GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: שיפמן, אנחנו נדון בזה, נראה לאן מגיעים.
יריב לוין: יש לכם את האופציה, אם יהיו לחבר הכנסת גפני הערות, להביא אותן, בין אתה ובין הוא, בישיבה הבאה ונעשה התאמות, אם יהיה בזה צורך.
ארבל אסטרחן: "(א) החליטה ועדה בנושא מסוים, רשאים חברי כנסת, שר או סגן שר בענייני המשרד שבו הוא מכהן לבקש מיושב ראש הוועדה שהוועדה תדון מחדש בהחלטה שהתקבלה, כל עוד ההחלטה לא הונחה על שולחן הכנסת" – זה מה שכתוב היום, ופה יש תוספת שהיא ברורה – "נמסרה לכנסת או נחתמה, לפי העניין.
ארבל אסטרחן: " זאת אומרת, זו כל החלטה של ועדה.
קריאה: זה כולל גם את ממלא המקום?
קריאה: עכשיו רק החברים הקבועים יכולים לבקש דיון מחדש.
ארבל אסטרחן: אני לא יודעת למה את אומרת את זה, אבל זה לא המצב היום וזה לא המצב המוצע.
דב חנין: זה לא המצב היום, זה לא רק החברים הקבועים.
ארבל אסטרחן: פה זה לא רק חבר ועדה, זה כל חבר כנסת.
ארבל אסטרחן: אבל גם היום ממלא מקום יכול.
ארבל אסטרחן: פה הציע יושב ראש ועדת החוקה שההודעה תהיה בעל-פה בזמן הישיבה או אחר כך בכתב.
ארבל אסטרחן: ולהבהיר שפקיד לא יכול בשם שר – אני חושבת שזה ברור, כי זה לא כתוב.
ארבל אסטרחן: בהסתייגויות, למשל, כתבנו במפורש שפקיד יכול.
יריב לוין: אז אנחנו אומרים את זה לפרוטוקול וזו תהיה הפרשנות שלכם, בהנחה שתתעורר טענה או שאלה כזו.
ארבל אסטרחן: נוסיף שזה יהיה בישיבה.
סהר פינטו: בעניין סגן שר ושר זה קיים גם היום?
יריב לוין: לא, זה לא קיים, אבל עשינו את זה באופן אחיד לאורך כל הקו.
יריב לוין: מבחינת הייצוג של הממשלה, לאורך כל התהליך של התקנון, בכל התחנות, עשינו את זה באופן אחיד כדי שלא יהיה מצב מסוים שבו סגן השר כן יכול או לא יכול.
סהר פינטו: זה נכון ששר יבקש רביזיה בוועדה?
יריב לוין: כן, אפשרי.
דב חנין: זה קורה גם היום.
דב חנין: האבחנה היחידה לעומת התקנון של היום נוגעת לגבי שרים שאינם חברי כנסת.
דב חנין: אבל כל סגני השרים הם ממילא חברי כנסת, ושרים שהם חברי כנסת גם היום ממילא יכולים להגיש רביזיה, והם מגישים רביזיה.
יריב לוין: אתה קובע כלל – למשל, שגם שר המשפטים יכול, כי הוא לא חבר כנסת.
יריב לוין: הכלל אומר שחבר כנסת, שר או סגן שר בענייני המשרד.
יריב לוין: את זה עשינו לאורך כל הקו כמהלך אחיד, והוא גם נכון.
יריב לוין: הוא הגיוני.
ארבל אסטרחן: אז פה נוסיף שאם הבקשה נמסרה אחרי הישיבה זה יהיה בכתב.
ארבל אסטרחן: הציע פה דודו רותם לקצוב זמן, כמה זמן אחרי הישיבה - - -
יריב לוין: לא, בגלל שהיושב ראש שולט בתהליך של החתימה ושל הרים האלה.
יריב לוין: הוא יכול פשוט להניח, אם הוא רוצה לגמור או לשים קו.
