GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עתניאל שנלר: ואם מישהו חושב שכך היה, שייתן משהו.
עתניאל שנלר: אתם יודעים מה, אפילו שיח בעל פה שייתן, אני כבר לא מדבר על ראיה.
עתניאל שנלר: פתק, שיח, שיגיד מי אמר למי.
עתניאל שנלר: אלה דברי הבל שבאים מתוך רשעות ולא מתוך שום בסיס עובדתי.
עתניאל שנלר: אני מצהיר כאן:
עתניאל שנלר: לא שוחחתי לא עם ראש הממשלה ולא עם מי מנציגיו, בכל מהלך ההתארגנות, על שום תפקיד בשום היבט שהוא.
עתניאל שנלר: לפרוטוקול ולעיני ישראל.
עתניאל שנלר: מדברים כאן על חתימות.
עתניאל שנלר: אני לא יודע על מה אתם מדברים בכלל.
עתניאל שנלר: בעיניי זה מוזר, אני לא יודע על מה מדובר בכלל.
עתניאל שנלר: לא ראיתי חתימה, לא ראיתי נייר.
עתניאל שנלר: ראיתי נייר אחד, נייר שבו אנשים מנסים לרשום את שמם, שאם יהיו שבעה אנשים נגיש את זה למי?
עתניאל שנלר: ליריב לוין, יושב-ראש הוועדה, על פי החוק, בדיוק על פי החוק, על מנת לבקש להקים סיעה נפרדת.
עתניאל שנלר: לא להצטרף לאף אחד, לעשות את מה שהחוק נותן לנו לעשות.
עתניאל שנלר: יותר מזה, אני רוצה לומר לכם שאת מה שמותר כנראה בחדרי חדרים בחשכת לילה, אנחנו רוצים לעשות באור היום.
עתניאל שנלר: הרי על פי סעיף 1 לחוק הממשלה, כל הסכם חייב להיות בכתב, ברור ומוצג.
עתניאל שנלר: אם היה איזה משהו, היינו חייבים להניח מכתב.
עתניאל שנלר: אבל אין.
עתניאל שנלר: כי לא היה ולא נברא.
עתניאל שנלר: לא משל היה, אלא "למען ישמעו וייראו ולא יזידון עוד".
עתניאל שנלר: עד שאני אגמור את המשפט, - - - כבר גמר שביעייה חדשה.
עתניאל שנלר: לכן כל מה שכאן הוא פשוט לא רלוונטי.
עתניאל שנלר: משפט אחרון, חבריי חברי הכנסת.
עתניאל שנלר: הדיון היום באמת זה מה שפתח היושב-ראש ואחריו היועץ המשפטי.
עתניאל שנלר: זה דיון שבמתח בין עצמאות החשיבה שלנו כחברי כנסת, היכולת לפעול, לבקר, להצביע כנבחרי ציבור על פי צו מצפוננו בכל דבר למעט מה שהחוק לא מאפשר, וזה הובהר – לבין היותנו סיעה.
עתניאל שנלר: כי אנחנו משטר של סיעות, וצריכים לכבד את זה ולפעול לפי החלטתה.
עתניאל שנלר: מהסיעה מקבלים את אפשרות החקיקה, שלא נהניתי ממנה חלקים ניכרים מהשנים הללו; את זכות ההצבעה בוועדות, שהודחתי בגלל שאני אמרתי את האמת שלי; את ההזדמנות לנאום, כי אני כמעט לא נואם במליאה, כי אני לא מקבל אותה.
עתניאל שנלר: המתח הזה עומד היום על השולחן כאן.
עתניאל שנלר: וההכרעה היום כאן איננה הכרעה עלינו.
עתניאל שנלר: זאת לא ההכרעה.
עתניאל שנלר: מה שיש כאן על השולחן זו הכרעה בין דמוקרטיה לבולשביקים.
עתניאל שנלר: בין משטר דמוקרטיה למשטר דמוקרטיה בולשביקית.
עתניאל שנלר: ההכרעה כאן היא האם היה לאפשר למנוע מלבני לנטרל את מופז כשהוא רצה להוריד אותה.
עתניאל שנלר: חבריי חברי הכנסת, היום השאלה האמיתית היא אחרת לגמרי: היא האם לשמור על עצמאותה הדמוקרטית של מדינת ישראל.
עתניאל שנלר: עד היום, על פי החוק, אני חבר קדימה.
עתניאל שנלר: אני אומר את זה לפרוטוקול, שלא יישמע לא נכון.
עתניאל שנלר: אני חבר קדימה על פי החוק.
עתניאל שנלר: נבחרתי מטעמה של קדימה, על אף שרוב בוחריי כבר לא שם.
עתניאל שנלר: אני חבר סיעת קדימה, אני מייצג בדעותיי, על פי הבנתי, כנבחר ציבור, את קדימה המקורית, על בסיס עקרונותיה ביום היווסדה.
עתניאל שנלר: לכן אני מבקש כמו חבריי: לדחות על הסף את בקשתו הרדודה, הלא מבוססת, המיותרת, חסרת המנהיגות, של ראש קדימה, חבר הכנסת מופז.
עתניאל שנלר: זו בקשה שהוגשה מתוך מצוקה אישית וציבורית, ואם נסיר אותה, אין לי ספק שנשמור על עצמאותה הדמוקרטית של מדינת ישראל.
