GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אם לא, שהוא ילך לוועדת העבודה הרווחה והבריאות.
משה גפני: זה חוק שפוגע במעמד הביניים, ואני מציע לאנשי משרד האוצר שלא יתבזו ויפסיקו יותר לדבר על עבודה, שידברו על כסף.
משה גפני: אין מה לדבר על עבודה, אתם פוגעים בעובדים.
צחי הנגבי: בבקשה, מיכל.
<מיכל ברין: דבר ראשון, הדבר הזה, זה כמעט ציניות הסעיף הזה.
<מיכל ברין: אנחנו בכל מקרה ובלי קשר לסעיף הזה עומדים בפני קטסטרופה בתחום הפנסיוני.
<מיכל ברין: אנשים לא קולטים שהם משלמים כמעט רבע מהחיסכון שלהם במהלך החיים לדמי ניהול, ואנשים הולכים פשוט לעמוד מול שוקת שבורה.
<מיכל ברין: אל תוך הסיטואציה הזאת – גם ההיתממות כאילו יש בו מקום של השוואה, זו פשוט היתממות שלא במקומה.
<מיכל ברין: עודד שריג הממונה על שוק ההון התעקש מול אגף תקציבים, שהוא רוצה בשביל השוויון שמי שלא עומד בסף המס יקבל את ההטבה שמקבלים כולם בשווי כסף, בשביל אותו שוויון בהטבה של המדינה בחיסכון הפנסיוני.
<מיכל ברין: מה אמרו אנשי אגף תקציבים?
<מיכל ברין: בשום פנים ואופן לא.
<מיכל ברין: אז כל ההיתממות הזאת כאילו זה מהלך שמטרתו השוואה של ההטבה הפנסיונית שנותנת המדינה, זו פשוט היתממות, זה פשוט שקר בוטה, אפילו היתממות זו מילה קצת עדינה לעניין הזה.
<מיכל ברין: ובנוסף לזה, באמת על שר האוצר יאיר לפיד הדבר הזה פשוט תמוה, איך אדם שה"טיקט" היחיד שלו הוא להגן על מעמד הביניים – ושוב, כשאנחנו מדברים פה, לדעתי מדובר על עשירונים שמונה ותשע אלה שמטרידים אותי, לא המאיון העליון שלבי לא נשבר.
<מיכל ברין: אבל זה כן, זה מעמד ביניים, זה אומנם מעמד ביניים גבוה, אבל זה כן אנשים שמשתכרים, עובדים עבודה קשה, בין היתר בשביל היכולת לחסוך לעתיד להם ולילדיהם, ופה לפגוע בהם באיזושהי תואנה של שוויון, אין שום בעיה, רוצים להעלות ל-35%, אני בעד.
<מיכל ברין: למה זה קשור?
<מיכל ברין: למה זה סותר?
<מיכל ברין: זה ברור שאם זה לא מפוצל, זה חייב להגיע לוועדת העבודה והרווחה, זאת ועדה שיש לה ועדת משנה שעוסקת בפנסיה, מה יכול להיות יותר מקצועי מוועדת העבודה והרווחה?
משה גפני: זה מה שנקרא אין עתיד.
צחי הנגבי: מיקי, בבקשה.
<מיכל ברין: זאת סדרה בהמשכים, נגיע לעוד פרקים.
מיקי רוזנטל: מעבר לדברים החכמים והנבונים שאמרו קודמי, אני רוצה להוסיף.
מיקי רוזנטל: אתה יודע, זה ברור שזה פיסקלי, אבל זה גם הפיאסקו של האוצר, זה מוכיח כמה יד ימין לא מבינה מה יד שמאל עושה וההפך.
מיקי רוזנטל: הרי מדובר פה במהלך שיקטין את הכדאיות לחיסכון לבעלי הכנסות גבוהות, ברור.
מיקי רוזנטל: מה הם יעשו עם הכסף הזה?
מיקי רוזנטל: הם ילכו ויקנו דירות.
מיקי רוזנטל: מה יקרה?
מיקי רוזנטל: יהיה לחץ על שוק הדירות.
מיקי רוזנטל: מחיר הדיור יעלה.
מיקי רוזנטל: ואז הם מביאים לנו מהצד השני את התוכנית להוזלת הדיור.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת, זה כל כך חוסר הבנה בסיסי של מהלכים מורכבים, זה פשוט מבייש.
מיקי רוזנטל: קודם כול זה מבייש את הכנסת, זה מבייש את האוצר.
מיקי רוזנטל: אני מציע לכם למשוך או את זה או את זה, תחליטו.
מיקי רוזנטל: זה נורא ברור, אני לא חושב שיש איש שמבין בהשקעות שיחלוק על מה שאמרתי כאן.
מיקי רוזנטל: ולפיכך, שוב, בגלל חוסר הרצינות של הדברים, ראוי שהם לא יידונו במהירות במהלך של חוק ההסדרים, אלא שנדון בהם לעומק ועל השלכותיהם במהלך רגיל של חקיקה.
יצחק הרצוג: דרך אגב, שוק ההון מת, אתם יודעים שהוא מת, הבורסה מתה.
יצחק הרצוג: מה שאתם עושים עכשיו, זה פשוט המסמר האחרון בארון שלו.
משה גפני: וידוא הריגה.
צחי הנגבי: הערות נוספות לסעיף הזה?
<יואל בריס: מדובר בחבילה שכוללת הגדלה של הטבות המס לרוב האוכלוסייה.