יריב לוין: להיפך, זה ייצור מצב שמצד אחד החוק לא הונח ומצד שני עבר הזמן כדי לעשות את - - -
רונית חייקין: שימהר להניח אז לא יגישו נגדו - - -
יריב לוין: כשצריך עושים את זה.
אברהם מיכאלי: מה פירוש נחתמה?
יריב לוין: נחתמה זה כשאתה חותם על המכתב.
יריב לוין: יש רים שאתה צריך לחתום עליהם, לא להניח.
יריב לוין: יש מכתב, למשל, שמודיע שוועדת הכנסת החליטה לקבוע ועדה X או Y. רים מהסוג הזה.
סהר פינטו: מה שקובע זה ההנחה.
יריב לוין: החלטת שכר חברי הכנסת שקיבלנו, היא נכנסת לתוקף ברגע שאני חותם על המכתב.
יריב לוין: אז כבר אי-אפשר להגיש רביזיה.
ארבל אסטרחן: לא, היא בתוקף עם הפרסום, אבל אי-אפשר להגיש רביזיה - -
יריב לוין: - - ברגע שחתמתי.
יריב לוין: אז ברגע שהביאו לי חתמתי - - -
אברהם מיכאלי: נוסח שהיועצות המשפטיות כותבות או מנהלות הוועדה כותבות.
ארבל אסטרחן: הצעת חוק, למשל, זה עד שמונחת על שולחן הכנסת.
יריב לוין: איפה שזו הנחה מה שקובע זו ההנחה.
יריב לוין: ברים שלא צריך להניח אותם - - -
ארבל אסטרחן: אם זו הודעה למליאה, כמו קביעת ועדה, זה השעה שבה יושב ראש ועדת הכנסת מוסר את זה למליאה.
ארבל אסטרחן: אם זה משהו שהוא רק חותם עליו, כמו החלטת שכר - מאז שהוא חותם.
סהר פינטו: יש רים שדורשים גם חתימה וגם הנחה?
ארבל אסטרחן: אם זה משהו שצריך להיות מונח אז ברור שזה עד שזה מונח.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה ברור מכאן.
יריב לוין: אפשר לפרט.
יריב לוין: אפשר להגיד: בהחלטה שטעונה מסירת הודעה לכנסת – כל עוד לא נמסרה הודעה; בהחלטה הטעונה חתימה בלבד – כל עוד לא נחתמה.
יריב לוין: אפשר לעשות את זה כך, מה הבעיה?
סהר פינטו: ארבל, אפשר אולי ללכת בכיוון הזה יותר פשוט.
סהר פינטו: שזה יהי:ה כל עוד לא הונחה על שולחן הכנסת; בהחלטה שאינה טעונה הנחה - - - שזה יהיה כאשר נמסרה או נחתמה, לפי העניין.
סהר פינטו: אז יש אבחנה ברורה בין מה שמונח ובין מה - - -
יריב לוין: לא נודיע לכל חברי הכנסת על כל מכתב שנחתם פה.
ארבל אסטרחן: אפשר לעשות מה שסהר הציע: כל עוד לא הונחה; ואם אינה מונחת על שולחן הכנסת – כל עוד לא נמסרה לכנסת או נחתמה, לפי העניין.
ארבל אסטרחן: זה עושה אבחנה.
ארבל אסטרחן: אז הוספנו את זה והוספנו שאפשר אחרי הישיבה בכתב.
ארבל אסטרחן: אמרנו בעל-פה שפקיד לא יכול לבקש.
יריב לוין: זאת הפרשנות הברורה, אבל אנחנו מבהירים אותה לפרוטוקול אם אי-פעם הנושא הזה יעלה.
ארבל אסטרחן: "(ב) התבקש דיון מחדש בהחלטה כאמור בסעיף קטן (א), לא תונח ההחלטה על שולחן הכנסת, לא תימסר לכנסת או לא תיחתם, לפי העניין, והיא תהיה בתוקף כל עוד הבקשה לדיון מחדש תלויה ועומדת.
