GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איל ינון: אשר על כן, עמדתנו היא כי ועדת הכנסת אינה רשאית לדחות בקשה להתפלגות מנימוקים שאינם נוגעים להתקיימות התנאים, ומשביקשו שבעה חברים מסיעת קדימה, בכתב, להתפלג מהסיעה, מתקיימת הדרישה הקבועה בסעיף 59(1) לחוק הכנסת, ועל ועדת הכנסת לאשר זאת.
שי חרמש: רגע, איל, שאלתי שאלה - - - מחויבות להחזרת החובות.
שי חרמש: אחרי זה שילכו לאן שרוצים, זה לא מעניין אותי.
יריב לוין: קודם כל, תשובה לשאלה של חבר הכנסת - - -
שי חרמש: שאלתי שאלה - - - אני רוצה לשמוע.
איל ינון: סעיף 13(א)(ד)(1) לחוק מימון מפלגות - - -
יריב לוין: רבותי, אנא, תכבדו את היועץ המשפטי.
איל ינון: חוק מימון מפלגות קובע את ההוראות הבאות לעניין הסדרי החובות בין חלקים שהתפלגו.
איל ינון: זה היה רצון המחוקק שרק נקבע גם כן לא מזמן.
איל ינון: נקבע בכנסת ה-16 בתוקף החל מהכנסת ה-17: "(1) חלק שהתפלג מסיעה ישתתף בהחזר חובות המפלגה שאותה סיעה ייצגה בכנסת, באופן יחסי לגובה מימון ההוצאות השוטפות שבשל ההתפלגות נגרע מהסיעה שממנה התפלג; החזר החוב יהיה מתוך ההוצאות השוטפות שלהן החלק שהתפלג זכאי עד לסיום כהונתה של אותה הכנסת, למעט 5% מיחידת מימון אחת כאמור בסעיף 3(ג) סיפה; פסקה זו תחול גם אם החלק שהתפלג התמזג עם סיעה אחרת בכנסת.
איל ינון: (2) חובת ההשתתפות של חלק, כאמור בפסקה (1), תחל בתקופה שתחילתה ביום שבו הוא זכאי למימון הוצאות שוטפות ותסתיים ביום סיום כהונתה של אותה הכנסת.
איל ינון: (3) רואה החשבון של הסיעה שממנה התפלג חלק, שמונה לפי סעיף 5א, יקבע, בהקדם האפשרי, את חובות המפלגה לענין סעיף קטן זה, וימסור על כך הודעה ליושב ראש הכנסת ולבא כוחו של החלק שהתפלג.
איל ינון: (4) רואה החשבון של הסיעה שממנה התפלג חלק יאפשר לבא כוח החלק שהתפלג או מי מטעמו לעיין במסמכים הנוגעים לחובות המפלגה; הייתה מחלוקת בנוגע לסכום חובות המפלגה – תובא המחלוקת להכרעת יושב ראש הכנסת, שיכריע בעניין בתוך 30 ימים.
איל ינון: (5) לעניין סעיף קטן זה, "חובות המפלגה" – ההפרש שבין הוצאותיה לבין הכנסותיה, בתקופה שבה החלק שהתפלג או חלק ממנו, היה חלק מהסיעה, וכן לצורך הבחירות לכנסת שאליה נבחר חלק כאמור; ואולם לא יובאו בחשבון הוצאות שהוציאה מפלגה לשם רכישת זכויות בנכסים הנשארים בידיה לאחר ההתפלגות.
איל ינון: ".
איל ינון: עד כאן ההנחיות שאתם, המחוקק, החלטתם בנוגע לחלקים שמתפלגים - - -
שי חרמש: זה כל שבע השנים?
שי חרמש: רגע, זה כל שבע השנים?
אכרם חסון: אדוני היועץ המשפטי, בבקשה אני רוצה לשאול אותך שאלה משפטית- - -
יואל חסון: - - - כל החובות המצטברים שבע שנים, איל?
יואל חסון: תענה לי.
אכרם חסון: עורך הדין איל, אני רוצה לשאול אותך איך תחייה עם חוות דעת של יועצת משפטית של הכנסת הקודמת, עורכת דין נורית, באותו מצב ישבה כאן ונתנה חוות דעת וכתבה כך: "סמכות האישור השמורה לוועדת הכנסת בסעיף 60 לחוק הכנסת אין פירושה שאין לוועדה כל שיקול דעת והיא בבחינת חותמת גומי".
אכרם חסון: אז איך בבקשה?
אכרם חסון: אתם מבלבלים את החברים.
אכרם חסון: היועצת המשפטית הקודמת אומרת משהו ואתה אומר משהו אחר.
איל ינון: חבר הכנסת אכרם חסון, אתה מנתק את חוות הדעת שלה מהמציאות - - -
אכרם חסון: אם אין לנו סמכות, אז בבקשה שהיועצים המשפטיים ידברו באותה שפה ולא צריך להזמין אותנו.
אכרם חסון: שהיושב-ראש עם היועץ המשפטי יאשרו ונגמר הסיפור.
אכרם חסון: זה לא אתי, זה לא חוקי וזה לא מכובד ואני לא חושב שבחרו ועדה כדי להיות חותמת גומי, כדי שבסופו של דבר יגידו להם: אין לכם שום סמכות.