<יואל בריס: חבר הכנסת הרצוג שדיבר על רוב האוכלוסייה, השכר החציוני הוא בוודאי נמוך בהרבה מ-15,000 שקלים בחודש.
<יואל בריס: מדובר על כך שכנגד זה הקטנה משמעותית, צריך לומר, של הטבות המס למי שמשתכר מעל 15,000 שקל לחודש, יש בכך גם ממד של רפורמה מיסויית שהיא בוודאי רלוונטית לתוכנית כלכלית, - -
משה גפני: יואל, אבל זה פנסיה.
<יואל בריס: - - יש בכך צמצום של אי-השוויון - -
<מיכל ברין: אז מה עם אלה שלא עומדים בסף המס?
<יואל בריס: - - יש בכך גם היבט פיסקלי של 1.2 מיליארד שקל - -
<יואל בריס: - - סכום משמעותי מאוד בתקציב הלא פשוט הזה, שצריך להתמודד עם מצב פיסקלי לא פשוט.
<יואל בריס: לעניין ההערות לגופן, כמובן שהן צריכות להידון בעת הדיון בדברים האלה לגופם, וכמו שנאמר, יש הסכמה שהנושא הזה יידון בוועדת העבודה הרווחה ובריאות של הכנסת.
<יואל בריס: כך שבוודאי שהנושא הזה יקבל דיון מהותי לגופו של עניין, ודיון כזה יכול להסתיים עד למועד שבו צריך להביא את הדברים לכלל הצבעה בקריאה שנייה ושלישית.
צחי הנגבי: דרך אגב, הכוונה להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: אני מציע להוריד את זה מסדר-היום, אבל אם הרוב חושב אחרת - - -
צחי הנגבי: אם הצעתך לא תתקבל, אז החלופה היא להעביר לוועדה.
יצחק הרצוג: זה כולל את כל הפרק הזה, גם פיצויי פיטורים וגם משיכת קצבה מקופת גמל?
איל ינון: לא, ההסכמה הזאת לא כוללת את הסעיפים האלה.
איל ינון: היא כללה רק את הנושא של המיסוי על החיסכון הפנסיוני.
יצחק הרצוג: לא כולל את פיצויי הפיטורים?
<יוגב גרדוס: כולל עד סעיף 18.
איל ינון: אוקיי, אז היו סיכומים נוספים שאנחנו לא - - - .
איל ינון: אנחנו מברכים על הסיכומים האלה.
יצחק הרצוג: זה הגיוני כי זה הכול מקשה אחת.
צחי הנגבי: אנחנו מתקדמים לסעיף 19.
יצחק הרצוג: סעיף 19 זה חברת משלח יד זרה.
משה גפני: רגע, מה עם 17, 18?
צחי הנגבי: כל זה לוועדת העבודה והרווחה, דיברנו על זה עכשיו.
<יוגב גרדוס: הם חלק מהחבילה.
יצחק הרצוג: דיברתי על זה – זו פגיעה גם בחיסכון לפנסיה.
יצחק הרצוג: דיברתי על זה מקודם.
משה גפני: אתה לא מדבר על זה בנפרד?
יצחק הרצוג: אפשר, אבל הזכרתי את זה בדברי, פשוט כבר כרכתי את זה ביחד.
משה גפני: כל מה שאמרתי בסעיף 16, תראו את זה כאילו אמרתי את זה גם על סעיף 17 וגם על סעיף 18, והתכוונתי לשר האוצר.
יצחק הרצוג: נכון, כי זה פוגע גם בעקרון רצף הפיצויים וגם ביכולת להפוך את הפיצויים לגמלה.
<יואל בריס: בכל מקרה מדובר בחבילה אחת שצריכה דיון אחד.
משה גפני: אני בכלל הייתי מציע, לו הייתי שר האוצר, לא הייתי מעמיד אתכם בחזית, הייתי אומר שאתם תגידו שזה פיסקלי, אל תסבירו יותר, בגלל שלפעמים ההסברים לא חשובים.
<מיכל ברין: הם גם לא מחזיקים מים.
משה גפני: יש רוב – רוב, אין רוב.
משה גפני: זו פגיעה בעובדים, מדובר על פנסיה.
צחי הנגבי: אתה לא צריך לענות, זו לא הייתה שאלה.
משה גפני: זו הייתה סתם שאלה רטורית, אתה מכיר את זה.
צחי הנגבי: אני גם לא ראיתי סימן שאלה בסוף.
צחי הנגבי: בבקשה, בוז'י.
<מיכל ברין: האומנם?
יצחק הרצוג: עכשיו מתחילה חבילה שנוגעת בכלל בחברות זרות, בעולים חדשים שעלו מחו"ל, בחברות משלח יד זרות, בחברות מוחזקות בעקיפין – בזכאות ליישובים, לא, זה משהו אחר, תכף נגיע – ועולים חדשים.
יצחק הרצוג: קודם כול, לגבי חברות זרות, האמת שאני לא כל כך בקיא בתחום, אני מודה בכך, אשמח לשמוע יותר.
יצחק הרצוג: לגבי עולים חדשים עוד נדבר.
יצחק הרצוג: ויש פה סעיף על האישורים לארנונה, שזה שכבר נאמר קודם על-ידי חבר הכנסת מיכאלי, שזה טרטור מושלם של האזרח.