עתניאל שנלר: סליחה שהארכתי, תודה רבה.
יריב לוין: אני עובר לדיון - - -
ישראל חסון: יריב, אני רוצה להגיב על הטענות כלפיי.
ישראל חסון: אני רוצה להגיב על זה בבקשה.
יריב לוין: אני אאפשר לך אחר כך.
ישראל חסון: מתי זה "אחר כך"?
מרינה סולודקין: גם אני, אדוני.
יריב לוין: אני אאפשר שלוש דקות לכל דובר, בסבב, בלי לעשות הפסקה.
יריב לוין: מי מבין חברי הכנסת שמעוניין לדבר – בבקשה.
יריב לוין: ראשון יהיה חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.
נסים זאב: צריך לומר את האמת: קדימה היא כאנייה שטובעת בלב ים.
נסים זאב: מה שקורה זה שכל מי שרוצה להציל את חייו, אומרים לו: אתה בוגד, אתה חייב להישאר באנייה הזאת.
נסים זאב: אין זה סוד שקדימה מפוצלת לשלושה.
נסים זאב: יש את פלח הרימון רקתך, שזה חבר הכנסת לשעבר רימון, שהולך עם ציפי לבני.
אייל ינון: רמון, לא רימון.
נסים זאב: אני יודע, אני רק אמרתי את זה בהלצה.
נסים זאב: יש את החלק של מופז, שבאמת לא מרגישים את עצמם שייכים לכלום – אין שום קו מנחה.
נסים זאב: אני שואל אתכם, אנחנו שלוש שנים ראינו את מופז ולבני יושבים.
נסים זאב: אני חושב שהייסורים הכי גדולים שלהם זה שהם ישבו זה לצד זה ולא יכלו לדבר זה עם זה, שניהם קפואים.
נסים זאב: איזו גזרה נגזרה עליהם.
נסים זאב: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני רציתי להעלות הצעה איך מושיבים - - -
מרינה סולודקין: נסים, מה עם הרב אמסלם, איך הוא יושב עכשיו?
נסים זאב: הנה, תלמדו מאיתנו, אף אחד לא זרק אותו, הוא זרק את עצמו.
נסים זאב: אנחנו רק אמרנו ברוך שפטרנו.
נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני באמת מזועזע מעצם הרעיון לקיים דיון.
נסים זאב: בעצם יש פה איזה דיקטטור, כך זה נראה, שמבקש לערוף את ראשיהם של ארבעה חברים שאולי יש להם אידיאולוגיה שונה ומחשבה שונה.
נסים זאב: הוא מבקש לערוף את ראשיהם, ואנחנו עכשיו יושבים כבית-משפט, כבית-דין, וצריכים להחליט אם כן או לא.
נסים זאב: אני חושב שבִמקום שאנחנו נקיים את הדיון, אני מציע לאנשי קדימה לפשפש במעשיהם.
נסים זאב: אני אמרתי את זה לחבר הכנסת פלסנר, שבאמת הוביל את המפלגה הזאת להתרסקות.
נסים זאב: הוא חשב לקחת את הדגל של גיוס חרדים.
נסים זאב: זה בדיוק, כמו שאמרתי אתמול בכנסת, הפיסח והעגלון.
נסים זאב: בסופו של דבר הפיסח חשב שהוא בעל העגלה והוא צריך להוביל את העגלה, ובגלל שהמושכות בידיים שלו הוא אמר: אני האדון, אני בעל הבית.
נסים זאב: בדיוק אתה לקחת את המושכות לידיים שלך.
נסים זאב: אני חושב שזו הטעות של ראש הסיעה שלך, שבמקום להקים באמת ועדה, נתן לך - - -
יוחנן פלסנר: אתה אומר שהיה צריך להסכים להמשך ההשתמטות?
נסים זאב: אני לא אומר מה, אני רק אומר - - -
דוד רותם: אני לא מבין, אתה לא היית בהצבעה על החוק נגד.
יוחנן פלסנר: אני הייתי איתך, עד שהחלטתם להיות פופוליסטיים.
דוד רותם: כן, היית איתי, עד שהחלטנו שגם צריך לגייס ערבים.
נסים זאב: אני אומר שהטעות היא לתת לך בלעדיות, מונופול, על הדבר הכי רגיש מבחינה לאומית וחברתית, ולתת לך לדהור על הסוס המטורף הזה שקוראים לו "גיוס חרדים".
נסים זאב: אני חושב שהטעות היא גם של ראש הממשלה במקרה זה.
נסים זאב: אני חושב שהייתה צריכה לקום ועדה משותפת, לפחות של שלושה חברים, ולא לתת מונופול לאדם אחד.
יוחנן פלסנר: בינתיים המונופול הוא שלכם.
נסים זאב: אני אנסה להגביל את עצמי בדקות.
יריב לוין: אתה כבר בדקה הרביעית, נסים.
נסים זאב: אני שוחחתי לא מזמן עם חברת הכנסת לשעבר ציפי לבני.
נסים זאב: שאלתי אותה מה גרם לה באמת לפרוש ולעזוב.
נסים זאב: אני בכל זאת חושב שהיא חסרה לנו בכנסת.
נסים זאב: מאז שיש את הקואליציה המורחבת הזאת, נהיה פחות דיונים ויותר משמעם.
