GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צחי הנגבי: הצעת חוק להשתתפותם של העובדים, נושאי המשרה ובעלי תפקיד אחרים בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקלי במדינה במהלך השנים 2013 ו-2014 (הוראת שעה), התשע"ג-2013.
צחי הנגבי: (מ/766) – פיצול ההצעה וקביעת הוועדות שידונו בחלקים המפוצלים.
צחי הנגבי: את הסעיף הזה בסדר-היום אנחנו מבטלים בשלב זה.
צחי הנגבי: זה נושא שעדיין מצוי בדיון.
צחי הנגבי: עוד אין הסכמות.
יצחק הרצוג: יש פה בעיה ניסוחית.
יצחק הרצוג: <4.
יצחק הרצוג: בקשת חברי הכנסת אורי מקלב ואברהם מיכאלי לרביזיה על הנושאים הבאים מתוך הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג-2013: פרק הבריאות, חוק שירותי הדת היהודיים, חוק חינוך ממלכתי וחוק לימוד חובה (סעיפים 8, 9, 101, 104, 105, 106, מתוך הטבלה המונחת בוועדה).
יצחק הרצוג: >
צחי הנגבי: אנחנו מגיעים אל הנושא האחרון בסדר-היום, שבו חברי הכנסת אורי מקלב ואברהם מיכאלי ביקשו אותנו אתמול בסיומה של ההצבעה לכנס את הוועדה מחדש על מנת להצביע, נוהל הרביזיה, בכמה וכמה נושאים.
צחי הנגבי: אנחנו נצביע עליהם על פי סדר ההצגה שמופיע בסדר-היום.
צחי הנגבי: פרק הבריאות, חוק שירותי הדת היהודיים, חוק חינוך ממלכתי וחוק לימוד חובה, סעיפים 8, 9, 101, 104, 105 ו-106.
צחי הנגבי: יש לכולם את הטבלה?
אורי מקלב: אבל תרשה לנו בוודאי גם לנמק.
צחי הנגבי: קודם כל זה לא "בוודאי", אבל לפנים משורת הדין אני ודאי מרשה.
משה גפני: פעם ראשונה שהאופוזיציה מתנהגת באחריות משום שתמיד הדיונים בוועדת הכנסת על זה היו נמשכים יומיים.
משה גפני: אנחנו פשוט התנהגנו למופת.
אברהם מיכאלי: התחשבנו בגמר בכדורגל.
משה גפני: לא, אני לא התחשבתי בגמר בכדורגל.
אורי מקלב: במקום שכל אחד מאתנו יעשה רביזיות נפרדות, אני אנמק את סעיף 1.
אורי מקלב: גם הפעם נסכים לייעל את העבודה במקום שכל אחד ינמק בכל סעיף את הבקשה שלו לרביזיה.
אורי מקלב: אני מבקש לחלק את רשות הדיבור שלי ביני לבין חבר הכנסת גפני.
צחי הנגבי: בבקשה, הנימוק שלוש דקות.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, באמצעים הסבירים שיש לאופוזיציה ניסינו אתמול לשכנע את הוועדה לפצל נושאים מסוימים שהובאו.
אברהם מיכאלי: לצערנו, הרוב גבר על המיעוט ולכן ביקשנו רביזיה.
אברהם מיכאלי: אני אתמקד קודם כל בסעיף 101, שאתמול דנו בו והסברנו את המשמעות החמורה של אישור הסעיף הזה כסעיף או נושא בחוק ההסדרים.
אברהם מיכאלי: מדובר פה בשכרם של המשרתים בקודש והסברנו אתמול מדוע הדבר הזה הולך לעשות מהפכה שלילית.
אברהם מיכאלי: אנשים מועסקים היום בתפקידים שונים כמשרתי קודש, החל מתפקידים של בלניות וכן אלה שנותנים שירותי דת מטעם המועצות האזוריות כי אין שם מועצות דתיות, וכלה ברבני ההתיישבות.
אברהם מיכאלי: ההסבר שניתן מפי חברי, חבר הכנסת וקנין, בצורה מאד מפורטת איך ההיסטוריה של הדבר הה ואיך זה התגלגל כפי שהתגלגל.
אברהם מיכאלי: היום דורשים מאותן רשויות להוציא כסף כשהן לא מתוקצבות עליהן ולכן יש בהחלט הגיון בטענת הרשויות שהן לא יממנו את זה.
אברהם מיכאלי: אי אפשר לדון בזה בחוק ההסדרים, אדוני.
אברהם מיכאלי: מדובר פה בהסדר כוללני, חדש שהמדינה מנסה להחיל תוך כדי תנועה על אותן רשויות.
אברהם מיכאלי: לכן צריך לפצל מהותית את הנושא הזה, להעביר אותו לדיון עקרוני בוועדה שהכנסת בדרך כלל נוהגת לדון בזה, והיא ועדת הפנים.
צחי הנגבי: ההצעה שלך היא פיצול מהותי.
אברהם מיכאלי: פיצול מהותי.
אורי מקלב: קודם כל, דיברנו על כך שהדיונים נמשכו יום אחד ואתה בתחילת דבריך אתמול אמרת שה-יום של ועדת הכנסת פעם בשנה זה הדיונים האלה, דיוני התקציב והכנה לדיון בוועדות.
