GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: לקבוע הוא לא יכול להעביר את זה, אז - - -
יצחק וקנין: מה שאתה מציע זה הינו הך.
צחי הנגבי: גם הרגע הוא יכול לבוא - - -
אורי מקלב: - - - הנושא היום שזה עם אישור, אישור של ועדת הכנסת.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שתהיה המלצה של ועדת הכנסת, כפי שזה קיים היום.
אורי מקלב: היום אתה רוצה להביא את ההחלטה לאישור ועדת הכנסת.
אורי מקלב: זה מיותר.
אורי מקלב: זה תהליך שאין בו שום התחלה ואין בו שום סבירות.
אורי מקלב: כי ועדת הכנסת אישרה, זה היה אישור בתוך הוועדה.
אורי מקלב: היום אנחנו הולכים למהלך – איך היום אתה היטבת להסביר את זה?
אורי מקלב: ועדת הכנסת היא זאת שממליצה לאותה ועדה את מי לבחור.
אורי מקלב: גם היום נעשה את זה.
פנינה תמנו: אמורה להמליץ.
פנינה תמנו: לא קרה.
פנינה תמנו: אולי צריך להוסיף פה שני - - -
צחי הנגבי: אבל יכול להיות שיושב-ראש הכנסת יבחר - - -
משה גפני: אין לו רוב.
יצחק וקנין: אורי, אתה מסבך את זה סתם.
יצחק וקנין: זה פשוט.
אורי מקלב: אז אם אין לך רוב, אז מה יעזור אם זה לאישור?
צחי הנגבי: אנחנו לא מדברים רק על היום.
צחי הנגבי: אתה כל הזמן - - -
אורי מקלב: - - - תביא את זה לוועדת הכנסת - - -
צחי הנגבי: אתה חי רק בהקשר של היום, ואני מבין את המצוקה.
אורי מקלב: אבל זה לא יעזור, אם אין - - - זה גם לא יבוא לאישור.
צחי הנגבי: צריך לדבר על ראייה עתידית - - -
אורי מקלב: מה זה - - -
צחי הנגבי: אני אסביר לך.
אורי מקלב: אז תוותר על אישור ועדת הכנסת.
צחי הנגבי: השאלה שלך היא שאלה חשובה.
צחי הנגבי: אבל אם נסתכל בפרספקטיבה של עוד שנים ושל עוד הרבה ועדות, ועוד סיטואציות שיכולות להיות, התיקון לתקנון מאפשר ליושב-ראש מרחב תמרון בין שתי חלופות.
צחי הנגבי: חלופה אחת היא שאתה מציע – תבוא, תגיד מי שאתה רוצה, נצביע כן או לא.
צחי הנגבי: אבל יש לו משהו אחר שהתקנון מעניק לו, הסעיף השני.
צחי הנגבי: והוא יחליט לפי הנסיבות בכל פעם, גם בהקשר של איזו ועדה מדובר, איך לנווט בין החלופות האלה.
צחי הנגבי: זה ההיגיון של ההצעה הזאת, היא באמת קצת בעייתית, כי היא מראה על החולשה שלנו ככנסת.
צחי הנגבי: זה נולד בגלל חולשה.
משה גפני: נורא.
פנינה תמנו: אבל שוב אנחנו נותנים לוועדת הכנסת לחמוק מאחריות.
אורי מקלב: - - - ועדת הכנסת להביא הצעה, איפה כוח התמרון של היושב-ראש?
אורי מקלב: ועדת הכנסת - - -
צחי הנגבי: תלוי בנסיבות.
צחי הנגבי: בכל נושא זה נסיבות.
צחי הנגבי: מישהו עוד נרשם?
יצחק וקנין: אני חושב שסתם מסבכים את זה.
יצחק וקנין: רבותי, צריך להבין את מהות ההצעה.
פנינה תמנו: אני לא הולך להמליץ.
פנינה תמנו: זה יכול להיות שבוע לפני, כי את חוסכת זמן.
צחי הנגבי: וקנין ואחרי זה חבר הכנסת אילטוב.
יצחק וקנין: רבותי, אני חושב שצריך לאמץ את ההצעה כפי שהיא.
יצחק וקנין: יש בזה הרבה רציונל.
יצחק וקנין: מה קרה פה בעצם?
יצחק וקנין: אין הסכמה בקואליציה כדי למנות את היושב-ראש.
יצחק וקנין: דרך המלך היא, שוועדת הכנסת, כמו שאמרנו, מתכנסת, ממליצה לוועדת החוץ והביטחון על היושב-ראש, וכך זה היה קורה.
יצחק וקנין: במקרה הספציפי שאנחנו נמצאים בו, אנחנו נותנים סמכות ליושב-ראש הכנסת למה?
יצחק וקנין: יכול להיות מצב ראשון שיש הסכמה בתוך ועדת החוץ והביטחון לגבי היושב-ראש שלה.
יצחק וקנין: יסכימו.
יצחק וקנין: הגיעו להסכמה שפלוני אלמוני יהיה.
צחי הנגבי: זמני.
יצחק וקנין: זמני.
צחי הנגבי: כי אם זו הייתה הסכמה, לא צריך אותו.
יצחק וקנין: אבל הסיטואציה שאני מתאר אותה כרגע לפי סעיף (א) – יש פה הסכמה.
יצחק וקנין: מה שעושה יושב-ראש הכנסת, הוא אומר תתכנסו ותבחרו את אותו אחד המוסכם.
יצחק וקנין: זה השלב הראשון.