אכרם חסון: היא כתבה כך.
ישראל חסון: יתרה מכך, איל, לולא הדיון בוועדת הכנסת לא הייתה מגלה שהמעשה לא היה חוקי כי בעקבות הדיון בוועדת הכנסת שאני אומר לך שאני תכף אבקש אותו מהיושב-ראש כשהוא ייתן לי את זכות הדיבור, שהוא דרש לשמוע מה ההסכם בין שתי המפלגות הללו, ככה התגלתה אי החוקיות.
ישראל חסון: ואני גם את זה אדרוש פה.
ישראל חסון: יושב פה אדם ששחרר שני מיליון שקל מכספי ציבור - - -
אכרם חסון: לשם שמים.
ישראל חסון: לא יודע לשם מה.
ישראל חסון: אני לא מאמין לאף מילה שנאמרת על ידי אף אחד בשם מישהו אחר.
ישראל חסון: יבואו לפה חברי הכנסת שחתמו, יצהירו שהם לא קיבלו שום דבר בתמורה ואז אני מוכן לקיים את הדיון.
ישראל חסון: הוועדה הזו והכנסת הזו לא יתנו את היד לפעילות לא חוקית.
יואל חסון: כדאי לתקן אותו בעניין הלא חוקית.
ישראל חסון: כן – לא חוקית.
יואל חסון: אתה קבעת.
יואל חסון: לא יכול להתקיים מה שהוא לא חוקי בכנסת, חבר הכנסת חסון.
ישראל חסון: אני קבעתי - - -
איל ינון: קודם כל תשובה לחבר הכנסת אכרם חסון - - -
ישראל חסון: אני אגיד לך, איל, על מה אני מבסס את הטענה שלי.
ישראל חסון: כשישבנו בסיעת קדימה כל חברי הכנסת הללו וקיימנו דיון על המצב הכספי, קם חבר הכנסת מופז ואמר: רבותי, נעשה פה שימוש נואל בכספי הציבור וחילקו בונוסים למנכ"ל המפלגה.
ישראל חסון: קם חבר הכנסת דיכטר ודרש לדעת האם חולקו בונוסים למנכ"ל המפלגה וזאת כשהמפלגה נמצאת ב-30 מיליון שקל חוב.
ישראל חסון: הסכת ושמע את דברי יושבת-ראש תנועת חץ, סליחה רגע, אני מקריא לך מהפרוטוקול - - -
רונית תירוש: ציפי לבני?
ישראל חסון: ציפי לבני.
ראובן ריבלין: תגיש תלונה למשטרה.
ישראל חסון: אני אסביר לך למה אני מנהל פה - - -
אברהם פורז: היא לא יושבת-ראש של חץ, עם כל הכבוד - - -
יריב לוין: תנו לנו לשמוע, תנו לו לדבר.
ראובן ריבלין: מה תשמע?
ראובן ריבלין: תשמע עדויות?
ישראל חסון: ציפי לבני – מומחית התספורות, Mrs.
ישראל חסון: Clean – עונה לו לדיכטר, איל תקשיב לי, עונה לדיכטר: אם אתה חושב שהוא קיבל בונוס, המבקר בדק את זה ולא נמצא שום בונוס.
ישראל חסון: אדוני, אני מחזיק פה את זה – המנכ"ל קיבל 250 אלף שקל בונוס בטרמינולוגיה כזו ש-140 אלף שקל בטרמינולוגיה של בונוס.
ישראל חסון: הנה, על זה נאמר.
ישראל חסון: עכשיו, אני חושב שהבחור הזה בשום פנים ואופן לא יכול להרשות לעצמו לקבל הצהרה של יואל חסון בשם השביעיה.
ישראל חסון: יבואו לפה השביעיה, יצהירו שהם לא קיבלו ואז נמשיך לדבר ואני אביא את ההוכחות הבאות שלי.
אחמד טיבי: חודשי?
ישראל חסון: אני אביא את ההוכחות הבאות שלי.
אחמד טיבי: כמו הנאמן של - - -
יריב לוין: ההתייחסות שלך לשאלות, בבקשה.
איל ינון: אני אתייחס לחוות הגעת של היועצת המשפטית לכנסת דאז, הגברת נורית אלשטיין שנתנה אגב אותו מקרה שלא הסתרתי אותו, התקדים של מפלגת הגמלאים.
איל ינון: גם אני, אם שמת לב, ואני מניח שהקשבת לדברי, לא אמרתי שוועדת הכנסת היא חותמת גומי.
איל ינון: אמרתי ששיקול הדעת שלה הוא מצומצם ותחום, ואכן גם אני מסכים לדבריה בהקשר שנאמרו, שבמקרה חריג וקיצוני שבו היא קיבלה לידיה, אגב נדמה לי – ארבל, תתקל אותי אם אני טועה – עוד לפני הדיון בוועדת הכנסת, העתק של ההסכם בין אותה מפלגה, נדמה שקראו לה "צדק חברתי", לבין הפלג שביקש להתפלג ממפלגת הגמלאים, וגילתה בו סעיפים מפורשים, ויש לנו את ההסכם.
איל ינון: זה לא דומה לטענות שנטענות פה שהן טענות מהתחום המוסרי, מהתחום הציבורי, שאמרתי גם בדברי שלגיטימי לדחוף אותם ואתם עושים את זה היטב וזה בסדר.