אורי מקלב: צר לי להגיד לך, אדוני היושב-ראש, ההיסטוריונים, כאלה שוותיקים בבית הזה, אמרו לי שזאת פעם ראשונה שהוועדה לא השאירה את חותמה ולא עשתה שום שינוי בסעיפים, ולא רק בגלל הדיון הקצר.
אורי מקלב: היא בעצם קיבלה כפי שהן את המלצות האוצר או שר האוצר.
אורי מקלב: אני חושב שיש לנו עוד הזדמנות בכמה סעיפים קצת להתעשת, לראות שוועדת הכנסת משאירה את חותמה על דברים שנימקנו אתמול ולא נחזור על כל מה שנימקנו.
אורי מקלב: יש לזה משמעות אמתית גם אם זה פיצול מהותי וגם אם זה ועדה משותפת, כמו שביקשנו בנושא הבריאות, סעיפים 8 ו-9, אבל בראשות ועדת העבודה והרווחה.
אורי מקלב: אין שום משמעות ואנחנו חושבים שאין שום תועלת בוועדה משותפת של ועדת העבודה והרווחה עם ועדת הכספים כשבראשה עומד יושב-ראש ועדת הכספים.
אורי מקלב: מבחינתנו זה יכול להישאר גם בוועדת הכספים.
אורי מקלב: הנושא של הרפורמה בבריאות הנפש הוא נושא מאד מאד אקוטי ודברים שהושקעו בעניין הזה יירדו לטמיון ולכן אנחנו מבקשים בסעיפים 8 ו-9 אם לא פיצול מהותי, לכל הפחות שהוועדה תהיה בראשות ועדת העבודה והרווחה.
אורי מקלב: בהמשך למה שאמר חבר הכנסת מיכאלי אני אדבר על סעיף 104, שם מדובר על ביטול חוק נהרי.
אורי מקלב: ביטול חוק נהרי בא לפי דברי שר האוצר לפני יומיים מעל במת הכנסת, להקל על הרשויות.
אורי מקלב: הנה, מצד אחד בא להקל על רשויות שקשה להן לשלם לילדים שגרים ברשות שלהם את מה שהרשות משתתפת לכל ילד וילד.
אורי מקלב: כל אחד שגר בעיר או ברשות מקומית מקבל איזשהו סל לימודים, השתתפות של הרשות.
אורי מקלב: חוק נהרי דיבר בסך הכל על מיסוד העניין הזה והיום, לאחר ביטול חוק נהרי, המשמעות היא שילדים שלומדים באותה רשות וגרים באותה רשות לא יקבלו שום השתתפות של הרשות במידה והם לומדים בבית ספר מוכר שאינו רשמי.
אורי מקלב: מכיוון שגם בדברי ההסבר נאמר ש-75% מבתי הספר המוכר שאינו רשמי שנמצאים בארץ נמצאים בחינוך החרדי, ועוד רבע או שליש נמצאים במגזר הערבי, לכן ברור שקהל היעד שעליו מדובר מוגדר גם במקרה הזה.
יצחק וקנין: סיכול ממוקד.
אורי מקלב: ללא אבחנה מבטלים ועושים סיכול ממוקד לציבור הזה.
אורי מקלב: מבקשים במחי יד לבטל, אין חובה על הרשות להשתתף.
אורי מקלב: דהיינו, שני ילדים שכנים, אחד לומד בבית ספר כזה יקבל סל לימודים ומימון לימודים מלא מהרשות, והילד השני לא יקבל שום דבר.
אברהם מיכאלי: ארנונה הוא משלם.
יצחק וקנין: אני לא מאמין שאפשר להצביע בכנסת על דבר כזה.
יצחק וקנין: אני פשוט יוצא מדעתי.
יצחק וקנין: לא מאמין שאנחנו, חברי הכנסת, יכולים להצביע על דבר כזה.
יצחק וקנין: לא מאמין.
צחי הנגבי: אתה סיימת, חבר הכנסת מקלב?
יצחק וקנין: לאן ירדנו?
יצחק וקנין: לאן?
צחי הנגבי: רבותי, אנחנו לא נקיים דיון.
צחי הנגבי: אפילו לא מילה.
<קריאה: כאזרח אני מבקש לתת לי דקה אחת להבהיר את הנושא.
צחי הנגבי: אפילו לא חצי שנייה, אדוני.
צחי הנגבי: עם כל הכבוד.
צחי הנגבי: יש פה הליך ולפנים משורת הדין אני מאפשר לנמק רביזיה, דבר שלא עושים.
צחי הנגבי: לכן אנחנו לא מקיימים דיון.
צחי הנגבי: רציתם להיות נוכחים, בבקשה.
<קריאה: זה לא עניין של דיון.
צחי הנגבי: אדוני לא ברשות דיבור.
אורי מקלב: התברר אתמול בדיוני הוועדה, ולכן אנחנו גם מבקשים פיצול מהותי, שרשות שכן תהיה מעוניינת ורוצה לתת ונתנה כל השנים, לא יתאפשר לה בכלל לתת שום דבר.
סימן טוב: לא נכון, זה לא נכון.
אורי מקלב: לפי הניסוח שלכם נתתם תקופת מעבר ל-2014 ואמרתם שרק ל-2014 ולפי הנוסח שנמצא פה כתוב: שלא יעלה על 50%.