יצחק וקנין: בשלב השני יכול להיות מצב שאין הסכמה.
יצחק וקנין: אז יושב-ראש הכנסת לוקח את הסמכות ואומר אני ממנה את פלוני אלמוני כי אין ברירה.
יצחק וקנין: אני חושב שצריך לאמץ את זה כפי שזה.
יצחק וקנין: זה מנוסח נכון, ולא צריך להתברבר יותר מדי.
צחי הנגבי: חבר הכנסת אילטוב.
רוברט אילטוב: אני מצטרף לחבר הכנסת יצחק.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שזו צריכה להיות הוראת שעה מכיוון שהמצב הזה יכול גם, לשיטתו של משה גפני – כשהוא יהיה בקואליציה בעוד ארבעה חודשים - -
משה גפני: אבל כזאת קואליציה לא תהיה יותר.
רוברט אילטוב: - - יכול להיות שגם הוא ירצה להיות יושב-ראש הוועדה, ויבוא יריב ויגיד אני לא רוצה להיות יושב-ראש הקואליציה, גם אני רוצה להיות יושב-ראש הוועדה.
רוברט אילטוב: ואז יהיה משבר קואליציוני חדש.
רוברט אילטוב: ולכן הוראת השעה הזאת היא לא רלוונטית.
רוברט אילטוב: זה צריך להיות קבוע.
רוברט אילטוב: יש בכל מקרה מספר ועדות שחייבות להתכנס, ויכולים להיות מצבים שאי-אפשר למנות את היושב-ראש הקבוע.
רוברט אילטוב: לכן השיטה הזו צריכה להיות כדי לפתור את הסוגיה הזאת.
רוברט אילטוב: כי אם לא נצליח למנות בפעם הבאה – לא משנה מי יהיה בקואליציה – יושב-ראש ועדת כספים, אז מה, לא תהיה ועדת כספים?
רוברט אילטוב: אז צריך להיות מנגנון קבוע שבמקרים כאלה יושב-ראש הכנסת לוקח את הדברים לידיו ומפעיל את סמכותו.
מאיר שטרית: אני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת.
מאיר שטרית: אני מציע לבדוק את זה.
מאיר שטרית: האם יש איזושהי מגבלה בזמן לעניין הזה?
מאיר שטרית: תיאורטית, האם המצב הזה יכול להימשך עד סוף הכנסת?
<ארבל אסטרחן: ליו"ר הזמני?
יצחק וקנין: הכול יכול להיות.
<ארבל אסטרחן: אין הגבלה.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך ליצור מגבלה.
צחי הנגבי: לפי מה שגפני אמר, זה מוגבל לארבעה חודשים.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך ליצור מגבלה כדי שזה לא ימשך לנצח.
מאיר שטרית: אחרת האלטרנטיבה – נהיה במצב של ועדת חוץ וביטחון עד סוף הקדנציה.
צחי הנגבי: מגבלה על מה?
מאיר שטרית: הזמן.
צחי הנגבי: שבו מה?
מאיר שטרית: שפועלים בשיטה הזאת.
צחי הנגבי: אתה מדבר על הוראת שעה?
יצחק וקנין: אתם מעקרים את הכול.
יצחק וקנין: מאיר, לא יכולה להיות מגבלה - - -
צחי הנגבי: לא, אני רוצה להבין.
יצחק וקנין: אתה שומט את השטיח מתחת לכול.
מאיר שטרית: מה האלטרנטיבה, שיהיה מצב כזה עד סוף הקדנציה?
יצחק וקנין: אתה מרוקן את זה מתוכן.
יצחק וקנין: אנחנו כל ארבעה חודשים נתכנס כדי לעשות הוראת שעה?
מאיר שטרית: יצחק, תקשיב, הכנסת לא יכולה לפעול ככה.
מאיר שטרית: בוא נתחיל מזה.
מאיר שטרית: המצב הזה היום הוא לא תקין בעיני.
מאיר שטרית: הכנסת לא יכולה לפעול ככה.
מאיר שטרית: יושב-ראש הכנסת יכול למנות מי שהוא רוצה כממלא מקום שיתפטר ברגע שיהיה מינוי קבוע.
מאיר שטרית: זה הדבר הכי תקין לעשות.
מאיר שטרית: ולא אכפת לי את מי היושב-ראש ימנה, גם לא אותי.
מאיר שטרית: מישהו אחר – אני אתמוך בו בשתי ידיים.
מאיר שטרית: מי שהוא ימנה מקובל עלי.
מאיר שטרית: זו הדרך התקינה לפעולה.
מאיר שטרית: יש סיבות מדוע יושב-ראש הכנסת לא הגיע להחלטה הזאת.
מאיר שטרית: זה הדבר התקין לעשות.
מאיר שטרית: יושב-ראש הכנסת יחבור לוועדת הכנסת ויגיד אני מציע את זה להיות יושב-ראש זמני.
מאיר שטרית: הוא יתפטר ברגע שיתמנה יושב-ראש קבוע.
מאיר שטרית: זה המהלך התקין של הכנסת.
מאיר שטרית: המהלך הזה הוא לא תקין.
מאיר שטרית: force majeure – בסדר.
מאיר שטרית: אבל לדעתי, אסור שה-force majeure יהפוך להיות להרגל.
מאיר שטרית: אם נהפוך את זה עד סוף הכנסת, לך תדע מה יהיה.
מאיר שטרית: מי שבתוך הוועדה יודע.