איל ינון: אבל מבחינה משפטית פורמלית, לא ניתן להשוות הסכם בלתי חוקי בעליל, שהוצג לכנסת ולייעוץ המשפטי לכנסת, ושבגינו נתנה לגיטימציה לחרוג מאותה בחינה מאוד טכנית למקרה שלפנינו, שהוא מקרה קלסי של התפלגות – כמוהו היו רבים בכנסת שאפשר לתקוף אותם, עוד פעם, מוסרית, ציבורית – כל אחד בעיני המתבונן – אבל לא ניתן לצייר את ההתפלגות הזאת כהתפלגות שהיא שונה דרמטית מעשרות התפלגויות שהיו בכנסת - - -
שי חרמש: עוד לא ראינו את ההסכם.
שי חרמש: באים כך סתם ונכנסים.
שי חרמש: רובי, נו באמת.
ישראל חסון: באמת איל?
ישראל חסון: זו התפלגות קלסית?
דוד רותם: מה שיש לוועדה זה סכמות רק לדבר אחד: לראות אם יש שבעה.
דוד רותם: ומרגע זה ואילך היא לא עושה כלום.
ראובן ריבלין: תשנה את החוק, תשנה את החוק.
איל ינון: אז נכון, אז הציע חבר בר-און בלשונו העדינה, הוא אמר: יכול להיות שהיה צריך להגיש את זה ליושב-ראש ולא לוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: אנחנו עושים צחוק מעצמנו.
ראובן ריבלין: החוק קבע ששבעה יכולים לצאת – אתה רוצה שאנחנו נקבע איזה שבעה מותר להם?
ראובן ריבלין: זה פוליטי.
ראובן ריבלין: תשמע, בעניין הזה אני נטול כל אהדה לאיזשהו צד, אני מודיע לך חד-משמעית.
ראובן ריבלין: אבל אנחנו לא יכולים, ככנסת, לומר שאנחנו יכולים לעשות איפה ואיפה.
ראובן ריבלין: כשנוח לנו פוליטית אז נצביע בעד, וכשנוח לנו להצביע נגד – נצביע נגד.
רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, רבותי יושבי-הראש, אני רוצה לומר ולחדד מה אנחנו רוצים - - -
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, 30 מיליון שקל חוב זה פוליטי?
ישראל חסון: זה פוליטי?
ישראל חסון: שני מיליון שקל זה פוליטי?
ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, כאשר אני אומר לבוחרי שיש לחזור לגבולות 1947 ואני מתחייב בפניהם לעשות זאת, ולאחר מכן אני זוכה באמון הציבור ואומר להם: ארץ ישראל השלימה.
ראובן ריבלין: האם פה אין איזשהו דבר שהוא מערער את כל היסודות שוועדת הכנסת יכולה לבוא ולומר: אני לא מאשרת את הפילוג?
ישראל חסון: בזה הציבור ישפוט אותך.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת - - -
ישראל חסון: מה חבר הכנסת חסון - - -
ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, אני מבין את מה שאתה אומר, אבל אני אומר לך שהחוק צריך לבוא ולקבוע מהם התנאים שבהם אנחנו יכולים, מלבד התנאי המספרי, מהם.
ראובן ריבלין: אמרתי שה-Common law, החוק הנוהג, שהתפתח כאן בכנסת יצר מצב שבו אנחנו דנים בשאלת החובות, ובהחלט היא רלוונטית וגם יש מענה לכך בחוק – הסדר ברור.
ראובן ריבלין: דרך אגב, גם אם הם לא התחייבו, ההסדר הזה יכובד - - -
ישראל חסון: - - - הוא נגמר בעוד חודש.
איל ינון: זה ההסדר.
איל ינון: יש הסדר ברור, חבר הכנסת חסון.
מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאנחנו צריכים לשנות את המושג: אין עכשיו פרלמנטריזם אלא יש מושג שטריזם, כי התעייפתי במשך שלוש שנים, ששטרית כל פעם מכה ביושבת-ראש, ציפי לבני, וכל הזמן אומר שהיא נכשלה.
מרינה סולודקין: היה נמאס לי.
מרינה סולודקין: אבל אחרי שראיתי אותו כמספר 7 ברשימה, אני חושבת שזה חשוד מאוד.
מרינה סולודקין: לפי מה שאני קוראת, שומעת, יש טלפונים, יש שמועות.
מרינה סולודקין: הפעילות סביב הקמת מפלגת תנועה מאוד-מאוד חשודה.
מרינה סולודקין: זה פעילות, מה שאני אומרת, ראינו כשהיו בחירות מקדימות במפלגת הליכוד, המבקר נכנס בנושא, ואנחנו כיוונו אותו, בנושא של חיים כץ, ועשה בדיקה.
יריב לוין: חברת הכנסת סולודקין, אני מציע לא להתייחס לאנשים שלא נמצאים כאן, ולא לערבב בין הדברים.
מרינה סולודקין: בלי שמות.
מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, להגן על חבר הכנסת שטרית לא עניין אותך, אבל על כץ – כן.
יריב לוין: חבר הכנסת והבה, מר שטרית היה צריך להיות כאן, כי הוא הגיש בקשה.
יריב לוין: אם אני יכולתי להגיע לכאן הלילה בשעה הזאת, הוא היה צריך להיות כאן.