איילת שקד: זאת טעות.
אורי מקלב: זאת טעות?
אורי מקלב: עשינו עוד טעויות בעניין הזה.
אורי מקלב: לכן החוק הזה, שהמשמעות שלו כל כך עמוקה לגבי כל המימון של הילדים, אנחנו חושבים שהכרח הוא להעביר את החוק הזה לפיצול מהותי ולא להכניס אותו לחוק ההסדרים.
אורי מקלב: לגבי סעיפים 105 ו-106 אני אבקש מחבר הכנסת גפני.
אורי מקלב: כך גם תרוויח שהוא לא יקרא קריאת ביניים.
משה גפני: אין לי תכנית לקריאות ביניים.
יצחק הרצוג: אני מבקש להתמקד בנושא אחד, כמי שהיה אתמול יחד עם כל חבריי בדיון הארוך, בנוגע לרפורמה בבריאות הנפש.
יצחק הרצוג: החוק שמובא כאן, כביכול חוק תקציבי של הסדרי התחשבנות, בנוגע לבריאות הנפש הוא יישום של רפורמה דרמטית בתחום בריאות הנפש, שהיה ראוי לה לעבור בחקיקה ראשית בצורה מסודרת ונאותה בוועדות ובמליאת הכנסת.
יצחק הרצוג: היה דיון אחד לפני כמה שבועות בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת וסוכם להמשיך לקיים את הדיון בנושא של הרפורמה הזאת שעברה רק בצו של שר הבריאות.
יצחק הרצוג: המשמעות היא הרת גורל לתחום רגיש במיוחד, גם חברתית, גם בריאותית וגם תחום שרגיש וחשוב לעשרות או מאות אלפי אזרחים במדינה.
יצחק הרצוג: כלאחר יד יש פה הנחיה להעביר את זה לוועדת הכספים, דבר שהוא בכלל לא נתפס בעיניי כי זה היישום של הרפורמה דה-פקטו מבלי שהיה עליה דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
פנינה תמנו: שש שנים דנים בזה.
יצחק הרצוג: לכן אני מבקש וחוזר ומבקש מעומק הלב לפצל את זה בפיצול מהותי ולחלופין, אם לא מסתייע, ואם תתעקשו עדיין, חברי הקואליציה, להעביר את זה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
צחי הנגבי: חבר הכנסת וקנין.
יצחק וקנין: אני אתן לכם דוגמה מהמועצה האזורית שלי כדי שתבינו איך המערכת עובדת.
יצחק וקנין: אנחנו קו עימות שיש לנו הכרה של מאה אחוזים כמעט בנושא של הסעות ילדים לבתי ספר.
יצחק וקנין: הילדים היחידים שלא מוסעים הם ילדי הציבור החרדי.
יצחק וקנין: אני הייתי מזכיר מועצה שש שנים, את כל מערך ההסעות אני ניהלתי ולכן אני מכיר אותו כמו שאני מכיר את כף היד שלי.
יצחק וקנין: זאת מועצה אזורית מעלה יוסף, קו עימות לבנון.
ראובן ריבלין: למה הם לא מוסעים?
יצחק הרצוג: עד חוק נהרי הם לא היו מוסעים.
יצחק וקנין: לא, גם אחרי חוק נהרי.
יצחק וקנין: אני אומר לכם, היתה לי מלחמה גם אחרי חוק נהרי.
יצחק וקנין: מה באים ואומרים?
יצחק וקנין: נותנים לרשת החינוך.
יצחק וקנין: אמרתי להם: לא רוצה את רשת החינוך.
יצחק וקנין: אני רוצה שהילד שלי יהיה מוסע כמו כל ילד במועצה האזורית.
יצחק וקנין: תבין שכל הילדים מוסעים בבוקר, 1,800 ילדים במערך של הסעות ואוטובוסים שמפעל הפיס נותן למועצות האזוריות.
יצחק וקנין: כל מערך ההסעות כולל מעל 180 קווי הסעה בבוקר.
יצחק וקנין: הילדים היחידים שלא מוסעים הם הילדים האלה.
יצחק וקנין: אני דורש שיסיעו לי את הילד, מה הוא חטא?
יצחק וקנין: עוד אני משלם כסף מכסי כדי לממן את ההסעות כי הרשת לא יכולה לממן את זה.
יצחק וקנין: היא מקבלת תקצוב יותר נמוך מהתקצוב הרגיל שנותנים לאותן מועצות אזוריות, במיוחד בקו העימות.
יצחק וקנין: יושבים פה פקידי האוצר ואני רוצה לשאול אתכם שאלה.
יצחק וקנין: תגידו לי את האמת.
יצחק וקנין: האם ההחלטה שלכם פה בחוק נהרי, זאת הצעה שלכם או של שר האוצר?
יצחק וקנין: תשימו על השולחן, תגידו את זה.
יצחק וקנין: אל תפחדו.
יצחק וקנין: אם זה שלכם תגידו: אנחנו הבאנו את ההצעה.
יצחק וקנין: אם זה שר האוצר נדע מי.
צחי הנגבי: כל ההצעות הן של שר האוצר.
משה גפני: אתה לא יכול לדרוש דבר כזה כשהפחד שולט היום פה במדינה.