זאב אלקין: תראה מה פלסנר עשה לך, אתה כבר מתגעגע ללבני.
נסים זאב: היא אמרה לי את מה שעכשיו אני אומר ומה שהחברים שומעים - -
דוד רותם: אתם פשוט כבר לא יכולים להחזיק את העולם בגרון.
נסים זאב: - - ששאול מופז לא נתן לה דקה אחת של מנוחה.
נסים זאב: החתרנות הייתה במשך שלוש שנים – איך להוריד אותה מהכיסא ואיך לבנות מפלגה בתוך מפלגה ואיך להתפלג.
נסים זאב: ועל זה אתם עוצמים עיניים.
יעקב כץ: מה את אומרת, מרינה?
מרינה סולודקין: - - - מחנה לבני, ועכשיו אני בעד מופז.
מרינה סולודקין: הוא נבחר ברוב, ואחרים לא מקבלים את זה.
נסים זאב: אני אומר לך, יוחנן, ואני אומר לשָאוּל: טול קור מבין עיניך.
נסים זאב: בסופו של דבר, מה שהוא רצה לעשות לחברים הכי מקורבים אליו, שזה לקרוע את הסיעה...
נסים זאב: אגב, אני חושב שזו שיטה בקדימה, הלא קדימה כולה הייתה שייכת לליכוד בעבר.
ציון פיניאן: לא כולה.
נסים זאב: כמעט כולה.
נסים זאב: אחר כך הצטרפו חברים חדשים, אבל ההתפלגות הייתה מתוך הליכוד.
נסים זאב: ואף אחד לא קרא לכם בוגדים, למרות שבאמת בגדתם בהשקפת עולמכם, במסרים שהעברתם לפני הבחירות.
נסים זאב: בכל זאת אריק שרון שינה את עורו.
יוחנן פלסנר: והעמיד את תפיסתו למבחן הציבור.
אברהם מיכאלי: ממש.
יריב לוין: משפט סיכום.
נסים זאב: לכן אדוני היושב-ראש - - -
יוחנן פלסנר: מה יותר מאשר להקים מפלגה?
אברהם מיכאלי: הוא הפסיד בתוך המבדק הפנימי בליכוד, וצפצף עליהם.
נסים זאב: אנחנו, כאנשי ציבור, אחראים על אחדות ועל שלום.
נסים זאב: אסור לנו לתת, חלילה וחס, שקדימה תתפלג.
נסים זאב: אנחנו נשאיר אתכם מאוחדים בעל כורחכם.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני יושב פה מתחילת הדיון.
ישראל אייכלר: קודם כול לעצם הדיון.
ישראל אייכלר: אני מוטרד יותר ממה שיהיה בפעם הבאה מאשר היום.
ישראל אייכלר: כי היום החברים מוגנים על ידי הקואליציה, ויש לנו רוב ולא יקרה להם שום דבר.
ישראל אייכלר: הם הציגו את הדברים שלהם בצורה מכובדת, וגם היועץ המשפטי, ולכן אין בעיה עם זה.
ישראל אייכלר: לי יש בעיה במקרה אחר שיקרה.
ישראל אייכלר: חייבים לתקן את החוק באופן שיהיה ברור שעד שאדם לא פרש או הצטרף לממשלה בניגוד לחוק – והיועץ המשפטי דיבר על הסתירה: שזה לא יכול להיות חוקי, כי אי אפשר לצרף אותו – אז החוק הזה חייב להיות מתוקן.
ישראל אייכלר: לא ייתכן שחברי כנסת שהולכים לדבר על זה, ימצאו את עצמם בסמי-משפט ציבורי.
ישראל אייכלר: ראיתי איך שהם דיברו בדם לבם, אני בטוח שהם לא ישנו טוב בלילה.
ישראל אייכלר: למה צריך את כל הפארסה הזאת?
רוברט אילטוב: בשביל שהם יישנו טוב בלילה.
ישראל אייכלר: אני לא חושב.
ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לומר משהו לגבי עצם הדיון.
ישראל אייכלר: עתניאל שנלר דיבר הרבה על זה שאנחנו נמצאים לפני תשעה באב.
ישראל אייכלר: אנחנו נמצאים בתשעת הימים.
ישראל אייכלר: כתוב במדרש שכשאחד הרומאים הגיע לאחד היהודים ואמר לו: אתם חייבים לנו תודה, כי אנחנו יכולים להרוג אתכם ואנחנו לא עושים את זה.
ישראל אייכלר: אז הוא אמר:
ישראל אייכלר: כי אתם לא יודעים מה לעשות איתנו, מה שלא תנסו לעשות, לא הולך לכם.
ישראל אייכלר: כתוב: "ישיחו בי יושבי שער".
ישראל אייכלר: אז הוא אמר לו: נכון.
ישראל אייכלר: הוא נשבע באלוהיו שזה מה שהם חושבים עליו כל היום מהבוקר עד הערב – על מה לעשות עם היהודים.
ישראל אייכלר: להבדיל אלף אלפי הבדלות, הגיע בן אדם, שמו שאול מופז, אדם מסורתי, היה מקורב ליהדות הדתית והחרדית - -
ציון פיניאן: הוא אמר שרק הוא מסוגל לקיים מערכת יחסים עם החרדים.