יריב לוין: אומר לך את האמת – אתה צריך להודות לי שלא אמרתי שאם הוא איננו, אני סוגר את הישיבה והולך.
יריב לוין: יותר טוב שלא תעלה את זה אפילו.
יריב לוין: חבר הכנסת חיים כץ הוא לא נושא הדיון כאן, הוא לא נמצא כאן, הנושא לא נוגע אליו, והוא גם לא חבר הוועדה.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אולי אפשר בהזדמנות זו לבקש ממך שעד שלא יתייצבו פה חברי הכנסת וייתנו- - -
איל ינון: גם בעניין הזה אתם קבעתם את הכללים.
יריב לוין: חבר הכנסת ישראל חסון- - -
ישראל חסון: אתה קובע נורמה שערורייתית.
איל ינון: אתם קבעתם.
ישראל חסון: אז אני רוצה לשנות.
יריב לוין: אני לא אעשה את זה.
יריב לוין: אמרתי שחזקה שאם חבר הכנסת יואל חסון מצהיר בשם אנשים, והוא עומד- - -
רונית תירוש: זה מה שהוא הצהיר היום בערוץ הכנסת.
מגלי והבה: אני הייתי שם.
מגלי והבה: מה הצהיר?
יריב לוין: ואני אומר את זה מבלי לגרוע מהעובדה שראוי היה שכל אחד מהמבקשים יעשה מאמצים גדולים.
יריב לוין: חברת הכנסת סולודקין ברשות דיבור, בבקשה.
מרינה סולודקין: דבר אחד, יש אובססיה, להקים מפלגה בראשות מועמד שרוצה להיות מועמד לראשות הממשלה.
מרינה סולודקין: וגם שמעתי על ניסיונות להקים מפלגות לוויין מגזריות, שיש כסף, יש רק תנאי אחד – להגיד אצל הנשיא שהמועמד לראשות הממשלה זה יושבת-ראש של מפלגת תנועה.
דוד רותם: ביבי נתניהו.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת לכם, שיש הרבה דברים חשודים סביב התהליכים שמאוד לא מתאימים לכנסת.
יריב לוין: חבר הכנסת חרמש, בבקשה.
שי חרמש: יריב, השיעור שמתנהל פה, ותהא התוצאה אשר תהא, הוא שיעור איום נורא לדמוקרטיה בישראל.
שי חרמש: בקדימה לא קרה שום דבר.
שי חרמש: יושבת-ראש המפלגה החליטה על פריימריז.
שי חרמש: אגב, בתקנון מפלגת קדימה, שיש בו בעייתיות לא פשוטה, רק היושב-ראש בזכות אולטימטיבית יכול להחליט על בחירות פנימיות.
שי חרמש: אין סמכות לאף אחד להחליט.
שי חרמש: בחרה הגברת ציפי לבני בתאריך מוסכם על-ידה לקיים פריימריז.
שי חרמש: קרה מה שקרה לפעמים בדמוקרטיה, לא עלינו, לא צלחה הדרך.
שי חרמש: מצופה אז, ואני מסכם 45 שנות פעילות פוליטית במפלגת העבודה, שידעה להילחם ולהפריד ולהוריד ולהעלות אשכול ושרת ובן-גוריון ופרס ורבין וברק ועמיר וכל העולם ואשתו.
שי חרמש: לא קרה שאנשים קמו, הכריזו על בחירות, והלכו ונטשו את העסק והשאירו את החובות בבית.
שי חרמש: קיבלנו שיעור חמור בדמוקרטיה.
שי חרמש: לא קיבלה את הדין, קמה והלכה.
שי חרמש: יצאה במתקפה, השאירה את החובות.
שי חרמש: השיקול היחיד לנושא פרישה הוא שיקול אידיאולוגי.
שי חרמש: איך אני יודע – אני מקריא:
שי חרמש: אם ההתפלגות הזאת היתה באה מתוך מקום – כפי שתואר - ערכי, אידיאולוגי, פתאום החברים המתפלגים לא מרגישים שהם חלק מהמפלגה כי הם לא מרגישים משויכים אליה אידיאולוגית - הייתי יכול להבין את זה; ואם לא היה קשור לזה אדם מבחוץ - הייתי מקבל את זה.
שי חרמש: אבל הם ממשיכים להתעסק בענייניהם ופורשים מהמפלגה על אף שאין שום נימוק אידיאולוגי.
שי חרמש: 27.5.2008, יואל חסון.
שי חרמש: נמשיך.
שי חרמש: דיברו על כך שהתפלגות מחד באה מתפישה אידיאולוגית.
שי חרמש: גם כשאני קורא את ההסכם ואת העקרונות, שאני לא רואה פה שום הסכם ועקרונות בינתיים, אני רואה את העקרונות הבסיסיים של המפלגה המקורית שדבר לא השתנה.
שי חרמש: אין מחלוקת אידיאולוגית.
שי חרמש: העיסוק הוא אותו עיסוק, העניין הוא אותו עניין, יש כאן קר מחלוקת אחת: אישית, פרסונלית.
שי חרמש: יואל חסון, 19.5.08. תודה.
שי חרמש: היתה פה שאלה, אם נתנו טובות הנאה, אם ביקשו טובות הנאה, אם הציעו טובות הנאה.