יצחק וקנין: אני מתבייש שבמדינה שלנו אנחנו מתנהגים בגזענות כזאת.
יצחק וקנין: באנטישמיות כזאת.
אברהם מיכאלי: הפעם זה גם של ראש הממשלה.
יצחק וקנין: אני לא מנקה את ראש הממשלה בכלל.
יצחק וקנין: הוא ראש הנחש בדבר הזה.
יצחק וקנין: אם הוא יושב בשקט על כזו שערוריה יש פה סיכול ממוקד לערבים ולחרדים.
יצחק וקנין: אל תדאגו, זה יחזור אליכם כבומברנג.
מאיר שטרית: אני רוצה להבין משהו, היושב-ראש, עכשיו אתה באופוזיציה וברורות לי לגמרי העמדות שלך, אבל היית בקואליציה הקודמת, למה לא הסיעו את הילדים אז?
יצחק וקנין: אז, אני מדבר אתך.
יצחק וקנין: אז.
יצחק וקנין: על זה אני מדבר אתך.
מאיר שטרית: בקדנציה הקודמת.
יצחק וקנין: בקדנציה הקודמת.
יצחק וקנין: על זה אני מדבר אתך, לא על עכשיו בכלל.
צחי הנגבי: את כל זה עשינו אתמול, רבותי.
יצחק וקנין: אני פניתי גם למשרד החינוך ואמרו לי: אנחנו לא נעשה כפילויות.
צחי הנגבי: חבר הכנסת גפני, אחרון הדוברים.
צחי הנגבי: שתי דקות, בבקשה.
יצחק וקנין: עכשיו גם את המזכירה יורידו, גם את השרתים יורידו ואת כולם יורידו.
יצחק וקנין: מה קרה לכם?
יצחק וקנין: השתגעתם?
יצחק וקנין: מאיפה אתם באים?
יצחק וקנין: זאת גזענות.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שזה לא יעמוד.
יצחק וקנין: בבג"ץ זה לא יעמוד.
יצחק וקנין: אתם יודעים שאתם תפלו בבג"ץ בנושא הזה.
צחי הנגבי: בבקשה, חבר הכנסת גפני.
משה גפני: אני אעשה את זה בקצרה.
משה גפני: קודם כל, לגבי הנושא הראשון, לראשונה, כשהיה דבר כזה באופן כל כך דרמטי שהלשכה המשפטית יושבת כאן, יושב היועץ המשפטי של הכנסת, יושבת היועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: ההגיון מאד ברור בעניין הרפורמה בבריאות הנפש.
משה גפני: ברור לחלוטין שאם אכן מביאים את זה בחוק ההסדרים, בגלל ההתחשבנות ויכול להיות אפילו שאני תומך במהלך הזה, הוא ודאי צריך להיות בוועדת העבודה והרווחה.
משה גפני: אני אומר לכם שמה שוועדת הכספים יכולה לעשות בחודש-חודש וחצי האלה הוא להקריא את חוקי ההסדרים שעברו אליה, להקריא בקושי ולהצביע.
משה גפני: אין לה יכולת טכנית להתגבר על העניין הזה.
משה גפני: ועדת הכספים לא יכולה לדון בכל החוקים שהועברו אליה.
משה גפני: אני זוכר מתקופות קודמות שהיה דבר כזה.
משה גפני: אני הייתי יושב-ראש ועדת כספים בשני חוקי הסדרים.
משה גפני: חלק גדול מהנושאים עברו לוועדות אחרות.
משה גפני: לא אמרתי מילה.
משה גפני: אמרתי: נכון, אתם צודקים.
משה גפני: גם ככה היתה לי המון עבודה.
משה גפני: 95% עוברים לוועדת הכספים.
משה גפני: עכשיו מביאים את הנושא של תכנית הליבה.
משה גפני: תכנית הליבה נדונה 65 שנים.
משה גפני: זה נושא אידאולוגי שנדון כל הזמן.
משה גפני: מה יש בליבה, מה אין בליבה.
משה גפני: מביאים את זה בחוק ההסדרים.
משה גפני: כי שר האוצר רוצה שידברו על זה.
משה גפני: רוצים לדבר על תכנית הליבה?
משה גפני: יש ועדת חינוך או ועדה מיוחדת שאפשר להקים לצורך העניין הזה.
ראובן ריבלין: ועדת המדע.
משה גפני: אפשר לקיים דיון על העניין הזה.
ראובן ריבלין: מי יושב-ראש ועדת המדע?
משה גפני: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, זה כל כך ברור.
משה גפני: אף אחד פה לא תמים.
משה גפני: פשוט שר האוצר רוצה שידברו על הליבה.
משה גפני: אין לזה קשר לתקציב, זה לא דבר פיסקלי.
משה גפני: כל הנושא הזה ברור לחלוטין.
משה גפני: הוא הולך לבטל את חוק נהרי בגלל שהוא אומר, והוא אמר את זה במליאת הכנסת, שהוא רוצה לחסוך כסף מהרשויות.
משה גפני: יפה, אפשר לחסוך עוד הרבה כסף.
משה גפני: אפשר להגיד להן לא לתקן את הביוב, אל תתנו שירותים מוניציפליים.