יצחק הרצוג: בכל מקרה, לגבי השליטה של חברות זרות, אני רק מוטרד ממצבים שבהם בסופו של דבר מרכזי עסקים בארץ של תאגידים ישראליים גדולים, שפועלים בחו"ל מכל מיני סיבות, ייפגעו בשל כך.
יצחק הרצוג: אבישי, זה בכלל לא עולה, אז זה לא על הפרק.
יצחק הרצוג: אני רק מעדכן אותך.
אבישי ברוורמן: בוז'י, - - - לאט-לאט.
משה גפני: למה התחלתם במרוקאית?
משה גפני: אה, ביידיש.
איילת שקד: אני רוצה להתייחס לסעיף 22.
משה גפני: לא, עוד לא הגענו.
יצחק הרצוג: רגע, עוד לא הגענו ל-22.
איילת שקד: כי הוא סיכם, בוז'י.
<יואל בריס: 19 ו-20 הם נושא אחד, 21 זה נושא אחר.
איילת שקד: לי יש הערה לסעיף 22, אני אחכה.
יצחק הרצוג: עד 22 כבר אמרתי.
יצחק הרצוג: א.
יצחק הרצוג: אני מוטרד, אני לא מספיק יכול לאמוד את המשמעויות.
יצחק הרצוג: אני אומר על עצמי, אם אני אדם שדי מכיר את המטריה, לא מבין על מה מדובר בצורת עומק, אני מוטרד מהחפיפיות של דיון בנושא הזה, זה נושא אחד.
יצחק הרצוג: ב.
יצחק הרצוג: לגבי סעיף 21, לגבי הטבות מס ביישובים, יידרש אישור תשלום ארנונה, אתה מבין, היושב-ראש, איך מטרטרים את האזרחים.
יצחק הרצוג: הוא גם צריך לקבל עכשיו מיצוי כושר השתכרות וצריך לעבור את כל העולם ואחותו לקבל את זה, ואחר כך גם ללכת לקבל אישור של היישוב.
יצחק הרצוג: והיישוב יגיד: אין לי עדיין אישור מהרופא שלך, מביטוח לאומי שלך, ממה שאתה רק רוצה - - -
משה גפני: אבל איך הגעת ל-21?
יצחק הרצוג: כי הוא אמר עד 22, הוא רצה - - -
צחי הנגבי: איילת רצתה על 21.
מיקי רוזנטל: איילת רצתה על 21.
איילת שקד: 21 – בעצם הם רוצים להגדיל את גביית הארנונה ככה.
איילת שקד: הם אומרים - -
מיקי רוזנטל: גם וגם.
אברהם מיכאלי: תמיד זה להגדיל.
איילת שקד: - - כי מי שיבקש הטבת מס ייאלץ לשלם ארנונה.
איל ינון: יש פה מהלך משולב, גם להגדיל את התשלומים של הארנונה, כפי שחברת הכנסת שקד אומרת, וגם להפחית את הטבות המס, כי מי שלא יהיה לו אישור ארנונה לא יקבל הטבת מס.
יצחק הרצוג: זה טירוף.
יצחק הרצוג: זה מה שדיברנו קודם, מה שגפני ומיכאלי דיברו.
יצחק הרצוג: זה הצד השני של המיצוי.
איילת שקד: אבל, בוז'י, זה סעיף הגיוני, מי שמקבל הטבת מס שישלם ארנונה.
מיקי רוזנטל: אין לנו בעיה, תקשיבי, את רוצה לגרור עכשיו מאות אלפי אזרחים שילכו למס הכנסה, יביאו פתק מהעירייה, שילכו לביטוח לאומי, שיביאו אישור שהם נכים, סליחה.
יצחק הרצוג: תטרטרי אותם.
משה גפני: זה פשוט לא יאומן, זה לא יאומן.
איילת שקד: אני לא יודעת.
איילת שקד: איך היום אתה מקבל הטבה?
מיקי רוזנטל: שיעשו מערך גבייה אחד - - -
איילת שקד: מעולם לא קיבלתי הטבת מס, אז תסביר לי איך היום מקבלים הטבת מס.
מיקי רוזנטל: גם אני לא, אבל אסביר לך איך זה עובד.
משה גפני: היא גרה ביישוב.
משה גפני: את מביאה אישור שאת גרה ביישוב.
איילת שקד: תסביר לי ממי אתה מביא אישור שאתה גר ביישוב?
משה גפני: אישור ממשרד הפנים, הם יכולים לבדוק אותך.
איילת שקד: אז למה שלא תביא אישור ארנונה?
משה גפני: אפשר לעשות עוד דבר, גם שישלם מס הכנסה וגם שישלם לביטוח הלאומי, ואם לא, הוא לא יקבל אישור.
משה גפני: אפשר לעשות עוד הרבה דברים.
איילת שקד: לא, במקום האישור.
איילת שקד: זה מאוד הגיוני שישלם ארנונה.
משה גפני: פשוט הממשלה הנוכחית מרעה את החיים במדינת ישראל.
משה גפני: אנחנו הופכים להיות מדינה נוראית ואיומה.
איילת שקד: גפני, אבל בשביל מה ללכת למשרד הפנים ולקחת אישור, אם אתה יכול לשלם ארנונה?
מיקי רוזנטל: יש אנשים מסכנים בעולם, יש לי הפתעה בשבילך.
איילת שקד: נו.
<מיכל ברין: זה לא במקום.
מיקי רוזנטל: יש כאלה, יש לא מעט כאלה.