מאיר שטרית: אתה לא יכול להבין את זה force majeure - - -
צחי הנגבי: רק כדי שאני אבין, כדי שנוכל לחדד, האם צריך מגבלה על פרק הזמן – לא הוראת שעה או לא הוראת שעה – שבו המנגנון הזה יהיה תקף?
<איל ינון: אני רוצה להעיר על זה, מאיר.
<איל ינון: ממה נפשך – אם תהינה הסכמות, הן יובילו לבחירת יושב-ראש קבוע.
<איל ינון: אבל אם לא תהינה הסכמות, המצב יוביל אותנו לשיתוק שממנו רצינו לברוח.
מאיר שטרית: אבל מצד שני, אם אתה לא קובע מגדר, לעולם לא יהיו הסכמות.
מאיר שטרית: נוח לכולם ככה.
<איל ינון: לא, אני לא בטוח שנוח לכולם ככה.
<איל ינון: אני מניח שמישהו רוצה להיות יושב-ראש קבוע של ועדת החוץ והביטחון.
מאיר שטרית: אבל אם הוויכוח הזה יימשך בין שתי המפלגות שעליהן יש ויכוח, זה יכול להימשך לנצח.
מאיר שטרית: אם מישהו לא מחליט - -
צחי הנגבי: זו נקודה מעניינת.
צחי הנגבי: האם אין מצב ששלוש שנים וחצי - - -
מאיר שטרית: - - איך אמר גפני?
מאיר שטרית: אם לא יפעילו את העוצמה הקואליציונית של ראש הממשלה.
<איל ינון: למועד תיקון של התיקון הזה כן.
<איל ינון: אבל המצב יהיה שבכלל אי-אפשר לכנס את הוועדה, כי, עוד פעם, ראינו שזה לא מפריע - - -
מאיר שטרית: אבל זה יכריח את המערכת להחליט.
צחי הנגבי: - - -
<איל ינון: לא, זה משהו אחר.
<איל ינון: זה להכניס מועד שחייבים להחליט.
צחי הנגבי: השאלה אם זה כדאי.
יריב לוין: מאיר, אני מציע - - - חברי הכנסת הוא לא היושב-ראש הקבוע במצב הזה.
יצחק וקנין: יש לו רעיון טוב.
צחי הנגבי: רבותי, אני חושב שהערת נקודה נכונה.
צחי הנגבי: אני מזדהה אתה.
צחי הנגבי: מנגנון שאומר שיש פה סמכות ליו"ר ל-X זמן, אבל אחרי זה הכנסת, בדרך כזו או אחרת, צריכה להחליט על יושב-ראש קבוע.
<איל ינון: זו הוראה שמחייבת את ועדת הכנסת להתכנס בתאריך מסוים ולהחליט.
צחי הנגבי: כמו שיש 20 הוראות כאלה בתקנון.
מאיר שטרית: אולי גם יהיה לשלושה חודשים, יכנס - - -
<איל ינון: אבל לא לחזור לשיתוק הקודם.
צחי הנגבי: כמו שבתקציב אומרים לכנסת אם אין תקציב, הממשלה נופלת.
צחי הנגבי: אין יו"ר ועדת חוץ וביטחון, מפלגת התנועה מבוטלת.
צחי הנגבי: סנקציה.
צחי הנגבי: פנינה, בבקשה.
פנינה תמנו: אני חושבת שהוא צודק, חבר הכנסת שטרית.
פנינה תמנו: זה חשוב מאוד, ככה זה גם מביא אותנו למצב של הכרעה, וזה חלק מהתפקיד שלנו.
פנינה תמנו: הדבר השני, אני ניסחתי משהו: תוך שבועיים מיום סיום כהונתו של היושב-ראש, תמליץ ועדת הכנסת על יושב-ראש חדש לוועדה, כאמור בסעיף קטן (א), או תודיע ליושב-ראש הכנסת כי לא תגיש המלצה כאמור.
פנינה תמנו: זה יכול להיות אפילו לפני שבועיים.
פנינה תמנו: זאת אומרת, יש לי את טווח הזמנים, כמו שאמרת.
פנינה תמנו: אתה השתמשת במילים "עד שימאס ליושב-ראש".
פנינה תמנו: לא צריך לחכות שימאס ליושב-ראש.
פנינה תמנו: אם ועדת הכנסת – אפילו יומיים אחרי התפטרות יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון – מגיעה למסקנה שהיא לא הולכת להמליץ, היא צריכה לעשות את זה בכתב.
פנינה תמנו: אבל עד שבועיים.
יצחק וקנין: זה כבר עניין של נבואה.
פנינה תמנו: וגם, אם נותר לה יום אחד שעומדים להסתיים השבועיים, הם יצטרכו להגיש בכתב ליושב-ראש.
פנינה תמנו: היושב-ראש לא יצטרך ללכת לגשש באפילה, לבדוק מה קורה, או להתחיל לעשות שיחות, וכל אחד בערפל.
פנינה תמנו: להיפך, ועדת הכנסת תצטרך לקחת אחריות ולהגיד אנחנו לא מתכוונים להמליץ.
פנינה תמנו: מפה, בבקשה, כל התיקונים יבואו.
צחי הנגבי: כן, זה שונה ממה - - -
פנינה תמנו: לא, לא כל כך מסובך.
פנינה תמנו: ועדת הכנסת תצטרך להכריע אם יש לה היום סמכות להיות - - -
צחי הנגבי: זה מסבך את התחלת התהליך.