משה גפני: באותה נשימה הוא מביא את החוק של המשרתים בקודש, כשהוא מטיל על הרשויות המקומיות תקציב שלא היה קודם.
משה גפני: אין בעניין הזה בכלל צורך.
משה גפני: אני אומר לכם שאין יכולת לכנסת לדון בוועדת הכספים בחוק ההסדרים.
משה גפני: אין יכולת.
משה גפני: מרוב החוקים שהועברו לוועדה אחת מה שיוכלו לעשות, כפי שאמרתי, הוא להקריא את זה ולהצביע.
משה גפני: ואנחנו הולכים להטיל פה גזרות על הציבור מבלי שניתן את הדעת לנושא.
משה גפני: יהיו חלק מחברי הוועדה שיפחדו ויצביעו בעד ולפי דעתי זה הולך למרד מוחלט מכיוון שהאוצר מנסה עכשיו בכל הכוח.
משה גפני: זאת הזדמנות חד פעמית שנקרתה בדרכו.
משה גפני: אני לא מדבר על הציבור החרדי, לא אדבר על זה יותר מדי.
משה גפני: פשוט הולכים להרעיב את הילדים החרדים.
משה גפני: בגלות רעבנו ללחם ועכשיו גם.
צחי הנגבי: אני אגדיר איך אנחנו נקיים את ההצבעות ואז אייל יאמר משהו שלמעשה נדון אתמול.
צחי הנגבי: סליחה, גברתי, אני נורא מצטער.
צחי הנגבי: אנחנו לא הזמנו אף אחד לדיון.
צחי הנגבי: הדיון הזה לא מתקיים כי הוא התקיים כבר אתמול.
צחי הנגבי: אני מבקש לא לגעת במיקרופון.
צחי הנגבי: אני לא נותן רשות דיבור לאף אחד.
צחי הנגבי: נתנו פה לארבעה חברי כנסת לפנים משורת הדין כפול ארבע, כי בדרך כלל אין נימוקים לרביזיה.
צחי הנגבי: לפני שנעבור להצבעה, בבקשה, אייל.
איל ינון: בוקר טוב, בדיון שהתקיים אתמול בעניינים השונים ציינתי שבכל הנוגע לרפורמה בבריאות הנפש עמדתנו המקצועית החד משמעית היא שאין מקום להעביר אותה לוועדת הכספים, לא בגלל שיש לנו עמדה כזו או אחרת ביחס לתוכן של ההצעה שהממשלה הניחה בפני הכנסת.
איל ינון: פה אנחנו הרי לא עוסקים בתכנים של ההסדרים השונים אלא בגלל אופי הדיון שייגזר על הנושא הזה בוועדת הכספים, שכן הוועדה אתמול, אם לא שמנו לב, העבירה כ-80 נושאים לדיון בוועדת הכספים בסדר גודל של 30 ימים שעומדים לוועדת הכספים.
איל ינון: אני מבין שלא הצלחנו לשכנע.
איל ינון: אתמול, כפי שהבנתי, התקיימה בערב התייעצות אצל שר האוצר בעניין הזה ובכל זאת האוצר עומד על שלו.
איל ינון: אני רק אומר לפרוטוקול שלא נרפה מהעניין הזה גם בוועדת הכספים.
אברהם מיכאלי: אנחנו עובדים אצל האוצר?
משה גפני: יש פה מריונטות.
איל ינון: ככל שזה תלוי בנו אנחנו נבוא בדברים עם יושב-ראש ועדת הכספים גם בכתב וגם בעל-פה, ולא נאפשר לקיים דיון בנושא כל-כך רגיש עם השלכות כל-כך חשובות ומשמעותיות בדיון שיהיה דיון לא רציני, שלא יישמעו בו כל הצדדים הרלוונטיים.
איל ינון: אגב, אני מזכיר גם לפרוטוקול, שגם לוועדות השונות יש סמכות לפצל פיצול מהותי נושאים שהם לא מצליחים למצות אותם.
איל ינון: לכן אנחנו נמליץ בפני יושב-ראש ועדת הכספים ראשית להקפיד על קיום דיון מעמיק בסוגיה הזאת ולא להסתפק בדיון שטחי מהיר.
איל ינון: שנית, אם חברי הוועדה ירגישו שהם לא מצליחים למצות את הדיון הזה, נמליץ לפצל אותו מהותית במהלך הדיונים בוועדת הכספים.
יצחק הרצוג: או אם היו מסכימים פה לוועדה משותפת בראשות ועדת העבודה והרווחה.
צחי הנגבי: אתמול הצענו לכם הצעת פשרה.
צחי הנגבי: היא עמדה על השולחן ולא קיבלתם אותה.
יצחק הרצוג: כי רצינו ראשות ועדה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
צחי הנגבי: זה נקרא פשרה.
צחי הנגבי: בפשרה אין "רצינו".
צחי הנגבי: זה מאחורינו.
יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, היינו מוכנים לפשרה חצי-חצי.
צחי הנגבי: בעתיד, כשאני אציע לכם פשרות, אני מציע שתשקלו אותן ביתר העמקה.
יצחק הרצוג: היינו מוכנים לוועדה משותפת בראשות העבודה, הרווחה והבריאות.
<בועז גנור: כבוד היושב-ראש, רק לומר שזאת לא רק עמדת משרד האוצר, זאת גם עמדת משרד הבריאות.