ישראל אייכלר: - - והגיש ערעור, וערער על מעמדה של ציפי לבני - -
זאב אלקין: הייתה מערכת יחסים מאוד אינטנסיבית.
ישראל אייכלר: - - ערעור על ציפי לבני, על כך שהיא לקחה את קדימה כל כך שמאלה וכל כך אנטי, עד שהקדוש-ברוך-הוא שילם לה בעובדה שהיא יצאה בבושת פנים, ואני שמח שהוא לא שילם לה בדברים הרבה יותר קשים כאשר היא הפכה את ההסתה נגד היהדות הדתית באופן שיהודי חרדי לא היה יכול לעבור ברחוב.
ישראל אייכלר: אז בא שאול מופז כבשורה - - -
דוד רותם: אתה עושה את החשבונות של הקדוש-ברוך-הוא?
ישראל אייכלר: אני עושה את החשבונות שלנו ושל האברכים ושל האימהות והילדים שהולכים ברחוב ואנשים צועקים להם ממש כמו במדינות הקשות ביותר.
ישראל אייכלר: אמרה את זה יוליה ברקוביץ', שמקדשת שם שמיים.
ישראל אייכלר: היא אמרה שיהודים פה מרגישים כמו שיהודים הרגישו ברוסיה.
ישראל אייכלר: ובזה הייתה אשמה קדימה.
ישראל אייכלר: ועכשיו בא שאול מופז, והייתה תקווה שהוא ישנה את זה, ויש חברים טובים בקדימה שניסו לשנות את זה.
ישראל אייכלר: אבל הייתה להם בעיה: לא הייתה להם אפשרות לעבור בבחירות את אחוז החסימה, וביבי נתניהו הלך ורצה להכריז בחירות.
ישראל אייכלר: אז הם באו ברגע האחרון ואמרו: בואו ניכנס.
ישראל אייכלר: והם נכנסו, לא בשביל שום דבר אחר אלא להציל את קדימה מבחירות, שזה לגיטימי.
ישראל אייכלר: שאף אחד לא יספר לי...
ישראל אייכלר: אם היו רוצים להיות באמת שותפים בממשלה, הם היו מוצאים איזשהו הסדר ביחד עם הממשלה.
ישראל אייכלר: יש בליכוד אנשים שרצו להגיע להסדר.
ישראל אייכלר: מה שהם עשו זה שהם גילו שבעורף, השבט הלבן שלא רוצה להצביע למופז, ילך לעזוב את קדימה.
ישראל אייכלר: וקדימה ירדה פלאים גם אחרי שהוא נכנס, והתקשורת עשתה ממנו קציצות, ואני ממש ריחמתי עליו – איזו אכזריות כלפי בן אדם שהיה שר ביטחון ורמטכ"ל.
ישראל אייכלר: אז הוא החליט לעלות על הגל נגד חרדים.
ישראל אייכלר: פתאום שוויון בנטל, פתאום העניין הזה הפך לדגל גדול של קדימה – שהיא עצמה העבירה את חוק טל פעמיים, וזה ייאמר לזכותה, ולזכות שאול מופז, שתמך בזה.
ישראל אייכלר: עכשיו תדעו לכם, דודו רותם, שאנחנו לא יודעים את חשבונות שמיים, אבל בתורה ובנביאים ובכתובים ובחז"ל כתובים דברים מפורשים.
ישראל אייכלר: כתוב: "על דאטפת אטפוך, וסוף מטיפייך יטופון".
ישראל אייכלר: אדם שעושה למישהו אחר רע, בסוף הוא מוצא את עצמו באותה סיטואציה.
ישראל אייכלר: אנחנו רואים את המידה כנגד מידה, לא תמיד מהר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, רבותיי, שכשנבוזראדן בא להחריב את ארץ ישראל ואת בית המקדש, והיה הסיפור על זכריה הנביא, שהדם שלו רתח, ונבוזראדן הרג הרבה יהודים; בסוף אמרו לו שהוא יכול להחריב את בית המקדש, אז הוא אמר:
ישראל אייכלר: אני יודע שאלוקים שלהם רוצה להחריב את בית המקדש ואחרי זה להתנקם בי.
ישראל אייכלר: הוא ברח ולא עשה את המשימה הזאת.
ישראל אייכלר: אני קורא לשאול מופז: יכול להיות שנגזרה גזירה על הציבור החרדי לסבול בארץ הזאת, יכול להיות שהקדוש-ברוך-הוא רוצה לעודד אותנו לתשובה - - -
מרינה סולודקין: לעבוד זה לא לסבול.
מרינה סולודקין: לעבוד.
קריאה: להיות בצבא.
ישראל אייכלר: יכול להיות שהקדוש-ברוך-הוא רוצה שישנאו אותנו – כתוב: "הפך לבם לשנוא עמו" – כדי שאנחנו נהיה יותר מובדלים מכל התרבות הרעה ומעשי הרצח והפשע שיש במדינה הזאת.
יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר, משפט סיכום.
ישראל אייכלר: שאול מופז ומי שרוצה להרע לישראל צריכים לדעת שהקדוש-ברוך-הוא בסופו של דבר יגן על עם ישראל.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שהמצב של עם ישראל היום לא פשוט.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים כמה טילים מכוונים נגד גוש דן, נגד ירושלים, נגד - - -
יוחנן פלסנר: ולכן צריך לשרת בצבא.