צחי הנגבי: מה שדובר פה קודם זה על עד כמה התהליך הזה יכול להימרח.
פנינה תמנו: לפי מה שאתם מציעים, אם ועדת הכנסת לא הכריעה, זה בסדר גמור.
פנינה תמנו: אין לה שום אחריות.
צחי הנגבי: לא, כרגע תוך שבועיים, ואם זה פגרה, חודש.
צחי הנגבי: היושב-ראש רשאי לבחור.
פנינה תמנו: לוקח את המושכות.
פנינה תמנו: אני אומרת שהוועדה תצטרך לקחת אחריות שהיא לא ממליצה.
פנינה תמנו: היא תצטרך לשים מכתב בין אם חלפו שבועיים ובין אם לא חלפו שבועיים.
יצחק וקנין: אי-אפשר לעבוד עם שעון סטופר.
פנינה תמנו: למה לא?
פנינה תמנו: גם פה יש לך סטופר.
צחי הנגבי: זה לא מוסיף לנו כלום, כי עצם העובדה ששבועיים לא היה מעשה - -
יצחק וקנין: גם להקים ממשלה לוקח שלושה שבועות.
צחי הנגבי: - - זה מה שנקרא מחדל.
צחי הנגבי: היא חדלה, גם אם היא לא אומרת.
יולי יואל אדלשטיין: לא צריך שום הודעות.
<איל ינון: צחי, אפשר להציע את ההצעה הבאה, שוועדת הכנסת תהיה מחויבת להכריע בסוגיה הזאת בתוך X זמן שאתם תקבעו.
<איל ינון: עד אז יחול ההסדר שמוצע פה.
פנינה תמנו: זה מה שמוצע.
<איל ינון: אוקיי.
<איל ינון: את זה אפשר להכניס.
צחי הנגבי: מה שאומר היועץ המשפטי, אחרי שהמנגנון הזה נכנס לתוקף – יש לנו קודם כל שבועיים שהוא רשאי לפעול.
צחי הנגבי: יכול להיות שהוא נתן להם עוד שבוע.
צחי הנגבי: נמאס, משתמש על-פי סמכותו.
צחי הנגבי: כמה זמן לוח הזמנים יכול להיות תקף?
מאיר שטרית: אני מציע שלושה חודשים.
<ארבל אסטרחן: בין אם היו"ר מפעיל את הסמכות או לא.
צחי הנגבי: עפר, נראה לך?
צחי הנגבי: אתה יכול להביע עניין.
פנינה תמנו: שלושה חודשים זה סביר.
פנינה תמנו: ואז זה עובר ישר לכנסת.
עפר שלח: זה הגיוני מאוד.
צחי הנגבי: שלושה חודשים.
צחי הנגבי: רבותי, יש פה הצעה של שלושה חודשים.
צחי הנגבי: יש הצעות אחרות?
<איל ינון: חייבים להחליט במקרה הספציפי הזה ממתי סופרים את השלושה חודשים.
<איל ינון: במקרה הרגיל, מכאן ואילך - - -
צחי הנגבי: מן הרגע שהוא יפעיל את סמכותו.
יולי יואל אדלשטיין: מן הכניסה לתוקף.
יולי יואל אדלשטיין: מה-3 בינואר.
<ארבל אסטרחן: שלושה חודשים, אני מבינה – תמיד כשיו"ר ועדה מסיים במהלך הקדנציה, יש לוועדת הכנסת שלושה חודשים כדי להמליץ על מישהו ושהוא יבחר.
<ארבל אסטרחן: בתוך שלושת החודשים האלה יו"ר הכנסת יהיה רשאי.
<ארבל אסטרחן: אבל עכשיו, בגלל שאנחנו כרגע במצב שיש ועדה שאין לה יו"ר, אם כך יוחלט, צריך לעשות הוראת מעבר ממתי יספרו שלושה חודשים.
<ארבל אסטרחן: האם מיום שיעבור התיקון לתקנון, או מיום שהתפנה מקומו של יו"ר הוועדה?
מאיר שטרית: מיום שיעבור התיקון לתקנון.
יולי יואל אדלשטיין: מיום שיעבור התיקון.
יריב לוין: אבל מה נעשה אם בעוד שלושה חודשים נהיה באותו מצב?
פנינה תמנו: לא, זה הרבה זמן עוד שלושה חודשים.
<איל ינון: אתם תתכנסו ותצביעו.
<איל ינון: הרי תהיה החלטה.
צחי הנגבי: נצטרך לבחור יושב-ראש קבוע.
צחי הנגבי: תמיד יש רוב למשהו.
יריב לוין: יכול להיות שאף מועמד לא יזכה לרוב.
מאיר שטרית: אז נעשה כמה סיבובים.
צחי הנגבי: כן, עושים כמה סיבובים.
יריב לוין: מה כמה סיבובים?
יריב לוין: אף מועמד לא יזכה לרוב.
צחי הנגבי: אם לא יהיה דד-ללין, זה יישאר לעולם.
צחי הנגבי: לי זה לא חשוב, אבל עפר אומר לי שנמאס לו ככה.
יריב לוין: אז למה אתה לא מכריח שם?
יריב לוין: אז אתה דוחה את זה בשלושה חודשים.
מאיר שטרית: שלושה חודשים.
מאיר שטרית: אם לא הגיעו להכרעה, נותנים הזדמנות לממשלה להחליט.
מאיר שטרית: לא החליטו – נצביע פה.
יריב לוין: מאיר, במציאות שאנחנו נמצאים בה כרגע, אם אנחנו נקיים את זה לשלושה חודשים, אז אנחנו ניפול.