ארבל אסטרחן: "(ג) יושב ראש הוועדה יעמיד להצבעה את השאלה האם לדון מחדש בהחלטה שהתקבלה, במועד שיקבע, ובלבד" – ופה אנחנו מעגנים את הנוהג החדש שקבע היועץ המשפטי – "שחלפו לפחות 30 דקות מעת שנמסרה לחברי הוועדה הודעה על קביעת הבקשה לדיון מחדש בסדר היום של הוועדה".
יריב לוין: זה ברור וזה טוב שזה ככה.
יריב לוין: זה סדר טוב שעשינו בקדנציה הזאת, וטוב שכך.
ארבל אסטרחן: פה העיר יושב ראש ועדת החוקה: חובה שמישהו יבוא לנמק, או מי שביקש את הרביזיה או חבר כנסת אחר.
יריב לוין: הוא מסמיך מישהו מטעמו שינמק, זה לא חייב להיות הוא.
ארבל אסטרחן: האם צריך להגיד מה קורה אם הוא לא בא?
יריב לוין: יראו את הבקשה כאילו נדחתה, כי אם הוא משך אותה זה מאפשר לו להגיש אותה מחדש שתי דקות אחר כך.
יריב לוין: זו בטח לא הכוונה.
ארבל אסטרחן: אז נגיד שמי שהגיש את הבקשה או חבר כנסת אחר שיבקש - - -
רונית חייקין: מסיעתו.
יריב לוין: לא מסיעתו, שיסמיך מי שהוא רוצה.
יריב לוין: את רוצה רק מסיעתו, שאת עם שלושה חברי כנסת תהיי מוגבלת?
יריב לוין: זה סתם מגביל אותך.
יריב לוין: את עובדת הפוך לאינטרס שלך.
רונית חייקין: אני חושבת בקול.
ארבל אסטרחן: בחקיקה, למשל, אמרנו שיוזם הצעת חוק רשאי להסמיך חבר כנסת אחר.
ארבל אסטרחן: אז גם פה אפשר להסמיך חבר כנסת, שר או סגן שר אחר להציג את זה.
ארבל אסטרחן: מי שביקש או מי שהוא הסמיך לא הגיעו – יראו את הבקשה כאילו נדחתה.
נאזם בדר: אבל לא סגן שר אחר?
נאזם בדר: קבעת רק סגן שר לענייני משרדו.
ארבל אסטרחן: סגן השר הגיש בענייני משרדו, אבל הוא מסמיך מישהו אחר לנמק.
יריב לוין: הוא יכול תמיד יכול להסמיך את יושב ראש הוועדה.
סהר פינטו: מכריחים לבוא לנמק – אני מציע לעגן קודם את הזכות שיש למי שהגיש את הרביזיה לנמק אותה.
ארבל אסטרחן: הוא או מי שהוא הסמיך.
סהר פינטו: אבל זה לא כתוב.
ארבל אסטרחן: זה מה שאמרתי עכשיו, שמי שהגיש את הרביזיה יבוא לנמק, והוא רשאי להסמיך חבר כנסת, שר או סגן שר אחר.
ארבל אסטרחן: "(ד) החליטה הוועדה לקבל בקשה לדון מחדש, תקיים דיון כאמור והחלטתה הקודמת בטלה; דחתה הוועדה בקשה לדון מחדש, תהא החלטתה הקודמת בתוקף.
דב חנין: אני רק רוצה שיהיה ברור הנוסח, כי לא הקראת לנו נוסח - אני מתנצל, אני חוזר לסעיף קטן (ג) - ברור מהנוסח שמי שביקש את הדיון מחדש רשאי לנמק אותו.
יריב לוין: התשובה היא כן, צריך להיות כתוב במפורש.