ישראל אייכלר: ולכן אתם צריכים - - -
יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר, זה לא דיון על שירות בצבא, עם כל הכבוד.
יריב לוין: הדיון הוא על עניין אחר.
ישראל אייכלר: לא, אדוני היושב-ראש, דע לך - - -
יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר, משפט אחרון, אם יש לך, לגוף הנושא שאנחנו דנים בו כרגע.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, זה בדיוק - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לך שכל מה שקורה לקדימה זה בגלל מה שהם רצו לעשות נגד אותם מאות-אלפים.
ישראל אייכלר: אם יושב אתמול ראש האופוזיציה ומדבר על יהודים שלומדים תורה כמשתמטים, זה אומר שהוא נגד התורה, לא נגד האנשים.
ישראל אייכלר: אני לא חושב ששאול מופז רוצה להיות נגד התורה.
ישראל אייכלר: ולכן הדיון הזה חייב לומר לאדון מופז - - -
מרינה סולודקין: זה רק העבודה.
ישראל אייכלר: החברים האלה שרצו להצטרף לקואליציה כדי כן להעביר בהסכמה - -
יוחנן פלסנר: אתה סומך על הנס?
ישראל אייכלר: - - כן להעביר בהסכמה וכן לבוא למצב שבו כל מי שרוצה ללמוד תורה יוכר כאדם שמגן על עם ישראל - - -
מרינה סולודקין: - - - לכם תורה.
יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר, תודה.
ישראל אייכלר: אם לא ייתנו לי לדבר אז אני אדבר - - -
ישראל אייכלר: אז אני מבקש שיהיה פה שקט.
יריב לוין: אני אמרתי שלוש דקות, ואתה כבר הכפלת את הזמן.
ישראל אייכלר: אז תן לי עוד משפט סיום.
ישראל אייכלר: למען שאול מופז, למען הבוחרים שלו, למען עם ישראל, הפסיקו בשנאה הזאת, כי השנאה הזאת לא תשרת אתכם.
ישראל אייכלר: בימים שבהם אנשים שורפים את עצמם בגלל הבעיות הכלכליות, עלולים האחרים לשרוף אחרים.
ישראל אייכלר: ואנחנו רואים מה שקורה בסוריה ומה שקורה בלוב.
ישראל אייכלר: לכן אני מזהיר את כל המנהיגים: אל תציתו אש בשדות ישראל בימי תשעה באב, להפך.
ישראל אייכלר: לחברים האלו שרצו להתפלג, שרצו להצטרף – תשיגו שבעה אנשים, תעשו את זה לפי החוק, ואף אחד לא יוכל לכם.
יריב לוין: חבר הכנסת אילטוב, רוצה לומר משהו?
יריב לוין: לא חייב, רק אם רוצים.
רוברט אילטוב: אנחנו שמענו פה את שני הצדדים.
רוברט אילטוב: אני שמעתי גם את מאיר שטרית, שרוצה להכניס את התהליך הזה לטייס אוטומטי.
רוברט אילטוב: אני כמובן מתנגד שיהיו דברים קבועים מראש, כי כל מקרה צריך לבחון לגופו.
רוברט אילטוב: אני חושב שאין פה מצב לתהליך של הפרשה של חברים מסיעה, כי בסופו של דבר לא נעשה תהליך כזה.
רוברט אילטוב: לכן אני דוחה את בקשתו של מופז.
יריב לוין: חבר הכנסת שנאן, בבקשה.
שכיב מוראד שנאן: צהריים טובים לכולם.
שכיב מוראד שנאן: אני פשוט שמעתי בקשב רב את ארבעת חברי הכנסת הנכבדים שדיברו.
שכיב מוראד שנאן: אני יושב-ראש סיעה שפרשה ממפלגת העבודה - - -
עינת וילף: התפלגה.
שכיב מוראד שנאן: ליתר דיוק, התפלגה ממפלגת העבודה והקימה סיעה עצמאית באופן מסודר ומקובל.
שכיב מוראד שנאן: צר לי בשבילם שלא הצליחו להגיע להתפלגות מסודרת.
שכיב מוראד שנאן: אבל זה עדיין לא אומר, חלילה, שהם צריכים להיות מופרשים.
שכיב מוראד שנאן: העונש שמנסים להטיל עליהם הוא עונש כבד מנשוא, ולא מגיע להם לקבל את זה.
שכיב מוראד שנאן: הרי גם אם אחרים היו מצליחים, אז הם גם היו פורשים.
שכיב מוראד שנאן: לכן אני מתנגד לתהליך של ההכרזה וחושב שאין סיבה לעשות את זה.
יריב לוין: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שקודם כול כולם כאן חברים, וזה לא אישי.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם שאני הרבה שנים בכנסת, וראיתי גם התפלגויות שהן בצדק וגם ראיתי תהליכים של הפרשה של חברי כנסת מסיעות.
מרינה סולודקין: מאוד קשה לחיות במפלגת מרכז, בגלל שחלק מהאנשים בימין, חלק בשמאל, ולהיות במרכז זה קשה, בגלל שזו המאה ה-21, ואלה פתרונות חדשים, גם לשוויון בנטל, גם לשיטת הממשל, גם לתקציב החברתי וגם לדברים אחרים.