<בועז גנור: המקום הנכון הוא ועדת הכספים.
<בועז גנור: כך אנחנו מנהלים את כל הסדרי ההתחשבנות של בתי החולים עם קופות החולים ומשרד הבריאות מתנגד נחרצות לפיצול הזה.
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, האם אנחנו דנים בנושא הזה?
צחי הנגבי: אנחנו בשלב ההצבעה.
<בועז גנור: אני מניח שגם הרב ליצמן היה מתנגד לזה.
צחי הנגבי: רבותי, אנחנו עכשיו בהצבעה.
צחי הנגבי: אנחנו נקרא את שמות חברי הוועדה כדי שכל אחד יידע שהוא יכול להצביע.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת צחי הנגבי, היושב-ראש.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת יריב לוין – במקומו חבר הכנסת ריבלין.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת משה פייגלין, חבר הכנסת דוד רותם – במקומו חמד עמאר.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת רוברט אילטוב, חברת הכנסת יפעת קריב, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, חבר הכנסת דב ליפמן, חבר הכנסת יצחק הרצוג.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת אילן גילאון – במקומו חבר הכנסת מיקי רוזנטל.
<אתי בן יוסף: חברת הכנסת איילת שקד, חבר הכנסת אברהם מיכאלי, חבר הכנסת יצחק וקנין, חבר הכנסת אורי מקלב, חבר הכנסת מאיר שטרית.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת אחמד טיבי – במקומו אברהים צרצור.
<אתי בן יוסף: חבר הכנסת באסל גאטס – אינו נוכח.
צחי הנגבי: יש לנו חמש הצבעות ובכל אחת אני אומר על מה מצביעים.
צחי הנגבי: הצבעה ראשונה היא על סעיפים 8 ו-9.
<קריאה: רק משפט, בבקשה.
צחי הנגבי: גברתי, אני הבהרתי את עמדתי.
צחי הנגבי: אם תרצי לדבר אתי אני פה אחרי ההצבעה.
צחי הנגבי: לגבי סעיפים 8 ו-9, ההצעה היא להעביר לוועדת הכספים.
צחי הנגבי: מי בעד הרביזיה, נא להצביע.
צחי הנגבי: בעד הרביזיה – 6
צחי הנגבי: הרביזיה נדחתה.
צחי הנגבי: הצבעה על סעיף 101.
צחי הנגבי: כאן רק נגדיר שוב שההצעה היתה להעביר לוועדת הפנים והגנת הסביבה את הדיון בחוק שירותי הדת היהודיים.
צחי הנגבי: בסעיף 104, ההצעה שלנו היתה להעביר את הסעיף בפיצול דיוני לוועדת החינוך, התרבות והספורט – חוק חינוך ממלכתי.
צחי הנגבי: בסעיף 105, ההצעה היתה להעביר את חוק לימוד חובה, פיצול הדיון.
צחי הנגבי: סעיף אחרון, סעיף 106, חוק לימוד חובה – ההצעה היא להעביר לוועדת הכספים.
צחי הנגבי: נא להצביע.
צחי הנגבי: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.
יריב לוין: על סדר-יומנו בקשה של חבר הכנסת אורי מקלב לקיים רוויזיה על החלטת ועדת הכנסת בדבר קביעת ועדת הפנים והגנת הסביבה כוועדה שתדון בהצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – הצעת מועמדות לכהונה נוספת של רב ראשי לישראל), התשע"ג-2013, הצעתם של חבר הכנסת אברהם מיכאלי וקבוצה נוספת של חברי כנסת, שמספרה (פ/1331/19), וכל זאת לשם הכנתה לקריאה ראשונה.
יריב לוין: ינמק את הרוויזיה חבר הכנסת מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: אני רוצה לנמק את בקשת הרוויזיה שלי, בשני היבטים.
אורי מקלב: ההיבט הראשון זה ההיבט המקצועי, כדי לשמור באמת על ההסדרים המקובלים בתוך ועדת הכנסת.
אורי מקלב: אנחנו משתתפים בוועדות הכנסת, אנחנו יודעים שלאחרונה באופן מיוחד יש בקשות לדיון בכמה ועדות.
אורי מקלב: ועדת הכנסת עד היום השתדלה להיצמד להסדרים המקובלים, לפן המקצועי, להחלטה המקצועית, איפה החוק צריך להידון.
אורי מקלב: אנחנו יודעים מהי חוות הדעת המשפטית, ובנוסף לכך, גם בזמן הבקשה לדיון בוועדות אחרות, יושב-ראש הכנסת אמר:
אורי מקלב: לפי חוות דעת משפטית, המקום הזה הוא של ועדת החוקה.
אורי מקלב: יכול להיות לפעמים שזה מגיע לוועדת הכנסת לדיון, אולי מרחיבים את היריעה – יש היבטים כאלה והיבטים אחרים – יכולים לקבל החלטה אחרת.
אורי מקלב: אבל, החוק הזה, במתכונתו זו, כבר נדון בוועדת החוקה, החוק הזה דנו בו.
אורי מקלב: אם נניח החוק הזה היה מגיע כדין רציפות כפי שהוא היה אחרי קריאה ראשונה – וזה היה עשוי להיות, המציעים לא עשו את זה, עשו את זה בצורה אחרת, זה משהו שלא משנה את המהות – היה הכרח גם לפי חוות דעת משפטית שהחוק הזה צריך להמשיך להיות נדון בוועדת החוקה.