יריב לוין: אחד משניים, או שניפול בתוך השבועיים-שלושה האחרונים של המושב, או שניפול בשבוע האחרון של המושב, תלוי כמה מהר זה ילך.
יריב לוין: בשני המצבים האלה אין שום סיכוי שנצליח לעשות אז מה שאנחנו לא מצליחים לעשות היום.
צחי הנגבי: אז אתה רוצה לצמצם את זה?
יריב לוין: אני חושב שזה לא ילך.
יריב לוין: אני לא חושב שההגבלה היא נכונה, אבל אם רוצים להגביל – בטח על רקע העובדה שאנחנו לא עושים את זה בחלל האוויר כאיזה דיון תיאורטי, אלא אנחנו עושים את זה כי נוצרה לנו בעיה נקודתית כרגע, עכשיו צריך להתגבר עליה.
יריב לוין: אז לפחות צריך לקבוע פרק זמן ארוך יותר של חצי שנה.
צחי הנגבי: ארוך בוודאי שלא.
צחי הנגבי: זה מצב מגוחך.
צחי הנגבי: גם ככה זה מגוחך.
צחי הנגבי: לקצר אפשר.
יריב לוין: ההצעה כמו שהיא עכשיו היא לא מוגבלת בזמן.
יריב לוין: אז אם ההצעה היא לא מוגבלת בזמן ורוצים בכל זאת להגביל אותה בזמן, צריך להגביל אותה בפרק זמן כזה שהוא מעשי לפתרון הבעיה.
יריב לוין: אין שום סיכוי לפתור את הבעיה הזאת, ולא צריך להיות נביא גדול - -
יצחק וקנין: יכול להיות מצב של פגרה בדיוק, שלושה חודשים.
יריב לוין: - - בדיוק לקראת סוף המושב, עם כל הלחצים של סוף המושב.
צחי הנגבי: אז אפשר חודשיים, ואם יש פגרה – חודשיים.
צחי הנגבי: אני חושב שחודשיים זה טוב, ואם יש פגרה, שזה לא יהיה במניין הימים.
צחי הנגבי: מישהו חושב שצריך יותר מחודשיים מלבד יריב?
יריב לוין: אני חושב שצריך לעשות יותר.
יריב לוין: אתה תמצא את עצמך באותה פינה בדיוק.
צחי הנגבי: אז הרוב חושבים חודשיים.
יריב לוין: ניפגש עוד חודשיים.
צחי הנגבי: תנסחו נוסח של חודשיים, אבל שהפגרה לא תבוא במניין הימים האלה.
צחי הנגבי: כדי לא יקרה, כמו שהוא מתאר מצב, שנגיע - - -
<איל ינון: זה הכול הוראת שעה לכנסת הזאת?
צחי הנגבי: לכנסת הזאת.
<ארבל אסטרחן: בסדר, אפשר.
צחי הנגבי: אנחנו נעשה הצבעה על הוראת שעה – כן או לא.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אפשר לקבוע כבר עכשיו ישיבה נוספת?
צחי הנגבי: יש לנו, ב-6 בינואר.
יולי יואל אדלשטיין: לעוד חודשיים.
יולי יואל אדלשטיין: חודשיים מה-6 בינואר.
רוברט אילטוב: לא, לעוד חודשיים.
צחי הנגבי: אני מקווה שזה כבר יהיה בלתי אפשרי.
יצחק וקנין: לדעתי, אם אתם הולכים לכיוון הזה, אז הוראת השעה מתייתרת.
יריב לוין: כל העניין הוא מיותר, הוא צודק לגמרי.
יצחק וקנין: לא צריך הוראת שעה.
יצחק וקנין: זה מייתר את הוראת השעה, רבותי.
יריב לוין: הרי כל הרעיון הוא לייצר פתרון במקום שאין הסכמה.
צחי הנגבי: מה זאת אומרת הוראת שעה?
צחי הנגבי: בוא תסביר מה אתה אומר.
יצחק וקנין: למה אתה רוצה הוראת שעה?
מאיר שטרית: כדי למנות יושב-ראש לוועדה.
יצחק וקנין: יפה מאוד, אתה מייתר אותה במשפט - - -
יריב לוין: אז נמנה אותו עכשיו.
מאיר שטרית: אתה רואה שהיושב-ראש לא מוכן להגיע - - -
יצחק וקנין: לדעתי אתה מייתר את הוראת השעה.
מאיר שטרית: זה לא מייתר כי אין לך ברירה.
מאיר שטרית: אתה מוכרח למנות יושב-ראש.
מאיר שטרית: חברים תקשיבו רגע, אני רוצה להגיד מילה.
יצחק וקנין: אתה לא צריך הוראת שעה.
מאיר שטרית: צודק, אני לא רוצה שזה יהיה בכנסת הבאה.
מאיר שטרית: אני סומך על איציק.
יצחק וקנין: מאיר, אין לי ויכוח אתך, אתה צודק.
צחי הנגבי: אנחנו לא צריכים להתווכח, נעשה הצבעה אם זה יהיה כהוראת שעה או לא הוראת שעה.
יצחק וקנין: אבל לא צריך הוראת שעה.
מאיר שטרית: איציק, אני אגיד לך למה צריך.
מאיר שטרית: איציק, זה לא מייתר - - -
יצחק וקנין: אדוני היועץ המשפטי לכנסת, אתה לא חושב שאני צודק?