מרינה סולודקין: אני הייתי דווקא במחנה של לבני, אבל אחרי הניצחון של מופז אני תומכת ביושב-ראש המפלגה וחושבת שאנחנו צריכים לפתח את ההחלטות הנכונות, והצטרפתי ומאוד תמכתי בתהליך הכניסה לממשלה, כי אני חושבת שאת הפתרונות יביאו קדימה, ליכוד, ישראל ביתנו, ומפלגת העבודה, אם רוצים, עם אחרים.
מרינה סולודקין: המדינה במצב קשה, ואנחנו חייבים להשאיר גם את ז'בוטינסקי וגם את ברל כצנלסון במאה ה-20.
מרינה סולודקין: עכשיו יהיו לנו תהליכים חדשים.
מרינה סולודקין: לא כולם רוצים.
מרינה סולודקין: חברים רצו להתפלג, ומה שאני צריכה לומר זה שלא רציתי לשמוע את כל הכביסה המלוכלכת ששמעתי היום.
מרינה סולודקין: היה הרבה.
מרינה סולודקין: אני גם אפנה לוועדת אתיקה, בגלל שחלק מהדברים היו לא נכונים.
מרינה סולודקין: אבל זה תהליך זוטא.
מרינה סולודקין: לאן אנחנו עושים חזרה עכשיו?
מרינה סולודקין: לכלנתריזם, חבר'ה.
מרינה סולודקין: והצעד הראשון היה שהחליפו את החוקים של הפרישה: משליש של סיעה, לחוק של שבעה אנשים.
מרינה סולודקין: אני חושבת שעשו שם טעות.
מרינה סולודקין: זו הממשלה שעשתה את הטעות.
מרינה סולודקין: הממשלה בכל מחיר ובכל הצעדים רוצה לפרק את קדימה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהמטרה הזו היא מטרה לא ראויה.
ציון פיניאן: אבל קדימה מפרקת את עצמה.
מרינה סולודקין: אז תחכו.
ציון פיניאן: אנחנו מחכים.
ציון פיניאן: לפי כל מה שאמרו החברים פה, הבעיה היא לא שלהם, הבעיה היא של היושב-ראש.
ציון פיניאן: נכון שהוא היה רמטכ"ל, אבל בפוליטיקה הוא עדיין טירון.
דוד רותם: יש גם בעיה של מי שרוצה לקחת אותם.
מרינה סולודקין: שנאה הייתה לציפי לבני, ועכשיו יש שנאה למופז.
מרינה סולודקין: ואני לא מקבלת את זה.
ציון פיניאן: סליחה, השנאה הייתה מציפי לבני לאחרים, ועכשיו השנאה היא ממופז לחברים שלו.
יעקב כץ: טוב, אני אנסה לסדר את העניינים ביניכם.
יעקב כץ: אילו היה שואל אותי שאול מופז – הרמטכ"ל לשעבר, שר הביטחון לשעבר, איש רב-מעללים, שעם ישראל באמת צריך להודות לו על הרבה דברים טובים שהוא עשה למען עם ישראל, ועל זה אין מחלוקת סביב השולחן הזה – האם לכנס את הישיבה היום, הייתי יועץ לו שלא לעשות זאת.
ישראל אייכלר: הוא בטח כבר מצטער על זה.
דוד רותם: בוא נאמר שכצל'ה גם נתן הרבה עצות לאריק שרון.
יעקב כץ: אני נתתי עצות טובות לאריק שרון, ובנינו ועשינו הרבה דברים - -
דוד רותם: תראה לאן הוא הגיע.
יעקב כץ: - - אבל לא נתתי לאריק שרון את העצה לפני שבע שנים לפרוש, ולא נתתי לאריק שרון את העצה להרוס את יישובי גוש קטיף.
יעקב כץ: אמר עורך דין וייסגלס, ראש לשכת ראש הממשלה בעבר, שבאמת עיקר עניינה של הקמתה של קדימה הייתה להצליח בהתנתקות – עקירתם, גירושם של עשרת-אלפים המתיישבים, הרס הבניינים והמוסדות.
יעקב כץ: הורתה בחטא ועוון, והתפוררותה של המפלגה בהיעדר חזון.
יעקב כץ: כמו שנאמר: "באין חזון ייפרע עם".
יעקב כץ: אני חושב שהיום תושבי הדרום, כמו עקורי גוש קטיף, מחככים ידיהם בהנאה.
יעקב כץ: אלה שהפכו להיות ברווזים במטווח של טילים כתוצאה מההחלטה הזאת.
יעקב כץ: מדובר על אנשי שדרות, מדובר על אנשי באר-שבע, מדובר על אנשי אשדוד, ועוד מעט גם על אנשי תל-אביב.
יעקב כץ: שלא לדבר על העקורים, שלא לדבר על האנשים שהרגישו את הכאב הנורא – הם מחככים ידיהם בהנאה כשהם רואים שקדימה בסקרים היא בין חמישה לשבעה.
יעקב כץ: אני מניח שאחרי הוועדה, ישראל חסון ידידי ואהובי, היא תהיה בין אחת לשלושה, ואולי אפילו לא המספרים הללו, משום שבהיעדר חזון ייפרע עם.