אורי מקלב: ועדת חוקה זה המקום.
אורי מקלב: כל ה"מסחרה" הפוליטית שנעשתה עד היום סביב החוק הזה, זה לא היה בחוק הזה אלא היה סביב חוקים אחרים שקפצו מוועדה לוועדה.
אורי מקלב: חוק צוהר קפץ מוועדת הפנים לוועדת חוקה כדי לרצות את כולם, כדי לאפשר לחוק הזה להתקדם.
אורי מקלב: אף אחד לא הוציא את החוק הזה מוועדת החוקה לוועדה אחרת.
אורי מקלב: כל מה שנעשה, כל הכיעור הפוליטי שנעשה סביב החוק הזה – אז מול חוק צוהר, היום מול חוק סתיו או בחירת סתיו – כל זה נעשה סביב חוקים אחרים.
אורי מקלב: לכן, קודם כול מבחינה מקצועית החוק הזה צריך שיהיה בוועדת חוקה מפני שאם אנחנו מעבירים אותו – אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אומר את זה לכולם – אם אנחנו מעבירים את זה לוועדת הפנים, אנחנו מציפים את כל הכיעור הפוליטי וכל ה"מסחרה" הפוליטית, דבר שכמעט לא נעשה בחוקים אחרים.
אורי מקלב: במיוחד בחוק הזה - גם אם נעשה בחוקים אחרים, בחוקים פוליטיים - פה מדובר בחוק של רב ראשי.
אורי מקלב: לאן אנחנו מדרדרים את הבחירה של רב ראשי, שצריך להיות בכל אופן משהו מעל כולם, מזוכך יותר?
אורי מקלב: את כל מה שיש בפוליטיקה, כל הגועל נפש, כל האתננים הפוליטיים, כל הכיעור, אנחנו מכניסים לתוך חוק של בחירת רב ראשי?
אורי מקלב: כך אנחנו רוצים עוד לשמור על משהו במעמד שלו?
אורי מקלב: אני אומר שוב, הדרך היחידה – והראיה לכך, אדוני היושב-ראש – מדוע רק היום, יום ג', הוועדה הזאת, ועדת הכנסת, דנה, ולא דנה כבר אתמול בחוק הזה?
אורי מקלב: כי אתמול נעשה עוד ניסיון להעביר, שוב כל הניסיונות הפוליטיים וכל האפשרויות להעביר לוועדת חוקה.
אורי מקלב: הכול בגלל אינטרסים אחרים, ולכן זה התעכב עד היום.
אורי מקלב: היום אנחנו דנים שוב כי בסופו של דבר גברו אלה שחושבים שרצוי – בגלל האינטרסים, לא בגלל פן מקצועי – להעביר את זה לוועדת הפנים.
אורי מקלב: לכן, אם אנחנו רוצים קצת להקהות מחומרת הדבר, מהביזוי של הדבר, ולשמור קצת על מעמד הבחירה לרב ראשי – על זה אנחנו מדברים, לא מדברים כאן על משהו אחר – מעבר לחוות הדעת המשפטיות אם זה באמת חוקי, אם זה באמת חוקתי, אם זה עכשיו הזמן, אם נשאיר את זה בוועדת חוקה, שם זה יכול להיות.
אורי מקלב: אני אצטט מה שאמר יושב-ראש מפלגת ישראל ביתנו, עוד אתמול הוא אמר זאת במסיבת עיתונאים.
אורי מקלב: אביגדור ליברמן התייחס גם הוא לנושא במסיבת עיתונאים שכינס אתמול בכנסת, ואמר כי הרב עמר הבטיח שיתמוך ברב סתיו, גם אמר לרבני צוהר שהוא תומך בו.
אורי מקלב: הוא הזכיר כי סיעתו היא זו שמנעה בכנסת הקודמת את אישור החוק – לא מתביישים, זה לא דבר שנעשה בחדרי-חדרים, זה נעשה בגלוי, על דברים אחרים, על דברים הכי ערכיים – אך כעת, בגלל זה אנחנו לא רוצים להפריע, אנחנו מוכנים לכול.
אורי מקלב: עם כל זה שנעשה אתמול ניסיון, אני חושב שההחלטה המקצועית, האמיתית – אם אנחנו רוצים עוד קצת להישאר מקצועיים בעניין הזה – אסור להיגרר, עם כל הלחצים הפוליטיים וכל האינטריגות, דברים שלא קיימים בחוק הזה, אנחנו צריכים להשאיר את זה בוועדת החוקה.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני פשוט הולך להתעלף.
יריב לוין: אל תתעלף.
נסים זאב: אני רואה את אורי מקלב פה, הכבשה התמימה של כנסת ישראל.
נסים זאב: אדם כל כך ישר, פתאום הוא מדבר על מקצועיות.
נסים זאב: איזה מקצועיות?
נסים זאב: תגיד לי, אתמול, חבר הכנסת גפני, מה הוא לא עשה למען הדרת נשים, מה הוא לא עשה?
נסים זאב: הוא נלחם בשבילן, עד 04:30 בבוקר הוא ישב בכנסת.