שי חרמש: אני מאזין לרשת ב'.
שי חרמש: ברשת ב' לשידור עולה חבר הכנסת עתניאל שנלר, שאינו רואה את עצמו היום חבר בקדימה, הוא בכלל פורש מהמשחק הזה, וכשהוא נשאל אם הציעו לו, שיגיד מה אמר.
רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהדרישה של חבר הכנסת ישראל חסון, לקחת כל אחד משבעת חברי הכנסת, ולהחתים אותם על תצהיר שלא הובטח להם כלום, זה לא מופרך.
רונית תירוש: הייתי היום בערוץ הכנסת, וישב שם השר לשעבר שטרית, חבר הכנסת שטרית, ושאלה אותו אורית נשיאל בתכניתה, האם הובטח לך לפחות מקום איזשהו?
רונית תירוש: אתה מקום שביעי?
רונית תירוש: הוא אמר: למה את חושבת שביעי?
רונית תירוש: אולי שני?
רונית תירוש: היא אמרה: תגיד באמת.
רונית תירוש: הוא אמר: הובטח לי במקום ריאלי.
רונית תירוש: אני נכחתי שם, הייתי באולפן.
רונית תירוש: אפשר לראות את זה.
רונית תירוש: זו דוגמה אחת אולי מני שש נוספות של הבטחה שניתנה בגין אותו אתנן – אתה שטרית הבאת לי את המנדט השביעי שייחלתי לו, אין פה שום אידיאולוגיה.
רונית תירוש: חבר כנסת לשעבר ציפי לבני לא קראה לאנשים או חיפשה אותם בפינצטה על-פי אידיאולוגיה מגובשת; היא אמרה: מי לאלוהים אלי, וחשבה שיבואו לפחות 13.
רונית תירוש: כשהיא ספרה, היא ראתה רק ששה, נכנסה ללחץ, ואז הציעה לעוד כמה חברים, שחלקם יושבים פה, שיצטרפו אליה.
רונית תירוש: לא משנה כמה הם דיברו בגנותה, כמה אמרו שהיא לא ראויה - זה לא משנה.
רונית תירוש: היא מחלה על כבודה, לקחה בסוף את חבר הכנסת שטרית, שמודה והודה היום בשידור חי בערוץ הכנסת, שהוא יעשה הכול כדי להיות בכנסת הבאה.
רונית תירוש: 30 שנה אמר שהוא חבר כנסת- - -
שלמה מולה: גם אני עושה הכול בשביל זה.
יואל חסון: גם את עושה הכול כדי להיות חברת כנסת.
שי חרמש: אבל לא הבטיחו לה שום דבר.
רונית תירוש: לא צריך להתבייש בזה שרוצים להיות בכנסת – המקום הוא מקום מכובד, על אף שמכובדותו הולכת ופוחתת כתוצאה ממעשים שכאלו, אבל אני מדברת על הקשר פה בין העברת מנדט לקבלת הבטחה למיקום ריאלי כזה או אחר.
רונית תירוש: וזה דבר ששאלת.
קריאה: מושחתים.
רונית תירוש: זה אזרח שחושב שנעשה פה מעשה שלא ייעשה.
רונית תירוש: אין לי שום עניין לכפות על חבריי להישאר כשהם לא רוצים.
רונית תירוש: שילכו.
רונית תירוש: אבל אני לא מוכנה להיכנס ללחץ ולדעת שפתאום נפלו עליי חובות שלא נתתי ידי להם.
רונית תירוש: לא קיבלתי שקל מהמפלגה הזאת שעשיתי כינוס או שלא עשיתי כינוס – מה שחבריי נהנו מאוד.
רונית תירוש: שקל לא קיבלתי - אפשר לבדוק.
רונית תירוש: ציפי לבני עם חבריה גרמה לחוב אדיר שקדימה מנסה להחזיר אותו.
רונית תירוש: חישבנו ומצאנו והתחייבנו גם לבנקים וגם לנושים אחרים על-פי תחשיב – זה מכפלות של 28 חברים.
רונית תירוש: רוצים לעזוב – שייקחו את חלקם בחוב.
רונית תירוש: זה שחבר הכנסת יואל חסון לא מסוגל לענות על שאלה פשוטה שלך, והוא מקריא מהדף, הוא נצמד למה שהחוק מגן עליו, ואני חושבת- - -
יואל חסון: זה לא בידי.
רונית תירוש: תגלה גדלות רוח.
רונית תירוש: החוק הוא חוק.
רונית תירוש: ואתה, מצופה ממך מוסרית ערכית, ועל זה אנחנו מדברים.
מגלי והבה: תסבירי לי- - - להיות סגן שר החוץ.
רונית תירוש: מגלי, אני שמחה שחזרת לארץ מהסיורים שלך – אולי תדאג למגזר שאתה לשמו נבחרת פה, לדרוזים, אז תעזוב בצד.
רונית תירוש: חבר הנסת לוין, תיקח את ההחלטה, על-פי חוק, תשחרר אותם, אבל מותר לך בגבולות התיחום הללו מותר לך לומר שכנסת ישראל מצפה שאתם חברי הכנסת תגלו אחריות כמו כל אזרח מהשורה.