מיקי רוזנטל: ואת לא יודעת - - -
איילת שקד: אז הם מקבלים פטור מארנונה.
מיקי רוזנטל: מאה אחוז, אבל בשביל - - -
יצחק הרצוג: את יודעת מה הם צריכים להביא בשביל זה?
יצחק הרצוג: זה מה שהוא אומר לך.
איילת שקד: אני שואלת מה היום הם צריכים להביא בשביל זה?
משה גפני: אענה לך.
<מיכל ברין: - - -
משה גפני: הרעו, אדוני היושב-ראש, את המדינה.
משה גפני: הממשלה הנוכחית עשתה – הממשלה הקודמת הביאה את הסעיף הזה בחוק ההסדרים.
משה גפני: הסעיף הזה הלך לוועדת הכספים - - -
איילת שקד: הממשלה הקודמת?
משה גפני: הממשלה הקודמת, שהייתה ממשלה לאין ערוך יותר טובה מהממשלה הנוכחית.
יצחק הרצוג: תסתכלי על הדואר שאת מקבלת מהאזרחים.
יצחק הרצוג: משגעים אותי.
משה גפני: וגם היא לא הייתה מי-יודע-מה.
משה גפני: זה הגיע לוועדת הכספים, היה דיון בתל-אביב, בעצם בבני-ברק, יש שם ב"דיזיין סנטר", אני זוכר את הדיון.
אבישי ברוורמן: היה דיון - - -
יצחק הרצוג: "די דיזיין סנטר", נכון.
משה גפני: היה דיון, אתה זוכר?
משה גפני: לא היה חבר ועדה אחת מסיעה קואליציונית או אופוזיציונית שלא דיברו נגד זה.
משה גפני: הרי על מי אנחנו מדברים?
משה גפני: אנחנו מדברים על השכבות החלשות ביותר.
משה גפני: מי הולך לבקש הנחה בארנונה?
יצחק הרצוג: ניצול שואה.
איילת שקד: זו הטבת מס.
משה גפני: הטבות מס – מי הולך לבקש?
משה גפני: על-פי רוב הולכים, לא אנשים עשירים, יש להם את עורכי-הדין שלהם, הם עושים – מה צריך היום?
משה גפני: היום אתה בא ואתה אומר: אני גר ביישוב, אתה מביא את האישור, אפשר לבדוק אותך, באים על הדרך של אלה שמבקשים אישור, הרי אפשר – מכאן ואילך יש מדרון חלקלק, אתה יכול עכשיו לבקש כל דבר.
משה גפני: אומרים לו: תשלם את הארנונה.
משה גפני: מה קשור, תשלם את הארנונה לעניין הזה - - -
מיקי רוזנטל: עוד מעט תצטרך להביא פתק מהצבא גם, שהיית בצבא.
משה גפני: תשלם את הארנונה, ואז תקבל אישור שאתה גר בתל-אביב או בירושלים או בבאר-שבע.
משה גפני: זה היה בדיון בכנסת, כולם היו נגד - - -
צחי הנגבי: לא נחזור לדיון ההוא.
צחי הנגבי: לא נקדים את הדיון שיהיה.
משה גפני: לוקחים אנשים חדשים - - -
צחי הנגבי: השאלה שלנו – האם לפצל את זה או לא.
משה גפני: מכיוון שאני מכבד מאוד את חברת הכנסת איילת שקד, אבל מכיוון שהיא חדשה, האוצר עושה עליהם סיבוב.
צחי הנגבי: אבל אתה מדבר כחבר כנסת חדש.
צחי הנגבי: הכנסת לא ביקשה מאתנו, אין לנו את הזכות - - -
משה גפני: אני מתחדש כל הזמן.
צחי הנגבי: משה, אין לנו את הזכות לבטל סעיפים.
צחי הנגבי: הכנסת אתמול העבירה לנו x סעיפים, גם אם אנחנו מתנגדים לכולם, אין לנו סמכות לבטל.
צחי הנגבי: אנחנו יכולים להחליט לאן לנתב אותם.
משה גפני: הבנתי, אתה צודק.
משה גפני: אבל למה באמת שלא - - -
צחי הנגבי: מעת לעת אפשר להעיר הערה לגופו של העניין, אבל אתה מתלהב כאילו אתה באמת חושב שזה - - -
משה גפני: אבל למה שלא נעביר, למשל, הצעת חוק כזאת לוועדת המדע?
משה גפני: אני מכיר את זה, אז נעביר את זה לשם.
איילת שקד: אני בעד זה.
צחי הנגבי: אני אומר, ועדת המדע הבדיוני.
משה גפני: לא הבדיוני, המדע והטכנולוגיה.
משה גפני: אפילו את החלל אנחנו עוד מעט מוסיפים.
מיקי רוזנטל: אני רוצה להציע את הדבר הבא, נושאים שנדונו בהליך רגיל בוועדות הכנסת, גם אני ינוקא, אבל ראיתי פה לא מעט - - -
יצחק הרצוג: מה ראית?
מיקי רוזנטל: לא יכול להיות שאנחנו עכשיו נביא אותם להצבעה בחוק ההסדרים.
מיקי רוזנטל: זה פשוט נוגד כל היגיון משפטי.
יצחק הרצוג: נכון, זה לא חוק ההסדרים.
מיקי רוזנטל: זה נוגד כל היגיון, זה נוגד את ההיגיון של עבודת הכנסת, זה רומס כל ערך של חקיקה.
