדה, יושב-ראש הקואליציה – אנחנו המתנו שבועות ארוכים, יותר מפרק הזמן הזה שהמתנו פה, למינוי של יושבי-ראש ועדות מסוימות, כשבאופוזיציה לא הצליחו להגיע לגביהם להסכמה.
צחי הנגבי: אני לא ארים את קולי, ולא אדבר נגד העוצמתיות של האופוזיציה כמו ידידי מר גפני.
צחי הנגבי: אבל בסופו של דבר, הוועדה שאתה עומד בראשה - -
משה גפני: אתה צודק, לוועדת המדע היה כדאי לחכות.
צחי הנגבי: - - היא זו שחל בה עיכוב.
צחי הנגבי: דבר כזה יכול להיות, דרך אגב, גם בוועדת חוץ וביטחון.
צחי הנגבי: כלומר, יכול להיות מצב – ואולי כדאי לחשוב עליו - - -
<ארבל אסטרחן: לחוץ וביטחון יש זמנית.
<ארבל אסטרחן: לביטחון וכספים יש זמנית.
צחי הנגבי: אז תחשבו כשלא מה קורה כשלא מגיעים להסכמה על זמנית.
צחי הנגבי: עפר ואני מתכתשים בתחילת הקדנציה, לא באמצע הקדנציה, ולא על רקע פרישת יושב-ראש קודם, אלא רקע היושב-ראש שלא נבחר נגיד, או כל דבר אחר.
צחי הנגבי: לא יכול להיות שיושב-ראש ועדת חוץ וביטחון לא ייבחר, אבל יכול להיות שהוא ימונה להיות שר, כמו במקרה הזה.
משה זלמן פייגלין: מה שאתה אומר זו תשובה להצעה לעשות את זה הוראת שעה?
צחי הנגבי: לא, לדעתי הוראת שעה היא דבר נכון לקדנציה הזאת, כי זה יאפשר לבחון מחדש מה המשמעויות של התיקון הזה, כי הוא מאוד חדשני.
צחי הנגבי: אבל אני מוסיף – לאו דווקא לפה, אולי זה באמצעות הסגה או משהו כזה, אם אנחנו לא רוצים להתעכב כרגע – אני מפנה את זה ללשכה המשפטית - - -
<ארבל אסטרחן: בתחילת כנסת לא משנה מי נבחר, אין רצף בראשות הוועדות.
צחי הנגבי: אבל עכשיו הסיטואציה – כמו שהיה לנו בתחילת הקדנציה – היא שלא מצליחים להגיע להסכמה על יו"ר.
צחי הנגבי: לא משתמשים בעוצמה – לא משנה של מי, אופוזיציה או קואליציה – כדי להכתיב.
צחי הנגבי: אז כשזו ועדת מדע וטכנולוגיה – היו עוד כמה ועדות, בעיקר הוועדות המיוחדות – אז לא הייתה בעניין הזה דרמה.
צחי הנגבי: אבל יכול להיות שזה היה קורה בוועדת כספים או בוועדת חוץ וביטחון, שם יש באמת זמני.
צחי הנגבי: אבל נגיד ועדת חוקה, שאין בה משהו זמני, והיא חיונית.
צחי הנגבי: מתחילה פעולת חקיקה, לא מצליחים, בגלל נסיבות כאלה ואחרות.
משה גפני: זה מסר רע מאוד.
משה גפני: זה מסר רע.
צחי הנגבי: אבל עובדה, חווינו על בשרנו שכל התחזיות האלו יכולות להתגשם.
צחי הנגבי: אני משאיר את זה בצריך עיון, כי יש לנו גם את השבועיים האלה לחשוב על התפתחויות נוספות.
צחי הנגבי: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: סעיף (ב) בהצעה, האפשרות השנייה היא מאוד ברורה.
אורי מקלב: זה בא במצב שבו אפילו אי-אפשר להגיע לידי הסכמות על יושב-ראש זמני.
אורי מקלב: בא יושב-ראש הכנסת, באה הכנסת עכשיו ורוצה לשנות את התקנון.
אורי מקלב: היא אומרת יש אחריות, הוועדה צריכה לפעול, ליושב-ראש הכנסת יש מעורבות.
אורי מקלב: הוא הביא הצעה לבחור יושב-ראש לאותה ישיבה.
אורי מקלב: מייתרים גם את ועדת הכנסת, זה גם ברור.
אורי מקלב: בשביל ישיבה אחת לא צריך את האישור של ועדת הכנסת.
אורי מקלב: הסעיף הראשון הוא כאילו העיקר חסר מן הספר.
אורי מקלב: העיקר חסר מן הסעיף.
אורי מקלב: אין בסעיף (א) מעורבות של היושב-ראש.
אורי מקלב: מה היושב-ראש בכלל מעורב סעיף (א')?
אורי מקלב: הוועדה היא זאת שצריכה להמליץ.