רונית תירוש: זה לא עניין של להכריז שאני פושט רגל; לסגור חברה, לאז לפתוח יום אחרי זה חברה חדשה, דף נקי, כשאתם משאירים את הנושים ומידפקים על דלתותינו.
רונית תירוש: לא יכול להיות דבר כזה.
רונית תירוש: איך הציבור יבין את זה?
רונית תירוש: אני מבקשת שתקשור הא בהא תליא: לצד החוק שאני בעד לממש אותו ולשחרר אותם, ויפה שעת אחת קודם, אבל לומר להם: אנחנו מצפים מכם לשלם את חלקכם המלא בחוב שהצטבר – אם אני עושה את זה על מכפלות של שבעה, ואני מוותרת לציפי לבני פה על השמונה, 9 מיליון שקלים.
רונית תירוש: תחלקו 9 מיליון בכל אחד מכם, זה מביא אתכם לתקציב הבחירות.
רונית תירוש: יצא ככה מאלוהים – 1.3 מיליון שקלים.
רונית תירוש: זב מה שתקבלו ממימון בחירות, זה מה שאתם צריכים להחזיר לנושאים של קדימה.
רונית תירוש: זה מה שאני מצפה מכם, זו הקביעה שאני מצפה, זה הסיכום שאני מצפה, והכול בהתאם לחוק ובהתאם למוסר המתבקש מאתנו.
שלמה מולה: אני רוצה להבהיר לרונית, מעבר למה שיואל אמר, לגבי מימון בחירות, את לא יכולה לקחת מימון בחירות, לשלם חובות.
שלמה מולה: אין קשר.
רונית תירוש: אז מי ישלם?
רונית תירוש: או שנלמד מפורז לא לשלם.
שלמה מולה: מקדמה עתידית בלבד.
שלמה מולה: אם המפלגה עוברת את אחוז החסימה, מקבלים את מלוא הכסף- - -
שי חרמש: אין לך אחריות ל-30 מיליון?
שלמה מולה: לא אמרתי שלא.
רונית תירוש: תגיד שכן.
רונית תירוש: למה שאני אשלם?
שלמה מולה: מה שיואל חסון הקריא- - -
רונית תירוש: זה מביא אותי ל-400 אלף שקל.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, ראשית, בעיניי, זה אחד הדיונים הכי עלובים שכנסת ישראל עוסקת בו, ואני מאחל לנו שלא תעסוק בדיונים מהסוג הזה לנצח נצחים, אבל לצערי, את מה שאנחנו משאירים, אני מבטיח רק, שזו רק תחילת הדרך.
ישראל חסון: דבר שני, אני לא מקבל את עמדתך, איל, ואסביר לך למה – משום שלטעמי, לבית הזה יש עוד כמה חובות, ואני חושב שאחד מהם זה לומר מהי הנורמה או לתת אמירה ביחס לנורמה.
ישראל חסון: ואני לא רוצה להתייחס – אני רוצה להתייחס עכשיו לכמה חריגות בנורמה שאנחנו מזהים.
ישראל חסון: ראשית, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, הסיפור של הגמלאים, כספי הציבור, היו עפים לכל רוח והיו מגיעים לידיים שלא היו מיועדות לשרת את הציבור, ותכליתם לא היה לולא היה מתקיים הדיון, והיו דורשים את התצהירים מהאנשים.
ישראל חסון: אני אומר לך – זה מה שהיה.
ישראל חסון: אני יכול להקריא לך מהפרוטוקול.
ישראל חסון: עורך הדין שייצג דרש תצהירים, ואז נפתחה תיבת פנדורה.
ישראל חסון: אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה, ונתתי לך דוגמה אחת, למה אמירות לא מספיקות.
ישראל חסון: שי חרמש נתן לך דוגמה שנייה, למה אמירות לא מספיקות.
ישראל חסון: אני יכול עכשיו לחזור ולתת לך דוגמאות, למה אמירות, לצערי, לא מספיקות.
ישראל חסון: אני מבקש שתדרוש שהשביעייה יהיו פה, ויאמרו שאכן אין שום הסכם עם מפלגת חץ, שאני לא מאמין בפילנתרופיה שלה.
ישראל חסון: זה עם 2 מיליון שקל בקופה.
אברהם פורז: לצערי, יש פחות.
ישראל חסון: לצערך, זה מיליון ו-864.
אברהם פורז: זה מה שחזר לכנסת.
ישראל חסון: לא, זה מה שהחזרת לכנסת, נשאר לך.
ישראל חסון: היה לך 3.900.
ישראל חסון: אני יודע היטב מה היה לך.
אברהם פורז: הרי אתם תצליחו בגדול בבחירות.
שי חרמש: נעשה את זה בלעדיך, פורז.
אברהם פורז: אתם משדרים פה למעשה תבוסתנות.
שי חרמש: מבקשים אחריות.
ישראל חסון: נבל ברשות התורה – אתה מכיר את המושג, וטובל ובידו שרץ – אתה מכיר את המושג, ואני אומר לך - גם מציאות כזו קיימת.
ישראל חסון: ואני מתריע בפני הוועדה הזו, יש פה.
ישראל חסון: אני אומר: יש פה, ואני מבקש שהוועדה לא תעביר את זה – אתה רואה את זחיחות הדעת.