מיקי רוזנטל: ולפיכך, אני מציע שכל דבר שנידון כבר בעבר בהליך רגיל, לא נעביר אותו בכלל, נפצל אותו באופן מהותי ונעביר אותו לחקיקה רגילה, כי אחרת אנחנו עושים חוכא ואטלולא מעבודתנו אנו.
<יואל בריס: לגבי סעיפים 19 ו-20 מדובר בסתימת פרצה טכנית, אכן מדובר בנושא טכני לגבי ההגדרה של חברות זרות.
<יואל בריס: אפשר להיכנס לעניין להרחיב בו, אני מציע שלא נעשה את זה.
<יואל בריס: זה באמת עניין לגופו של עניין, שצריך להידון במקום הטבעי לו, שזה ועדת הכספים, לגבי הנושא של התניית הפטור ממס בשל מקום בתשלום ארנונה.
משה גפני: אישור למגורים.
<יואל בריס: קודם כול, הנושא הזה של הטבות מס בשל מקום לא נוגעות לשכבה כזו או אחרת של האוכלוסייה.
<יואל בריס: יכול להיות אדם מבוסס במרכז או בפריפריה, יכול להיות אדם לא מבוסס במרכז או בפריפריה, השאלה של הטבות מס בשל מקום מגורים אינן תלויות ברמת ההכנסה.
<יואל בריס: ולהיפך, במידה מסוימת הן מיטיבות יותר לעתים דווקא עם בעלי ההכנסות הגבוהות.
<יואל בריס: כל מה שנאמר פה הוא שמי שרוצה לקבל את ההנחה ממס בשל מקום מגוריו, צריך להראות שהוא אכן משלם ארנונה במקום מגוריו, זה קצת יותר מאשר לרשום בתעודת זהות: אני גר במקום פלוני, צריך גם להראות שבאמת יש לך זיקה ואתה משלם שם מס.
משה גפני: חיבור מים.
<יואל בריס: לא מדובר בטרטור גדול, מדובר בכך שאדם ישלח את שובר הארנונה שלו אל רשות המסים, הא ותו לא.
<יואל בריס: מי שיש לו פטור מארנונה ,ישלח את השובר שמראה: אני פטור או שילמתי את הדבר.
מיקי רוזנטל: אבל הדבר הזה הובא לכנסת בעבר ונדחה.
<יואל בריס: מי שיש לו ארנונה במחלוקת, אנחנו לא אומרים שהוא צריך לשלם את הסכום השנוי במחלוקת כדי לקבל את הפטור ממס, לא.
<יואל בריס: הוא צריך להראות: יש לי סכום שנוי במחלוקת, ולכן הגשתי ערר, הא ותו לא.
<יואל בריס: זה ערר מאוד פשוט ולכאורה הוא - - -
משה גפני: כמה פעמים הבאתם את זה לכנסת?
<יואל בריס: אני לא יודע להגיד כמה פעמים, אבל זה במסגרת הנושאים שסוכם שהם נשארים בתוך חוק ההסדרים, ולכן - - -
משה גפני: מי סוכם?
<יואל בריס: אני אומר, בהסכמות שהיו - - -
משה גפני: אין הסכמות, זו ועדת כנסת.
<יואל בריס: כן, בוודאי - - -
מיקי רוזנטל: אני מבקש גם את חוות דעתו של היועץ המשפטי לעניין זה, גם לדברים שאמרתי וגם לעניין שזה נדון כבר בעבר בחקיקה - -
משה גפני: כמה פעמים.
מיקי רוזנטל: - - ויש לזה משקל שונה באמת מהותית גם מההיבט המשפטי.
איל ינון: התייחסתי בדברים שאמרתי בפתח הישיבה – לא יודע אם חבר הכנסת – שאנחנו גם נתנו את דעתנו לנושאים, שבכנסת האחרונה נדונו בוועדות הכנסת השונות ולא אושרו על-ידי הוועדות, לא בגלל שיושבי-הראש לא העמידו אותם על סדר-היום, אלא בגלל שבדיון התברר שאין רוב בכנסת או בוועדת הכנסת הרלוונטית לאישור ההצעה.
איל ינון: לא הצלחנו באופן מושלם במשימתנו זו, ואכן זה אחד הנושאים שכן הוכנסו בהסכמות, שכבר באמת נדון בכנסת הקודמת בוועדת הכספים.
איל ינון: הנושא של סעיף 21 – הצעת אישור ארנונה כדי לקבל הטבות במס.
איל ינון: אבל אם תראו בוועדה המוסמכת בניתובים, כתבנו בדיוק בשביל זה, הכספים או הפנים והגנת הסביבה, כי המחשבה מאחורי זה הייתה שאם אכן הנושא הזה ראוי לדיון מעמיק יותר, מכפי שהוא נראה ממבט ראשון, כי כמו שאומרת חברת הכנסת שקד, יש איזשהו היגיון בסיסי בסעיף הזה, הוא נראה פשוט.
איל ינון: ההיסטוריה החקיקתית שלו מראה שהוא לא פשוט מסיבות כאלה או אחרות, ולכן יש אופציה בפני הוועדה לפצל את זה דיונית.
איל ינון: כמובן היא גם יכולה לפצל את זה מהותית, אבל אם הוחלט לא לפצל את זה מהותית, עדיין אפשר להעמיק את הדיון על-ידי העברת הנושא הזה לוועדת הפנים והגנת הסביבה, שגם היא רלוונטית לנושאים האלה, ושאין לה הרבה נושאים בחוק ההסדרים, ולכן היא יכולה להשקיע בזה יותר זמן והעמקה.