יעקב כץ: החזון של אהבת הארץ, החזון של אהבת העם, החזון של אהבת התורה, כל אחד לפי מדרגותיו ודרגותיו, נעלם מהמפלגה שנקראת קדימה, והציבור רואה את זה.
יעקב כץ: הציבור זה ראשי תיבות של צדיקים, בינוניים ורשעים.
דוד רותם: מה עם עקורי גבעת האולפנה?
דוד רותם: הם לא - - -
יעקב כץ: דודו, תפסיק.
יעקב כץ: דודו, את הליצנות שלך תשמור בבית.
יעקב כץ: תפסיק לזרות מלח על הפצעים של אנשים.
יעקב כץ: אני חושב שאם תמשיך להיות ליצן, גם ברשימה ישראל ביתנו לא תהיה.
יעקב כץ: אפשר למצוא דתי-נכה-מתנחל אחר, עם קצת יותר שכל.
יעקב כץ: תעשה לי טובה, אל תהיה ליצן.
יוחנן פלסנר: באיחוד הלאומי תמיד יקבלו אותו.
יעקב כץ: אני אמרתי לו שבמקום ריאלי, מקום 12... וזו התוצאה.
רוברט אילטוב: כצל'ה, תחזור לנושא.
יריב לוין: חבר הכנסת כץ, בבקשה לקצר.
יריב לוין: רבותיי, חבר הכנסת אלקין - - -
יעקב כץ: אנחנו בבין המצרים, אז בלי ליצנות.
יעקב כץ: אני רוצה לומר פה שאחרי שרואים מה קרה לפורשי הליכוד...
יעקב כץ: צריך להזכיר את הליכוד, את צחי הנגבי, אהוד אולמרט – כולם אנשי ליכוד לשעבר, לדאבוננו.
יריב לוין: חבר הכנסת כץ, בבקשה לסיים.
יעקב כץ: אני אומר שהאלטרנטיבה היחידה היא האיחוד הלאומי והבית היהודי, שחברו יחדיו לקראת הבחירות שיהיו בחצי השנה הקרובה.
רוברט אילטוב: מה זה, נאום בחירות?
יעקב כץ: אני אומר שיש אלטרנטיבה לאמת, ליושר ולערכים, ואני בטוח שכל הציבור שצופה בנו כרגע לא יצביע לא לקדימה ולא לפורשי הליכוד לשעבר, כי לך תדע מה הם יעשו מחר – אלא לאלטרנטיבה ראויה, ישרה, שיש בה גם אהבת הארץ, גם אהבת העם וגם אהבת התורה.
עינת וילף: לעתים נדירות מזומנת ההזדמנות לחוות אירוניה בצורה כל כך ברורה.
עינת וילף: הייתי לוקחת את דברי היועץ המשפטי בראשית הדיון וממסגרת אותם.
עינת וילף: האופן שבו הוא הסביר עד כמה התפלגות שליש סיעה – על פי חוק ישן ולא שום חוק מיוחד – היא דבר לגיטימי, נתמך, חלק מההליך הדמוקרטי, המבקש להבהיר את קיומם של חילוקי דעות משמעותיים בתוך מפלגות קיימות.
עינת וילף: ולכן גם יושבים כאן הרבה פרשנים.
עינת וילף: אני חושבת שזו הזדמנות מצוינת להזכיר שההתפלגות בין מי שנשארה עבודה לבין סיעת העצמאות הייתה חלק מההליך הזה, שהוא נתמך, דמוקרטי ונחשב חלק מתהליך ראוי של פילוג בתוך מפלגות ששני אגפיהן – במקרה הזה האגף הסוציאליסטי, ומה שהיה האגף הנצי של מפלגת העבודה ההיסטורית – לא יכלו לחיות עוד.
עינת וילף: אבל מה שאירוני במיוחד ומדהים בעיניי זה שעל מעט ההתנהגות שהוזכרה כאן, מבקשים לקרוא לפרישה או להפרשה, אבל על ההתנהגויות של חברי סיעת העבודה במשך שנתיים – על הצבעות כנגד הסיעה וכנגד הממשלה, על שרים שדיברו ופעלו כנגד הממשלה, כולל אפילו הצעות אי-אמון, דברים שהיו עניין יום-יומי, ויושב-ראש המפלגה לא נקט צעד ולא עשה דבר, אלא הוא ויתר על הדברים האלה ואפשר לדברים האלה, ועכשיו אני פתאום רואה.
עינת וילף: .. הדברים האלה הרי יכלו לשמש עדויות שאלה שכאן אפילו לא מתקרבות לזה, עדויות להתנהגות שתוארה על ידי היועץ המשפטי כהתנהגות שהיא באופן מוחלט נוגדת את העיקרון של אחדות הפעולה של סיעה.
עינת וילף: ולכן, אם נמצאים מספיק זמן, מגיע הרגע שבו האירוניה מתגלה.
אברהם מיכאלי: על זה נאמר:
אברהם מיכאלי: אל תהיה צודק, תהיה חכם.
עינת וילף: אני מקווה שהפרשנים שיושבים פה ינצלו את ההזדמנות כדי לקחת את דברי היועץ המשפטי ולהבהיר סוף-סוף מהי התפלגות לגיטימית, מהן סיבות לפרישה, ושיהיה ברור שיש הבדל מהותי בין הדברים, ושההתנהגות של חברי סיעת העבודה עד להתפלגות הייתה התנהגות שפה, היום, על מי שהיה כאן – על הרבה פחות מזה, יש רבים שביקשו שיפרשו.