יצחק וקנין: שזה מייתר את הוראת השעה?
מאיר שטרית: לא, אני אגיד לך למה.
מאיר שטרית: לא, כיוון שזה יהיה גם בכנסת הבאה.
צחי הנגבי: זה לא עניין משפטי, זה עניין של - - -
מאיר שטרית: בכנסת הבאה, תאר לך שיהיה יושב-ראש כנסת מהאופוזיציה.
מאיר שטרית: זה גם יכול לקרות.
מאיר שטרית: הוא ימנה את מי שהוא רוצה.
יולי יואל אדלשטיין: אברום בורג בימי אריק שרון.
צחי הנגבי: או בימי ברק.
מאיר שטרית: שלמה הלל בימי הליכוד.
יריב לוין: כן, אבל מאיר, הוא ממנה במקום שאין הסכמה.
יריב לוין: אני מחזיר אותך - - -
מאיר שטרית: הוא צודק, אכן צריך הוראת שעה.
משה גפני: יש עוד דוגמאות של יושב-ראש כנסת שהיה מאותה מפלגה של ראש הממשלה, אבל הוא היה אופוזיציה.
יריב לוין: אין קשר להוראת השעה.
יריב לוין: אל תעשה את זה שלושה חודשים, אתה תייצר סתם משבר נוסף.
יריב לוין: הנה, אני אומר לך מראש.
יריב לוין: אתה רוצה לדחוף את זה בכוח לעוד משבר.
משה גפני: אני מקבל את הגישה הזאת.
משה גפני: אני רוצה גם לומר לחבר הכנסת וקנין ידידי, התיקון הזה הוא בושה.
משה גפני: הוא בושה.
משה גפני: אם אתה מסתכל על האזרחים בחוץ, אתה תראה גם את הביקורת שנקבל על הדבר הזה.
משה גפני: זה דבר שאסור שהוא יהיה קבע.
משה גפני: אני מקבל את העמדה הזו, זה יכול להיות רק בכנסת הנוכחית.
משה גפני: גם אי-אפשר בתקנון לעשות הוראת שעה.
משה גפני: אפשר לקבוע, כמו שאנחנו קובעים - - -
יריב לוין: הוראת שעה אפשר לעשות בתקנון.
משה גפני: אפשר לעשות?
<ארבל אסטרחן: זה מאוד לא מקובל, אבל אפשר.
משה גפני: בסדר, אבל אפילו לעקוף את זה, כמו שאנחנו עושים - - -
אברהם מיכאלי: כל דבר אפשר לשנות פה.
משה גפני: בחוק, כן.
משה גפני: ברגע שאנחנו אומרים שכל זה חל בכנסת ה-19, כמו שאנחנו עושים בסגני יושב-ראש כנסת או דברים מהסוג הזה, זו דרך המלך.
משה גפני: להשאיר את זה בהוראת קבע, זאת אומרת שזה יהיה גם בכנסת ה-20.
משה גפני: זה ביזיון לכנסת.
משה גפני: זה ביזיון לתהליך הזה שקורה.
משה גפני: יש פה הכרח, שצריך לפתור את הבעיה.
משה גפני: אחרי שאמרתי את זה, אפשר להגביל את זה גם בזמן מבחינת הנושא הזה, זה גם בסדר.
משה גפני: מה שאמר חברי, חבר הכנסת מקלב – הסמכות של יושב-ראש הכנסת כמובן.
משה גפני: סעיף (א) הוא סעיף מיותר.
משה גפני: הוא סעיף מיותר בגלל שתי סיבות.
משה גפני: א', הוא מיותר מכיוון שאם אכן אפשר לבחור – לוועדת חוץ וביטחון במקרה הנוכחי, או לכל ועדה אחרת – ואחרי זה להביא את זה לאישור ועדת הכנסת, זאת אומרת שהיושב-ראש עובר תהליך של בחירות, שמאוד יכול להיות שכמו שאין לו עכשיו רוב, או שאין לו יכולת להציע מישהו, גם לא יהיה לו את זה הלאה, והביזיון ילך ויגדל.
משה גפני: יש דבר אחד – אנחנו צריכים שוועדת חוץ וביטחון תתפקד.
משה גפני: יושב-ראש הכנסת אומר אני לא יכול לעמוד בדבר הזה, בצדק גמור.
משה גפני: ואז הוא הולך לסעיף השני.
משה גפני: מה אכפת לי שיישאר הסעיף הראשון?
משה גפני: מכיוון שאם יישאר הסעיף הראשון ויהיה תהליך כזה, הוא יכול להמשיך קבוע.
משה גפני: ימצא חן בעיני אנשים, והם יגידו למה צריך לעשות משברים?
משה גפני: בואו נלך עם העניין הזה.
משה גפני: היושב-ראש יכנס את ועדת החוץ והביטחון ויגיד להם תבחרו.
משה גפני: הסעיף השני הוא זמני.
מאיר שטרית: לכן אנחנו מציעים מגבלה של זמן.
משה גפני: בסדר, אבל המגבלה של הזמן – היא נכונה רק אם אתה אומר אם לא עומדים במגבלת הזמן, הממשלה נופלת.
משה גפני: רק אז.
משה גפני: אחרת, בעוד חודשיים עפר שלח וצחי הנגבי, או ראש הממשלה ויאיר לפיד, ימשיכו לריב אותו דבר.
מאיר שטרית: נצביע בוועדת הכנסת.
יריב לוין: קודם כל הוא צודק.
משה גפני: למה ועדת הכנסת לא יכולה להצביע עכשיו?