משה גפני: ועדת המדע – לא, לא דיברתי.
איל ינון: לא הוספתם את החלל.
איל ינון: כשתוסיפו את החלל, אנחנו - - -
מיקי רוזנטל: אתה תקבל את חוק אוויר נקי.
איילת שקד: בעניין סעיף 22 יש שני חוקים - - -
משה גפני: מה סוכם על 21?
איילת שקד: מה סוכם, צחי?
צחי הנגבי: הסיכום יהיה רק בהצבעות.
משה גפני: אה, בהצבעות.
איילת שקד: אה, בהצבעות.
יצחק הרצוג: גם 26 וגם 23.
מיקי רוזנטל: לא, אם יש לך עמדה משלך שאתה רוצה אולי להציג, אז יאללה.
משה גפני: אבל כל הזמן מעניין אותי לדעת את עמדתך.
משה גפני: עמדתך מאוד איכותית.
צחי הנגבי: אני שומר את המסתורין עד לרגע ההצבעה.
מיקי רוזנטל: עמדתך מאוד חשובה, גם ניסיונך, אני לא אומר את זה עכשיו בציניות, חלילה.
צחי הנגבי: תפקידי החשוב כרגע הוא לנהל את הישיבה, אחרי זה אביע עמדה.
איילת שקד: בעניין סעיף 22 יש שני חוקים הזויים, מטופשים, שאני לא מבינה איך בכלל משרד האוצר הביא אותם, שפוגעים בעלייה למדינת ישראל.
איילת שקד: סעיף 1, לא נדון עליו כאן, אבל זה הקיצוץ של ההשתתפות בבני חו"ל שבאים ללמוד כאן בישיבות, זה לא הסעיף הזה.
איילת שקד: אני רק רוצה לציין, שתדעו שכל החוק הזה פוגע בעלייה, כי בני הישיבות שמגיעים לכאן ללמוד ברובם נשארים, והם עולים בסך הכול 2,800 שקלים בשנה לתלמיד ישיבה אחד.
איילת שקד: יש 11,000 כאלה – מדובר ב-30 מיליון שקלים, שזה סך הכול עלייה זולה.
איילת שקד: למדינה הרבה יותר יקר כל תוכניות העלייה הגרנדיוזיות.
איילת שקד: כאן בסך הכול בתלמידי הישיבות רוצים שיממנו 2,800 שקלים, זה לא כאן, אבל אנחנו נילחם כדי שהסעיף הזה יוצא.
יצחק וקנין: מה עם הסטודנטים?
יצחק וקנין: האם גם על הסטודנטים ישיתו את זה?
יצחק וקנין: לא רק על תלמידי הישיבה.
איילת שקד: הסעיף הזה גם כן פוגע בעלייה, ואפילו כתוב פה שזה יביא לצמצום במספר העולים החדשים והתושבים החוזרים.
מיקי רוזנטל: אז מה את מציעה?
איילת שקד: דיברתי עם מי שחוקק את זה, את החוק הזה יזם אולמרט והעוזר שלו ארז חלפון, והם ראו והוכיחו במהלך עשר השנים האחרונות שהייתה עלייה משמעותית גם של יהודים עשירים, באמת בעלי ממון, נאמר על האמת שנהנו מהסעיף הזה, הסעיף הזה בעצם מאפשר להם לא להצהיר על נכסים שיש להם בחו"ל.
איילת שקד: לא מדובר כאן על תשלום מסים בארץ, אלא פשוט על הצהרת הון על נכסים שיש להם בחו"ל, וזה קלט לכאן באמת הרבה יהודים בעלי ממון ועודד עלייה לארץ.
איילת שקד: אני מבקשת פיצול מהותי לסעיף הזה.
איילת שקד: אני חושבת שהוא הרסני לעלייה ושצריך לדון בו בכובד ראש מחדש.
אברהם מיכאלי: כבוד היושב-ראש, אם אפשר, החוק הזה חוקק על-ידינו בקדנציה קודמת בוועדת העלייה והקליטה.
אברהם מיכאלי: הושקעו בחוק באמת חשיבה ומאמצים מרובים כדי לעודד עלייה וכדי לעודד את אותם אנשים שלא רוצים להגיע להשתקע בארץ, אבל עדיין לנהל את הקשר עם מדינת ישראל במובן של פוטנציאל עלייה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שפה עושים מעשה אנטי-ציוני, אנטי-עלייה.
אברהם מיכאלי: אני לא מבין איך הולכים לפגוע במשהו שהוכח גם בדיווחים שקיבלנו בוועדת עלייה במשך מספר שנים – הזכירו פה את ארז חלפון, שבה ודיווח כמנכ"ל משרד הקליטה – שאכן הדבר הזה הביא להגברת עלייה בעשרות אלפים.
אברהם מיכאלי: אני לא מבין את האוצר, אני לא מבין את החשיבה הזאת.
צחי הנגבי: אתם מבקשים פיצול מהותי לאיזו ועדה?
איילת שקד: פיצול מהותי לוועדת הכספים.
מיקי רוזנטל: מהותי.
משה גפני: אני כמעט עברתי לבית היהודי, אבל לא, אבל אני מצטרף אליה.
צחי הנגבי: עכשיו יש לי עוד שאלה, כי את מדברת גם על 22 וגם על 23, אני מבין.