ארבל אסטרחן: אגיד את זה בשביל שיהיה ברור: מי שביקש רשאי לנמק, ואמרנו שהוא רשאי להסמיך שר, סגן שר או חבר כנסת אחר - - -
יריב לוין: הוא לא רשאי לנמק, הוא זכאי לנמק.
יריב לוין: בעצם זה בסדר, זה אותו ר.
ארבל אסטרחן: בעצם אנחנו צריכים להגיד שהוא ינמק, לא "רשאי", כי אמרנו שאם הוא לא יגיע רואים את זה כאילו נדחה.
רונית חייקין: אבל אם הוא בא והוא לא רוצה לנמק אז הוא לא מנמק, יש הצבעה.
דב חנין: רשאי לנמק, אבל אם הוא לא מתייצב או מישהו אחר מטעמו לא מתייצב - - -
רונית חייקין: אבל הוא יכול לבוא ורק לבקש.
רונית חייקין: יש לי שאלה, נניח שהקואליציה מבקשת רביזיה כדי לדפוק אותךי, שאני לא אגיש, ואז היא לא באה וזה נדחה.
רונית חייקין: זה מונע ממני להגיש רביזיה עניינית.
יריב לוין: את צודקת, הערה נכונה מאוד.
ארבל אסטרחן: את יכולה גם להגיד רביזיה.
יריב לוין: זו הערה נכונה מאוד.
ארבל אסטרחן: זה לא מונע.
ארבל אסטרחן: כתוב לנו בסעיף (ה) שהוועדה תצביע פעם אחת.
ארבל אסטרחן: שני חברי כנסת יכולים לבקש רביזיה על החלטה.
עליזה בראשי: זה אף פעם לא היה.
ארבל אסטרחן: לא היה בזה צורך.
עליזה בראשי: תמיד הייתה רביזיה אחת.
רונית חייקין: אבל תמיד היה ברור שמגישים רק רביזיה אחת.
רונית חייקין: עכשיו את כותבת את זה, אז צריך לפרט את זה.
ארבל אסטרחן: כמה יכולים להגיש, הצבעה תהיה רק אחת.
עליזה בראשי: אז יגישו עשר רביזיות, זה לא יסתיים.
יריב לוין: הסיכום והמצב צריך להיות כזה: קודם כול, אפשר להגיש רק רביזיה אחת ולא עשר רביזיות, כי אחרת עשרה אנשים צריכים וזה לא ילך.
יריב לוין: לא פותחים את הדיון מההתחלה.
יריב לוין: מאחר שכך המצב, ובהתאם להערה הנכונה של רונית, אז אי-אפשר לקבוע שהרביזיה נדחתה מאליה אם אדם לא הגיע לנמק משום שאז זה יחסום את האפשרות של אחרים להגיש רביזיה.
יריב לוין: הייתי אפילו קובע כלל הפוך – אם נמשכה הרביזיה או אדם לא הגיש, תהיה אפשרות לחבר כנסת אחר לבקש לקיים את ההצבעה על הרביזיה בכל מקרה.
אורית נוקד: אז צריך ליידע על זה.
יריב לוין: ודאי, זה ברור.
אורית נוקד: זו כאילו רביזיה נוספת.
יריב לוין: הכלל הוא כלל מאוד פשוט - ברגע שהוגשה רביזיה צריך לזמן ישיבה בהודעה לחברי הוועדה על הצבעה על הרביזיה.
יריב לוין: בהנחה שנמשכה הבקשה לרביזיה או חבר הכנסת לא הגיע, הישיבה תתקיים ויודיע יושב ראש הישיבה שהבקשה נמשכה.
יריב לוין: אם מישהו מעוניין בכל זאת לקיים עליה הצבעה – תתקיים עליה הצבעה.
יריב לוין: אם לא יהיה אדם שמעוניין בזה – העניין נגמר.
ארבל אסטרחן: גומרים ישיבה, מישהו מבקש רביזיה ואתה רוצה לקבוע את זה לעוד שבועיים.