מאיר שטרית: כי עכשיו הקואליציה רוצה להגיע להסדרה בכל זאת.
מאיר שטרית: תן להם צ'אנס.
משה גפני: בכל זאת, זה נמשך כבר חודשיים.
משה גפני: לפי דעתי, כבר יותר - -
מאיר שטרית: גפני, אתה צודק.
משה גפני: - - אז מה יקרה בעוד חודשיים?
יריב לוין: שום דבר.
יריב לוין: אני כבר אומר לך, שום דבר.
משה גפני: הרי אנחנו מתקנים את תקנון הכנסת.
משה גפני: למה אנחנו מתקנים את תקנון הכנסת?
משה גפני: לא בגלל שמישהו מאתנו חשב שזה מה שצריך לעשות, אלא יש הכרח.
משה גפני: לא מסתדרים בקואליציה.
משה גפני: ראש הממשלה לא יכול לכפות את דעתו.
משה גפני: יושב-ראש הכנסת אומר אני לא יכול בלי זה.
משה גפני: אותו דבר עלול להיות, או עשוי להיות – כל אחד מנקודת ראותו, מנקודת ראותי זה עשוי להיות - - -
מאיר שטרית: אופוזיציה, זה טוב לך - - -
משה גפני: אני לא הייתי צריך להגיד את זה.
משה גפני: הכול יודעים כלה – למה נכנסת לחופה.
משה גפני: המציאות היא שבעוד חודשיים אותו תהליך עלול להיות, או עשוי להיות.
משה גפני: אותו דבר כמו היום.
מאיר שטרית: אתה צודק, אבל אז ועדת הכנסת יכולה להחליט.
משה גפני: על כל פנים, אני מקבל את העמדה הזאת שזה צריך להיות רק - - - כדי למנוע את הביזיון.
יריב לוין: אני מצטרף להערה שלו לגבי סעיף (א).
צחי הנגבי: בסוף תהינה הצבעות ותהיה החלטה.
משה גפני: אני אומר שסעיף (א) הוא מיותר - -
משה גפני: - - הוא עלול להגיע למצב של קביעות.
משה גפני: יושב-ראש הכנסת בוחר מישהו, ואז זה באמת זמני.
איילת שקד: כולם חושבים שסעיף (א) מיותר.
צחי הנגבי: רבותי, זה מובן.
משה גפני: וההצעה הסופית שלי בעניין הזה היא לפרק את הקואליציה, ויש פתרון.
צחי הנגבי: על זה אני מגיש רביזיה.
צחי הנגבי: בבקשה עפר שלח.
עפר שלח: אני לא רציתי להתבטא פה כי דברים אמורים באנשים שאני מכיר, אבל יש דברים שהם קודמים לזה, וזה רצוני להצטרף לחבר הכנסת גפני.
עפר שלח: כי יש דברים חשובים.
עפר שלח: אני רוצה לקחת דווקא מדבריו של יושב-ראש הכנסת, שאמר, בצדק, שבסופו של דבר, גם זו לטובה של הדבר הזה, שיהיה ברור שהדבר הזה זמני.
עפר שלח: וככל שזמניותו יותר חזקה, או פחות מעורערת על-ידי סעיף אחר, ככה ברור שבסופו של דבר זה הסדר שהדעת מתקשה לסבול אותו.
עפר שלח: ולכן אני חושב שאפשר לוותר על סעיף (א).
עפר שלח: יהיה סעיף (ב), שברור שהוא פרוביזורי, כי יושב-ראש הכנסת עסוק, כמו שיושב-ראש הכנסת אמר.
עפר שלח: כי ברור שהמצב הזה הוא לא ברור לתפקודה של הוועדה - -
איילת שקד: אני אמרתי את זה כבר לפני שעה.
עפר שלח: - - ואז אנחנו גם לא צריכים את זה ברמה של הוראת שעה, או הגבלת הזמן שחבר הכנסת שטרית דיבר עליה, אלא ברור שזה הסדר חירום למקרה חירום.
<איל ינון: זה לא ברור כי זה יכול להימשך ככה עד סוף הקדנציה.
עפר שלח: זה יכול.
<איל ינון: לכן כן כדאי להגביל את זה.
עפר שלח: זה רק עושה את זה פחות נסבל.
עפר שלח: ככל שאתה עושה את זה יותר נסבל, הסיכוי שזה יימשך הופך להיות יותר גדול.
יריב לוין: הנה, יש הסכמה בקואליציה.
יריב לוין: מסכים לגמרי.
איילת שקד: גם אני מסכימה, וגם חבר הכנסת שטרית, וגם חבר הכנסת מקלב.
איילת שקד: אז בואו נצביע.
<איל ינון: שמה?
<איל ינון: צריך להגיד.
איילת שקד: רק על סעיף (ב).
<איל ינון: שירד (א).
יריב לוין: שירד סעיף (א).
משה גפני: אנחנו לא הולכים להצביע כל כך מהר בגלל שאנחנו רוצים להקשות על הקואליציה.
משה גפני: ייקח עוד זמן.
צחי הנגבי: רבותי, אנחנו מתקרבים לרגע הסיכום.
צחי הנגבי: לפני ההצבעות יושב-ראש הכנסת יאמר מספר דברים.
צחי הנגבי: אבל לפני כן, אני רק אגדיר לנו, שתהיה לנו הבנה מהם גדרי המחלוקת.