יצחק הרצוג: נכון, לדעתי כי זה אותו חוק, 23 זה ההמשך של - - -
<יואל בריס: 22, 23, 24 הם עניין אחד.
משה גפני: הזוי, הזוי לגמרי, באמת.
יצחק הרצוג: גם לדעתי 29.
צחי הנגבי: תסביר למה, לא הבנתי.
יצחק הרצוג: כי כשאני קורא את 29 אני רוצה להבין, אבל הפטור ממס היה צריך להיות פטור ממס לנאמנות שיוצר תושב חוץ שכל יוצריה הם תושבי חוץ.
יצחק הרצוג: מה הם אומרים בעצם?
יצחק הרצוג: שאם תושב חוץ עלה לארץ והילדים שלו הפכו להיות ישראלים, מאותו רגע משיתים עליו מס.
יצחק הרצוג: אני לא יודע, אני רוצה לומר ישר, יש פה הרבה סעיפים כנגד תכנוני מס שנכון לטפל בהם חד-משמעית, אבל אני מסתכל על זה, זה: מוצע לקבוע שיש נאמנות נהנה תושב ישראל.
יצחק הרצוג: דהיינו, אם הוא עלה ארצה, אז גם אם הוא יהיה עשר שנים, אז אתה ממסה לו את הנאמנות, כי הרי זה – אני יכול להגיד לכם ששבוע שעבר הייתי בדירקטוריון של מכון מאיירס ברוקדייל שמוכר לאוצר היטב, כי הוא שותפות של הממשלה הג'וינט ובענייני רווחה, וחברי הדירקטוריון ניגשו אחד אחד והייתה שם התנפלות.
יצחק הרצוג: זה אנשים שהם שותפים שלכם עשרות שנים, אז אני לא יודע מה המשמעות של הסעיף הזה.
יצחק הרצוג: אני מציע שהוא ייבחן גם כן באותו הדיון.
צחי הנגבי: יואל, מה הקשר בין 29 ל-22, 23?
<יואל בריס: 29, להבנתי הוא לא קשור.
<יואל בריס: הוא נושא אחר של נאמנויות חוץ, אני מציע שנדון בו בנפרד.
<יואל בריס: הסעיפים 22, 23, 24 - - -
צחי הנגבי: יואל, רק תתייחס לשאלה שיצחק העלה, אם יהיה פיצול מהותי של 22, 23, 24, זה לא מפריע ש-29 יישאר בדיון?
<יואל בריס: הוא לא קשור לעניין, אבל אנחנו כמובן לא תומכים בפיצול מהותי של סעיפים 22 עד 24.
<יואל בריס: מדובר, שוב, בנושא מיסויי, אם תרצו להרחיב בו כעת - - -
איילת שקד: מדובר בהחרבת העלייה למדינת ישראל.
יצחק הרצוג: 24 לא קשור, לדעתי.
יצחק הרצוג: 24 זו הטבה, לא?
איילת שקד: נכון, 24 לא קשור.
מיקי רוזנטל: חברת הכנסת שקד לא דיברה על 24, היא דיברה על 22, 23.
איילת שקד: אני דיברתי רק על 22.
יצחק הרצוג: 22, 23 היו בוועדת העלייה והקליטה, אתה רואה, אפילו כותב היועץ המשפטי.
איל ינון: כן, החוק המקורי חוקק בעלייה וקליטה.
צחי הנגבי: 24 קשור ל-22?
איל ינון: 24 קשור, כן.
איל ינון: הם נחקקו כאחד.
יצחק הרצוג: בסדר, קיבלתי שגם 24.
<יואל בריס: אבל מדובר בסופו של דבר במה שרשות המסים מגדירה כסתימה של פרצת מס.
<יואל בריס: מדובר בתיקון לפקודת מס הכנסה שהמקום - - -
איילת שקד: על מה אתה מדבר?
איילת שקד: על איזה סעיף?
<יואל בריס: סעיפים 22, 23.
איילת שקד: אבל על איזו פרצה אתה מדבר בסעיף 22?
אברהם מיכאלי: אבל נתנו את הפרצה הזאת בידע כדי לעודד עלייה, עורך-דין בריס.
<יואל בריס: אם רוצים להיכנס לגופו של עניין, יכול - - -
איילת שקד: הרי הרבה חשיבה הייתה מאחורי זה, וזה הוכח כהצלחה.
איילת שקד: למה לאנגליה מותר ולנו אסור?
<יואל בריס: עורך-דין ברוך, סליחה.
<משולם ברוך: לגבי הפטור של העולים החדשים – הפטור הזה חוקק במקור בתיקון 168 ונועד להביא עולים.
<משולם ברוך: עם זאת, אנחנו רוצים להדגיש פה בהתחלה שמדובר רק על הפטור מדיווח ולא על הטבות ממס - -
<משולם ברוך: ברשותך, - - הפטור מהמסים וההטבות שמקבלים עולים חדשים ותושבים חוזרים ותיקים, בהתאם לכפוף בתנאי החוק, נשאר.
<משולם ברוך: עכשיו אנחנו מדברים על הפטור לדיווח.
<משולם ברוך: הפטור לדיווח יוצר לנו בעיות בשני מישורים: במישור הראשון זה המישור הפנימי שחלק מהעולים האלה, אנחנו לא יודעים עם מה הם באים ואיזה הכנסות יש להם - - -
צחי הנגבי: משולם - - -
<משולם ברוך: בקצרה, בקצרה.