נסים זאב: מה, אנחנו כל כך תמימים?
נסים זאב: הרי כל המטרה של דחיית החוק הזה, בשיא המקצועיות, שאתה מטייח אותו – אגב, אני שלחתי מכתב ליועצת המשפטית של הוועדה, ולאדוני בטח יש את התשובה שלה.
נסים זאב: במפורש נאמר, שמבחינת הוועדה אין מניעה, אם זה ועדת הפנים, הוועדה הזאת סוברנית להחליט אם זה ועדת הפנים או ועדת חוקה, חוק ומשפט, וזה לא משנה.
נסים זאב: אז עכשיו מה המטרה פה?
נסים זאב: לדחות עוד יום, כדי לא רק לקבל את הרב סתיו, לקבל ב-double את הרב סתיו, ואני לא רוצה כרגע לפרט.
נסים זאב: אז מה אתם רוצים?
נסים זאב: גרוע, או גרוע יותר, זו האלטרנטיבה?
נסים זאב: מה, יש לך מישהו אחר?
נסים זאב: קודם כול, אנחנו לא מחויבים לרב סתיו, שיהיה לך ברור.
נסים זאב: אין פה שום דיל עם הרב סתיו.
נסים זאב: יש פה חוק הרב עמר – אגב, גם הרב מצגר יכול להיבחר, תיאורטית, זה תלוי בהרכב של הוועדה, אז אנחנו עושים את הכל כדי לא להכניס עוד נשים שיש להן השקפת עולם, רחמנא ליצלן, שיותר דומה לרב סתיו, ועושים את הכל כדי שאלה יהיו המינויים שיותר קרובים לאגודת ישראל ודגל התורה.
אורי מקלב: ועדת חוקה לא יכולה לדון?
אורי מקלב: מה רע בזה?
נסים זאב: אני אגיד לך מה רע.
אורי מקלב: על זה אנחנו מדברים.
נסים זאב: כשיושב-ראש ועדה - - -
נסים זאב: תן לי להמשיך משפט.
אברהם מיכאלי: בסדר, תמשיך במליאה.
יצחק וקנין: זה לא פיליבסטר.
נסים זאב: זה לא פיליבסטר.
משה גפני: זה מצא חן בעיניו.
נסים זאב: אני מסיים, מותר לי שלוש דקות.
יריב לוין: אני חושב שמכסת הזמן שכנסת ישראל הקדישה לסוגיה הזאת - - -
נסים זאב: כשיושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט אומר – אני אקבור את החוק הזה קבורת חמור, אז הוא יזכור שאנחנו פה לא חמורים.
נסים זאב: הוא לא יקבור פה אף אחד – לא את החוק ולא את מביאי החוק, עם כל הכבוד.
אורי מקלב: הוא נמצא פה, נשאל אותו.
נסים זאב: אז זו המטרה.
נסים זאב: ואתה, אתה עוזר לאותו אחד שרוצה לקבור את החוק הזה, וזו המטרה שלך.
אורי מקלב: למה אני צריך לעזור?
אורי מקלב: צריך שמישהו יעזור לי.
נסים זאב: ודאי, אתה פתאום מדבר על מקצועיות של ועדת החוקה, חוק ומשפט?
נסים זאב: כל כך חשובה לך הוועדה הזאת?
יריב לוין: העיקר שבהצבעות החשובות אתם יודעים להתאחד.
יריב לוין: חבר הכנסת אוחיון, בבקשה.
נסים זאב: זה כן.
נסים זאב: זה המעלה שלנו, אדוני, שאנחנו לא ישראל ביתנו או הליכוד ביתנו, עם כל הכבוד.
נסים זאב: האידיאולוגיה שלנו מחברת אותנו.
יריב לוין: כן, אני רואה.
שמעון אוחיון: אני בכל זאת רוצה לומר משהו, גם כחבר כנסת חדש, שאולי מבקש לראות את הדברים בצורה קצת שונה.
שמעון אוחיון: אני חושב שעצם העובדה של העלאת נושא הרב עמר עוד פעם הוא לא העניין, הוא לא הונע מאיזשהו עניין חוקתי בקטע הזה אלא מדובר פה במענה לציבור, מה קורה – האם אנחנו יכולים להפוך את הרבנות הראשית לישראל היום לרלוונטית למספר התושבים הגדול ביותר במדינת ישראל, ונדמה לי שבוודאי דמותו ואישיותו של הרב עמר עונה לשאלה הזאת.
שמעון אוחיון: אני חושב שאפילו, גם אם זו דעתי האישית, הצירוף של הרב עמר והרב סתיו ביחד, במציאות שלנו היום במדינת ישראל, זהו המענה הטוב ביותר כדי להפוך את הרבנות הראשית לממלכתית ורלוונטית למספר גדול של תושבי מדינת ישראל, השילוב והמיזוג הזה.
שמעון אוחיון: ולכן, ראייה במסגרת ועדת חוקה היא ראייה צרה מאוד, ואני חושב שהמקום שזה נועד להיות נדון בו, בוועדת הפנים, אני בוודאי תומך בכך.
יריב לוין: חבר הכנסת משה גפני, ואז אפשר לעבור להצבעה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני אוהב תמיד לשמוע את הנימוקים המקצועיים לגבי העניין הזה.