ישראל חסון: 2 מיליון שקל, 30 מיליון שקל, התנהלות – איל, אם אתה תשלול מאתנו את הזכות לקיים את הדיון הזה לעומק, תקשיב, ואתה תצמצם את זה לשאלה טכנית, אתה חוטא ומחטיא.
ישראל חסון: הדבר השני, ואני מבקש את הבקשה הזו.
אברהם פורז: חבר הכנסת חסון, לא מדברים ככה אל עובד ציבור בכנסת.
אברהם פורז: תעליב אותי, לא אותו.
רונית תירוש: אנחנו לא רוצים לשמוע את דעתך.
אכרם חסון: - - -
ישראל חסון: תרשה לי להשאיר את מערכת היחסים שלי עם איל ביני לבינו.
ישראל חסון: ודבר שני, אל תהיה הסמן הנורמטיבי שלי.
שי חרמש: יריב, זה לא יכול להיות.
שי חרמש: בא לפה אורח ומנהל את הדיון.
יריב לוין: רבותיי, אם יש דבר אחד שמשותף לכולנו - שכולנו נהיה פעם לשעבר.
יריב לוין: אז אני מציע שנכבד מאוד את השר פורז, שדעותיו רחוקות מאוד משלי, אבל זכויותיו עומדות לו על הרבה שנות עשייה.
יריב לוין: לכן אני אאפשר לו לדבר ולהתייחס.
יריב לוין: אני אאפשר לכולם לדבר.
יריב לוין: אין כאן מישהו שסתמתי לו את הפה.
יריב לוין: בי"ת, מכובדי השר לשעבר פורז, בבקשה ממך.
רונית תירוש: הוא ציפה שלא יבקשו ממנו את חובותיו.
רונית תירוש: זה הנורמה שאתה רוצה שנאמץ?
יריב לוין: הדיון הוא טעון.
ישראל חסון: אתה מחלק את זה למי שאתה רוצה?
ישראל חסון: מי שמך?
רונית תירוש: זה כסף של המדינה, לא שלו.
ישראל חסון: קיבלת, לא התמודדת.
ישראל חסון: אתה בא להטיף לי מוסר?
אברהם פורז: בית המשפט העליון.
רונית תירוש: ציפית לא להחזיר שקל, אמרת, כי זו היתה הנורמה, אז ממך אלמד מוסר?
ישראל חסון: אתה בא לקבוע לי את הנורמה?
ישראל חסון: מי שמך בכלל?
ישראל חסון: במקום לומר: רבותיי, אני לא מתמודד, אני לא משתתף במשחק הפוליטי, קחו אותו, הוא של המדינה, אתה מחלק אותו למי שחפץ בלבך כי החוק מרשה?
ישראל חסון: זה נבל ברשות התורה, זה טובל ושרץ בידו.
ישראל חסון: וכדאי שתדע את זה, ואל תטיף לי מוסר מרגע זה ועד סוף הדורות, כל עוד שנינו קיימים.
ישראל חסון: לא רוצה לשמוע ממך הטפות מוסר.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, כל המעשה הזה וכל הדיון פה לא פוגע בהליך הדמוקרטי.
ישראל חסון: יש אפשרות לתנועת חץ להתקיים; הדיון פה הוא רק על דבר אחד: להמשיך למעול בכספי הציבור על-ידי מיסיז קלין, ואנחנו הולכים לאשר לה תספורת כמו שאנחנו הולכים לאשר לתשובה תספורת.
ישראל חסון: אתם רוצים לאשר?
ישראל חסון: מר טיבי, אתה רוצה לאשר?
ישראל חסון: חבריי האחרים רוצים לאשר – תאשרו.
ישראל חסון: זה מה שאתם מאשרים.
ישראל חסון: אתם לא פוגעים בהליך הדמוקרטי.
ישראל חסון: הם יכולים להתמודד.
ישראל חסון: הדיון פה הוא רק על כסף, ויותר מזה - מאחר שבאידאולוגיה עסקינן, אומר לך - יושב פה חברי עתניאל שנלר.
ישראל חסון: הוא מאוד מזוהה אידיאולוגית עם ציפי לבני.
ישראל חסון: הוא יספר לך.
ישראל חסון: יושבים פה עוד חברים שקיבלו הצעות.
ישראל חסון: הם יספרו לך.
יואל חסון: חברים שפנו אלינו - אני לא אדבר על זה.
רונית תירוש: היא חיפשה שבועיים את השביעי, דבר.
רונית תירוש: ממש עשיתם מיון.
שי חרמש: הד האנטינג חודש וחצי עשו פה.
ישראל חסון: ינון, אתה יודע כמה אני מכבד אותך.
ישראל חסון: לא יכול להיות שבפני ועדת הכנסת יישב תרגיל רמייה או תתייחס אליו.
ישראל חסון: לא יכול להיות.
ישראל חסון: זה מונח לפנינו.
מרינה סולודקין: עם מפלגות לוויין.
ישראל חסון: מה עוד צריך?
שי חרמש: עומד פה פילנתרופ, לקח 2 מיליון שקל כספי ציבור, ובונה מפלגה.
שי חרמש: אף אחד לא שואל, אולי תסביר לנו, מר פורז, מה הפילנתרופיה הזו?
שי חרמש: אני סקרן, תשכנע אותי על הפילנתרופיה הזאת, אני בעדך.
שי חרמש: פילנתרופ של כסף ציבורי.