צחי הנגבי: רק שנבין, החוק הזה, לפי מה שאני מבין, אמור לעבור לוועדת הכספים.
<משולם ברוך: בשמחה.
צחי הנגבי: ושם יהיה הדיון המהותי, רק הוא יהיה בנפרד מהסיפור של חוק ההסדרים, כי יש לו הקשר ערכי שנוגע לעלייה, ואם אכן יסתבר שיש פרצות וצריך לסגור, ועדת הכספים תסגור.
צחי הנגבי: אבל אתם מעדיפים את זה בוועדת הכספים או בוועדת העלייה והקליטה?
<משולם ברוך: ועדת הכספים.
<יואל בריס: ועדת הכספים בחוק ההסדרים.
איל ינון: אני חייב לומר משהו במסגרת הסיכומים ולמען ההגינות והסדר הטוב.
איל ינון: בסיכומים שהיו לנו, יושב-ראש הכנסת עמד על כך שהסעיפים האלה אומנם לא יפוצלו בפיצול מהותי, אבל יעברו בפיצול דיוני לוועדת העלייה והקליטה, שהיא אשר חוקקה אותו.
יצחק הרצוג: כי היושב-ראש היה שר הקליטה.
מיקי רוזנטל: זה גם ההיגיון, זה היה שם בוועדה ההיא, מה פתאום להעביר את זה לוועדה אחרת.
איל ינון: וכך סוכם.
איל ינון: עכשיו פה בוועדה, שכפי שאמר מי שאמר פה, הוועדה הזאת היא סוברנית והיא לא כפופה, ובוודאי רשאית לקבל החלטות שחורגות מאותם סיכומים.
איל ינון: כמובן, הוועדה רשאית לפצל בפיצול מהותי את הסעיפים האלה ולהעביר אותם לוועדת הכספים או לוועדת העלייה והקליטה לפי רצונה.
איל ינון: אבל אני חייב לומר פה על השולחן, שחשוב שחברי הוועדה ידעו, שהיה סיכום בין יושב-ראש הכנסת לבין האוצר שהנושא הזה אומנם יהיה חלק מחוק ההסדרים, אבל יעבור לוועדת העלייה והקליטה, שהיא ועדה נושאית שמטבע הדברים תיתן יותר דגש, העמקה ותשומת לב לשינויים ולהשפעות ולהשלכות על העולים החדשים והתושבים החוזרים.
איל ינון: ושוב אני אומר, הוועדה פה כמובן רשאית לחרוג מהסיכום הזה ולפצל את זה בפיצול מהותי.
צחי הנגבי: אז זה נשאר לעניין ההכרעה שתהיה לנו בהצבעה.
צחי הנגבי: והייתי רוצה לשמוע את עמדת יו"ר הקואליציה, שהוא לא פה.
יצחק הרצוג: אני רק רוצה עדיין לחפור על סעיף 29, סליחה, כי אני מפחד אחר כך, זה מסוג הדברים שלא שמעו לה.
יצחק הרצוג: תראה, אתם כותבים, הרי אם אדם עלה ארצה, יש לו פטור ממס לעשר שנים ועוד עשר שנים, עכשיו הייתה לו נאמנות, כי הרי אתה יודע שבאנגליה או בארצות-הברית הם עובדים באמצעות נאמנות.
יצחק הרצוג: הוא יצר נאמנות לילדים שלו.
יצחק הרצוג: אתה אומר, אם הילד שלך עולה ארצה, "תך", אני שם עליך 25% מס, אז הוצאת חוכא ואטלולא את סעיף 22, זה מה שאני טוען.
יצחק הרצוג: זו הבעיה שלי עם הסעיף הזה.
צחי הנגבי: אני מציע שבאמת ועדת הכספים תבחן, האם 29 רלוונטי לעניין.
יצחק הרצוג: לפחות שהיא תבדוק.
צחי הנגבי: אם היא תחשוב שחלק יהיה בפיצול המהותי, אז – אתה חבר ועדת הכספים?
יצחק הרצוג: אני מעיר את זה כדי שוועדת הכנסת תבקש מוועדת הכספים לבחון את זה.
צחי הנגבי: בסדר גמור, זה רעיון טוב.
צחי הנגבי: יש לי שאלה, האם יש לח"כים הערות נוספות לענייני סעיפים נוספים בפרק המסים?
יצחק הרצוג: כן, בוודאי שכן.
אברהם מיכאלי: נדבר לפי הסדר, לא?
צחי הנגבי: אין החלטות.
צחי הנגבי: אנחנו רק מקבלים החלטות בשתיים על כל הדברים שדיברנו עליהם.
מיקי רוזנטל: סוכם שנצביע על זה בשתיים על כל הדברים.
משה גפני: יהיה סעיף אחד שאתה כן תאמר את דעתך?
צחי הנגבי: כל מה שנוגע - - -
מיקי רוזנטל: כן, ברוך שפטרנו.
צחי הנגבי: כל מה שנוגע לשעת סיום הישיבה, יש לי עמדה נחרצת.
צחי הנגבי: עד שבע בערב הגמר בין איטליה לספרד, אנחנו חייבים לסיים.
משה גפני: אפשר להקדים את הגמר?
מיקי רוזנטל: בעד מי אנחנו?
צחי הנגבי: אנחנו תמיד ספרדים.
מיקי רוזנטל: אוקיי, אה, נכון, "סמ"ך טי"תניקים" אנחנו, שכחתי.