ארבל אסטרחן: עוד לא קבעת מועד.
ארבל אסטרחן: אחרי שעה הוא בא ואומר שבעצם הוא מתחרט.
יריב לוין: אגיד לך ממה אני פוחד.
יריב לוין: הוא יתחרט והשני יבוא במקומו, ניכנס למסלול שאין לו סוף.
יריב לוין: מוכרחים לשים שלב גמר לפרשה הזאת.
רונית חייקין: אבל תבין שזה כלי בידי הקואליציה לא להגיש - - -
יריב לוין: חייב להיות מצב שאי-אפשר למנוע קיום הצבעה על רביזיה מצד אחד ומצד שני, לשים קו גבול לזמן בצורה כזאת שזה לא יימשך ללא גבול.
ארבל אסטרחן: אם נאפשר להגיש רביזיה ליותר מחבר כנסת אחד אבל רק הראשון יוכל לנמק, אז אם אחד יחזור בו השניה עדיין נשארת.
רונית חייקין: אבל אולי השני לא הגיע כי הוא יודע שהראשון - - -
משה שיפמן: אל"ף, זה קיים היום.
יריב לוין: כן, אבל ההצבעה עליהן היא אחת.
ירדנה מלר-הורוביץ: זו תמיד הצבעה אחת.
אתי בן-יוסף: אבל אם הראשון מושך את הרביזיה, השני יוכל להגיש.
ארבל אסטרחן: נכון, אני לא רואה עם זה בעיה.
ארבל אסטרחן: ההצבעה תהיה אחת, ואז אם הראשון לא בא אנחנו יכולים להשאיר את ההוראה שאם הוא לא בא יראו כאילו נדחתה, אבל אם השני הגיש אז הרביזיה שלו קיימת.
עליזה בראשי: אז כל אלה שהגישו רביזיה ינמקו?
יריב לוין: לא, רק הראשון ינמק.
אתי בן-יוסף: אפילו אם הם 20, אחד ינמק.
ארבל אסטרחן: רק הראשון ינמק.
ארבל אסטרחן: אנסח את זה לישיבה הבאה.
יריב לוין: אז פה צריך ניסוח שיבהיר את העקרונות הבאים: 1.
יריב לוין: אפשר להגיש כמה רביזיות.
יריב לוין: רק הראשון שביקש זכאי לנמק.
יריב לוין: יש רק הצבעה אחת.
יריב לוין: פה לא כל כך ברור לי מה התשובה – אם הייתה רביזיה ונמשכה - השני מנמק; ואם הייתה רק אחת - אז אין.
ארבל אסטרחן: כן, מה שיש היום.
ארבל אסטרחן: השינוי הוא בגלל שאמרנו שמי שלא התייצב רואים את הרביזיה שלו כנדחתה, אבל אם יש שני - - -
יריב לוין: הרי תמיד היושב ראש יכול בעצמו להגיש רביזיה ואז הוא שם סוף למרוץ הזה.
וילמה מאור: אז נשארת הבעיה שהיא העלתה.
וילמה מאור: אמרנו שאם חבר הכנסת הראשון לא הגיע השני ינמק.
וילמה מאור: כולם מהליכוד וכולם - - -
יריב לוין: אז אם היא רוצה רביזיה – שתגיש.
ארבל אסטרחן: אם היא לא הגישה והם לא באו אז הרביזיה נדחתה.
רונית חייקין: תנסחי ונחשוב עד השבוע הבא עוד פעם.
ארבל אסטרחן: אנחנו אומרים בסעיף (ה) שוועדה תצביע – זה תואם את מה שאמרנו עכשיו – על בקשה לדון במחדש בהחלטה שהתקבלה בנושא מסוים פעם אחת בלבד, אף אם התבקשה על-ידי כמה מבקשים.
ארבל אסטרחן: אני תוהה מה זה נושא.