צחי הנגבי: איזה יושב-ראש?
<איל ינון: יושב-ראש הכנסת.
אורי מקלב: לא, יושב-ראש הכנסת לא מעורב בזה בכלל.
<ארבל אסטרחן: הוא כן.
משה גפני: בסעיף (א) אין את יושב-ראש הכנסת.
צחי הנגבי: הוא מכנס את ועדת הכנסת.
צחי הנגבי: הוא מודיע על החלטתו.
עפר שלח: הוא מכנס את הוועדה - - - בלעדיו היא לא יכולה להתכנס.
אורי מקלב: אז הוא מכנס את הוועדה כדי להגיע להסכמות, אבל זה כאילו שהוועדה היא לא הנושא כאן.
צחי הנגבי: לא הסכמות.
<ארבל אסטרחן: כן, להסכמות.
צחי הנגבי: בסוף היא צריכה לאשר.
אורי מקלב: הוא מכנס את הוועדה, אבל הוא לא האיש - - - את ההסכמות.
אורי מקלב: הוא לא זה שמוביל.
אורי מקלב: הוא מכנס ואחרי זה הוועדה צריכה לבחור, ומי מנהל את זה?
צחי הנגבי: כי הוא קיבל סמכות דרקונית בסעיף הזה.
צחי הנגבי: הוא אומר אני מחליט לבד מי יהיה היושב-ראש.
צחי הנגבי: לא אכפת לי מה חושבים 119 הח"כים, או הממשלה או האופוזיציה.
משה מזרחי: זה סעיף (ב).
<איל ינון: לא, לא.
צחי הנגבי: היושב-ראש הזמני.
אורי מקלב: אבל כדי שיהיה רוב הוא צריך לבחור אותם - -
אורי מקלב: - - אבל צריך רוב בתוך הוועדה לבחור.
צחי הנגבי: הוא צריך את ועדת הכנסת.
אורי מקלב: אבל זו הייתה הבעיה, שהוא לא מצליח להגיע לעניין הזה.
צחי הנגבי: זה ההבדל.
צחי הנגבי: ועדת הכנסת, מתוך הכוח שלה – אני רק מסביר לך ותתייחס לזה – לא מצאה את המוטיבציה להתמודד בעצמה, לכפות על הממשלה, לכפות על ראש הממשלה, לכפות על שר האוצר, את העמדה שלה.
צחי הנגבי: הרי זה יכול היה להיות פה, ובאופן טבעי תמיד יש רוב ומיעוט בנושא כזה או אחר.
צחי הנגבי: אבל הוועדה לא עשתה שימוש בכוחה.
צחי הנגבי: בא היושב-ראש ואומר רבותי, אני לא יכול לחכות יותר.
צחי הנגבי: היו לכם שבועיים, או חודש במקרה של פגרה.
צחי הנגבי: זאת ההחלטה שלי, אני ממנה את X, אבל כיוון שזה דבר מיוחד וחריג, שיכול לא להתייחס ליחסי הכוחות בכנסת או לכישורים או לדבר אחר, הוא בא לממשלה של הכנסת ואומר זו ההחלטה שלי, תנו לי אישור.
צחי הנגבי: לוועדה קל יותר לתת אישור למה שהיושב-ראש בחר, מתוקף הסמכות שלו והמעמד הציבורי שלו, מאשר מתוכה למצוא פשרה.
אורי מקלב: אז אני אשאל אחרת.
אורי מקלב: למה לא לנקוט בדרך המלך, שגם היום אנחנו נוקטים?
אורי מקלב: התהליך צריך להיות כמו שהוא היום, רק בשינוי אחד, במקום שהקואליציה היא זאת שמביאה – כפי שאנחנו נוהגים היום, שהנהלת הקואליציה מביאה כאן לאישור ועדת הכנסת את המלצותיה – יושב-ראש הכנסת יביא את זה, והתהליך יתחיל מוועדת הכנסת.
אורי מקלב: יושב-ראש הכנסת מביא לוועדת הכנסת המלצה ליושב-ראש זמני לוועדת החוץ והביטחון, בהנחה – אני בטוח – שהיושב-ראש מגיע מהמקום שלו, שהוא לא עושה חשבון בתוך הקואליציה, אלא אחד שמייצג את כל הבית הזה.
אורי מקלב: הוא יגיע להסכמה, לאישור, או המלצה בכל אופן, של ועדת הכנסת בעניין הזה.
צחי הנגבי: על איזו סיטואציה אתה מדבר?
אורי מקלב: אפילו היום.
אורי מקלב: במקום שזה יתחיל – היום אתה אומר נתחיל את התהליך לא כדרך המלך.
עפר שלח: זה כבר קיים.
עפר שלח: אבל הוא אומר שהוא ניסה.
יצחק וקנין: זה הינו הך.
עפר שלח: אבל הוא יכול היה לעשות את זה.
אורי מקלב: הוא לא ניסה.