איל ינון: כל הנושאים של ההסדרים הכספיים הם נושאים שיש פער – מעיון בפרוטוקולים ומהשתתפות במספר ישיבות שעסקו בתחום האלה – יש פער מאוד-מאוד גדול בין הדיונים האלה כשהם מתקיימים כאשר מונחת לפני ועדה או פורום כלשהו של הכנסת עניין ספציפי, בקשה ספציפית או מקרה ספציפי, לבין כשמתנהל הדיון כשאין על הפרק עניין ספציפי אלא דנים בסוגייה העקרונית.
איל ינון: הרי כל הטיעונים שעולים פה, עלו במהלך השנים, כשהכנסת, כשחברי הכנסת, ועדות הכנסת הרלוונטיות עסקו בסוגיות של החזרי חובות של מפלגות, של מימון מפלגות.
ישראל חסון: לא יום לפני הבחירות.
ישראל חסון: אתה מבין מה אתה עושה?
ישראל חסון: אתה יודע שחברי הכנסת האלה רשומים בוועדה המסדרת של קדימה?
שי חרמש: אפילו כל אחד מהם שילם 200 שקל להירשם ברשימה.
איל ינון: אבל כל המצבים האלה, ישראל, בעוד אתה בא אליי בטענות כמי שבעיניך מייצג כאילו את השיטה, הרי המצב הוא הפוך: אנחנו היועצים המשפטיים וגורמים נוספים בכנסת ומחוצה לה באים אליכם חברי הכנסת ולוועדות הכנסת וממליצים בפניכם על כל מיני הסדרים שונים ומשונים בעניין הסדרי מימון מפלגות, ואתם חברי הכנסת דוחים את ההסדרים האלה, ומקבלים הסדרים מקלים יותר, והקראתי לכם את ההסדר שלא התקבל לפני 50, 30 או 20 שנה אלא אך לפני שנים בודדות, שתוקפו התחיל בכנסת ה-17, ושקבע הסדר אחר למרות שעל שולחנה של ועדת החוקה באותה עת היו מונחים כל הטיעונים שמונחים פה.
איל ינון: אגב, אוצר המדינה בהחלט יכול להיות מודאג גם מדברים נוספים.
איל ינון: הרי אין היום שום יכולת לאוצר המדינה או לכנסת לומר למפלגה אם סיכוייה הם כאלה ואחרים: תוציא X מקדמות או Y מקדמות, כי המחוקק החליט לתת את המקדמות רק לפי הכוח בכנסת הנוכחית ולא לפי סקרים או לפי אילושהן הערכות, ואולי טוב שעשה ככה, רק אני אומר – יש משהו אפילו לא הוגן בכך שכשמתקיים דיון עקרוני בסוגיות האלה רוב מוחלט של חברי הכנסת בעד הסדרים מסוג אחד, וכשמתקיים דיון מהסוג הזה, רוב מוחלט בעד דיון מהסוג האחר, ועוד באים בטענות לפקידים שמנסים כל השנים להחמיר את ההסדרים, להגביר את האכיפה.
איל ינון: יספר לך השר לשעבר פורז, שאחת ההנאות שהיו לי בדיון הזה, זה שהוא יצא להגנתי, כי אנחנו נאבקים בשנים האחרונות- - -
ישראל חסון: לא רוצה שיספר לי כלום.
אברהם פורז: הוא תבע אותי.
איל ינון: לא מאבק אישי- - -
ישראל חסון: ואני חושב שזה שוויתרו לך והשאירו לך כספי ציבור- - -
אברהם פורז: בית המשפט העליון קבע.
איל ינון: לא ויתרנו לו, ותבענו אותו.
רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, השאלה היא אם אנחנו קושרים את החוק עם המוסר.
רונית תירוש: זו השאלה היום.
אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, הייתי קודם כל פונה אל היועץ המשפטי המלומד, ומבקש ממנו שידאג שישנו את החוק למען כבודם- - - ישראל.
יריב לוין: אסור לו.
יריב לוין: זה אנחנו המחוקקים.
אכרם חסון: אתה יריב צריך לדאוג, כדי לשמור על כבודם של אזרחי ישראל, כי הפרשנות ופרשנות החוק מתנגשת, היא לא כל כך ברורה, ואנשים מנצלים לרעה את הוראות החוק כדי לשדוד את הקופה הציבורית.
אכרם חסון: אם הבושה כבר עברה מחברי הכנסת, לפחות שנשאיר קצת כבוד לעם ישראל.
אכרם חסון: הרי עם ישראל שלח אותנו לכאן כדי שנייצג אותו בכבוד, כדי שנקריב למען העם, כדי שלא נדאג רק לכיסא, וצר לי שהדברים משתנים.
אכרם חסון: טוב שדיברת על הנושא הציבורי.
אכרם חסון: היתה יושבת-ראש שהשאירה, לפי הדוח שהגישו לכל חברי הכנסת, 30 מיליון שקל חובות.
אכרם חסון: יצאה.
אכרם חסון: אחרי שבעה חודשים באה לשר פורז, נותן מפלגה עם 2 מיליון שקל.
אברהם פורז: פחות.
אכרם חסון: טוב.
אכרם חסון: השר פורז נתן לה שקל, השר פורז כל הזמן התיימר ביושר, בהגינות ובאחריות.