צחי הנגבי: לגבי סעיף (א), על דעת יושב-ראש הכנסת, זה לא יעלה להצבעה, ויהיה לנו רק את סעיף (ב), אלא אם כן מישהו חושב אחרת.
איילת שקד: אמרנו את זה לפני שעה.
צחי הנגבי: זה בקונצנזוס.
צחי הנגבי: לגבי החודשיים – גם כן, אין פה מחלוקת, אני מניח, ומגבלה.
צחי הנגבי: זה תמיד לכל ועדה בכל הקשר.
צחי הנגבי: לטקו העיר הערה נכונה שבוועדת החוץ והביטחון, שמעצבת את הלו"ז שלה קדימה לחודשים, זה קצת בעייתי החודשיים האלה.
צחי הנגבי: אבל החוק הזה הוא – אני מקווה שלא נגיע לוועדות אחרות.
יריב לוין: למה לא לקבוע פרק זמן ארוך יותר?
<איל ינון: אבל אם הורדנו את סעיף (א), צחי, סעיף (ב) - - -
יריב לוין: אם הורדנו את (א), אז (ב) הוא זמני ממהותו.
<איל ינון: יש פה בלבול.
צחי הנגבי: גם סעיף (ב) יהיה מוגבל - - -
יצחק וקנין: סעיף (ב) מאפשר כל הזמן את ההארכה של היושב-ראש.
<איל ינון: אבל הוא לא נותן ממילא ליושב-ראש אחד לנהל את הוועדה, אלא צריך כל פעם למנות.
<איל ינון: אפשר למנות את אותו אדם לכל ישיבה וישיבה, אבל צריך מינוי בכל פעם.
צחי הנגבי: מינוי לכל ישיבה, אבל זה מגוחך, בייחוד לוועדת חוץ וביטחון, כשלמעשה אין יו"ר.
צחי הנגבי: הוא מנהל ישיבה - - -
יריב לוין: אבל מה תעשה בעוד חודשיים, אני לא מצליח להבין.
צחי הנגבי: יריב, האמן לי, אחרי חמש שנים בוועדת החוץ והביטחון, זה לא שבאמת היושב-ראש ממנה יו"ר.
צחי הנגבי: הוא ממנה מנהל ישיבה.
צחי הנגבי: פקיד שמנהל ישיבה.
צחי הנגבי: זהו, אין פה יו"ר - -
יולי יואל אדלשטיין: הוא לא פקיד, הוא נבחר ציבור.
צחי הנגבי: - - אין פה מישהו שמסוגל לגבש את דרך הפעולה הרצינית, את הפיקוח הפרלמנטרי.
צחי הנגבי: זה רע מאוד.
צחי הנגבי: אבל זה עדיף על המצב הנוכחי.
צחי הנגבי: ולכן חודשיים - - -
<איל ינון: לכן כדאי לקצר את זה ולא להאריך את זה.
<ארבל אסטרחן: הוא גם לא ייקבע את סדר-היום של הוועדה.
צחי הנגבי: לכן חודשיים זה ממש טופ שבטופ של המתנה.
יריב לוין: אבל מה יקרה עוד חודשיים?
צחי הנגבי: מה שיקרה שתהיה הכרעה לכאן או לכאן.
יריב לוין: איך תהיה הכרעה?
איילת שקד: נו יריב - - -
יריב לוין: לא, אני שואל באמת.
יריב לוין: רבותי, הרי אם אפשר להכריע בעוד חודשיים, אפשר להכריע גם עכשיו.
יריב לוין: אני לא אוהב את ההיתממות הזאת - -
צחי הנגבי: אפשר להכריע.
יריב לוין: - - אני רוצה להבין מה יהיה מנגנון ההכרעה - -
צחי הנגבי: אני אסביר לך, יריב.
יריב לוין: - - בהנחה שאנחנו בעוד חודשיים במצב שבו אנחנו עכשיו.
צחי הנגבי: אז אני אגיד לך בדיוק.
צחי הנגבי: דעתי ידועה לך וליושב-ראש הכנסת ולהרבה חברים פה.
צחי הנגבי: אפשר וצריך היה להכריע עכשיו.
צחי הנגבי: הסיבה שלא מכריעים – זה לא שאין אפשרות, אלא שיושב-ראש הכנסת נתן פרק זמן, מתוך רצון שבסופו של דבר, בנושא שהוא משמעותי, ניתן יהיה להגיע להסכמות.
צחי הנגבי: זו התקווה שלו.
צחי הנגבי: זה לא רק בהקשר הזה, בהרבה ועדות.
יריב לוין: אבל אני חוזר ושואל, מה יקרה אם לא ימצא מועמד שזכה ברוב?
צחי הנגבי: ועדת הכנסת תתכנס על-פי דרישת יושב-ראש הכנסת והיא מחויבת לקבל החלטה.
יריב לוין: מה זה מחויבת?
צחי הנגבי: מחויבת.
יריב לוין: אבל הוא לא ימצא.
יריב לוין: מה, אתה יכול לכפות על מישהו לתמוך במועמד?
צחי הנגבי: זה כמו שתגיד אתה יכול לכפות על יושב-ראש הכנסת לחתום על חוק שעבר?
צחי הנגבי: עבר בכנסת חוק - - -
יריב לוין: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש, ואם צריך גם את הייעוץ המשפטי - -
צחי הנגבי: יהיה בג"ץ.
צחי הנגבי: בג"ץ יחליט.
יריב לוין: יהיו שלושה מועמדים שיובאו בפני הוועדה.
יריב לוין: תתקיים הצבעה.