יריב לוין: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.
יריב לוין: חבר הכנסת ציון פיניאן?
יריב לוין: לא? תודה.
יריב לוין: חבר הכנסת רותם, אתה רוצה להוסיף?
יעקב כץ: הוא לא הפסיק לדבר.
יריב לוין: חבר הכנסת הורוביץ?
יריב לוין: חבר הכנסת מיכאלי רצה לומר משהו, אבל אני רואה שהוא יצא.
נסים זאב: אני יכול לדבר במקומו?
שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, אפשר רק תוספת לדבריה של חברת הכנסת?
שכיב מוראד שנאן: הכוונה הייתה לתקופה של טרום הפילוג במפלגת העבודה.
שכיב מוראד שנאן: הייתה קבוצה של אנשים שחיכתה כל כך הרבה זמן להיפרד - - -
יריב לוין: ברור, זה היה ברור לחלוטין.
יריב לוין: חברת הכנסת וילף הבהירה את זה.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, נשאלת השאלה למה אנחנו ממשיכים לשבת ולנסות לנהל את המאבק כאשר ידענו מראש, עוד לפני שנכנסנו, שהוא לכאורה אבוד.
ישראל חסון: לא, זה ממש לא חסר, עינת.
זאב אלקין: עינת, לאור מה שנאמר פה בשידור, זו דווקא סיבה להפסיק אותו ולא לנהל אותו.
יעקב כץ: יריב, תמשיך עד הערב, זה טוב.
יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת ישראל חסון.
ישראל חסון: הדיון פה חשוב בעיניי משתי סיבות.
ישראל חסון: אחת, להבהיר – ולא בכדי שאלתי את חברי עתניאל שנלר מי היה היוזם של החוק שקוראים לו "חוק מופז".
ישראל חסון: זה חלק מהניסיון לעשות דיסקריטיזציה לבן אדם.
ישראל חסון: היוזמים היו ממשלת ישראל, בראשות בנימין נתניהו.
ישראל חסון: אנחנו רואים וקטור והתנהלות שמנחה לאורך שלוש וחצי שנות קיומה של הממשלה, והיא מדי פעם פוגשת את האנשים בדרך, ואנשים מגיבים בצורה כזו או אחרת.
ישראל חסון: בגלל זה, דרך אגב, יריב, ככמות הפניות, כך גיליון האישום, בעיניי, הוא לא פחות של מי שמשדל.
ישראל חסון: של מי שמשדל.
ישראל חסון: אני לא מקטין כהוא זה את האחריות של מי שנענה, אבל כאן הדיון הוא על אופן ההיענות.
ישראל חסון: שמעתי את דברי היועץ המשפטי.
ישראל חסון: אנחנו פה מקיימים דיון פוליטי שהוא מנותק לחלוטין מהציבור.
ישראל חסון: כל אדם עם חוש צדק בסיסי – ואני שמח שהדבר הזה היה פה בשידור ישיר – היה אומר שרק ממה שנאמר פה על ידי חבריי, לא ייתכן שהמסקנה היא שהם נשארים.
ישראל חסון: עזוב מה אני יכול לעשות ומה אני לא יכול לעשות – זה פשוט לא יכול להיות.
ישראל אייכלר: תנו להם אישור לפרוש.
ישראל חסון: אני לא יכול לתת לו.
זאב אלקין: אתה יכול.
רוברט אילטוב: בהסכמה אתה יכול.
ישראל חסון: אני לא יכול.
זאב אלקין: בוודאי שאתה יכול.
ציון פיניאן: אם הוא היה נותן להם לפרוש, הוא לא היה מתבזה כמו שהוא מתבזה פה היום.
ציון פיניאן: הוא היה מונע ממנו את הבושה.
ישראל חסון: רבותיי, אני יכול לפרוש מהם.
אריה ביבי: אתה מדבר בשם עצמך או בשם מופז?
אריה ביבי: אם אתה מדבר בשם עצמך, זה אחרת.
אריה ביבי: אם אתה מדבר בשם מופז, אז בוא תיתן לנו לפרוש.
ישראל חסון: אני, בדיון ובכלל, מייצג את עצמי.
ישראל חסון: אני משתדל לא לייצג אחרים, אלא אם אני נשלח בצורה מאוד מוגדרת.
יריב לוין: זה ברור, אתה אמרת את זה באופן מאוד מפורש.
ישראל חסון: יריב, אם אחרי מה שנאמר כאן אין לסיעה יכולת להפריש או לבקש פרישה, אז אנחנו מתחנו את ההיגיון הפוליטי עד מעבר לקצה האופק.
ישראל חסון: אני מצטער מאוד שהגענו לכאן, משלושה טעמים.
ישראל חסון: הטעם הראשון, שזו התרבות של ראש הממשלה ושל עושה דברו.
ישראל חסון: הדבר השני הוא שהדיון הוא לא על המהות, אלא אנחנו מדברים רק על המסגרת.
ישראל חסון: והדבר השלישי, אני אומר לך שהלוואי שהייתי יודע, כשאני יוצא מהחדר הזה, שמי שעושה את הדברים הללו צודק במטרותיו וצודק במעשיו.