ארבל אסטרחן: נושא זה הנושא שעל סדר-היום.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, חוק מסוים או משהו כזה.
ארבל אסטרחן: אי-אפשר על כל סעיף בחוק לבקש רביזיה.
יריב לוין: לא, לא, זה ברור.
ארבל אסטרחן: אבל אם היו הצבעות במועדים שונים על פרקים שונים בחוק – לפעמים בחוקים גדולים עושים את זה - אז כן אפשר לעשות.
סהר פינטו: בחוק התכנון והבנייה, למשל, כל פרק - - -
ארבל אסטרחן: אבל אמרנו שאם בישיבה אחת מצביעים על עשרה סעיפי חוק לא יבקשו על כל אחד רביזיה, כי הנושא שעל סדר-היום זה היום החוק של אותו יום.
ארבל אסטרחן: לא כל כך ידעתי איך להבהיר את הר.
אורית נוקד: ארבל, אם מישהו משך את הרביזיה היושב צריך לכנס את הישיבה?
ארבל אסטרחן: לא, זה ירד.
ארבל אסטרחן: אם מישהו משך אז אין רביזיה.
ארבל אסטרחן: אבל כמה יכולים לבקש, אז אם מישהו אחר גם ביקש - - -
יריב לוין: אגיד לך מה אני מציע כדי לחתוך את זה – אני לא יודע איך בדיוק אפשר לנסח את זה.
יריב לוין: הכלל יהיה שעל כל נושא אפשר לעשות פעם אחת, אבל אם התקיימו בעניינו של אותו נושא הצבעות במספר ישיבות, אז אפשר יהיה ביחס לכל מועד לקיים רביזיה אחת נפרדת.
נאזם בדר: כלומר הדגש הוא על ישיבה.
יריב לוין: כן, אני חושב שזה הגיוני.
ארבל אסטרחן: בסדר, אראה איך אנסח.
יריב לוין: כן, שילוב של שני הרים, ואז אם חילקו חוק לפרקים והצביעו על כל פרק בנפרד אז אפשר לקיים על סדרת פרקים שהייתה בישיבה מסוימת רביזיה.
ארבל אסטרחן: יש הערה של חבר הכנסת גפני, אתה רוצה להעלות את זה היום או בישיבה הבאה?
משה שיפמן: אני לא יודע למה את מתכוונת, יש לו הרבה הערות.
יריב לוין: אין לנו כבר זמן.
יריב לוין: נדחה לישיבה הבאה, ואם חבר הכנסת גפני יוכל להיות כאן אז זה כמובן יהיה טוב, ואם לא – אז אתה תייצג אותו.
יריב לוין: על סדר היום עדכון שכר חברי הכנסת בעקבות המלצת הוועדה בראשותו של פרופ' גרונאו המונחת בפניכם, כפי שהונחה על שולחן הכנסת מיום 20.7.2011, שעניינה למעשה הסדרת דבר שהיה על פניו מובן וברור אלא שלא נוסח כך בשעתו, ועל כן הצריך את ההבהרה כמו גם את האישור שלנו.
יריב לוין: ארבל תציג את הנושא, ולאחר מכן, אדוני היושב-ראש, אאפשר לך, ואפתח את הדיון.
ארבל אסטרחן: מדובר בהמשך להחלטה שתחילתה בשלהי שנת 2008, אז החליטה ועדת הכנסת, לפי המלצה של הוועדה הציבורית שקיבלה בזמנו פנייה מיו"ר ועדת הכנסת, להקפיא את שכר חברי הכנסת בשנת 2009.
ארבל אסטרחן: החלטה דומה התקבלה במקביל בוועדת הכספים לגבי נושאי המשרה שבסמכותה של אותה ועדה, כלומר נושאי משרה שיפוטית: נשיא המדינה, שרים וסגני שרים.
ארבל אסטרחן: המשמעות של אותה החלטה היתה שבשנת 2009 לא עודכן השכר כפי שהיה אמור להתעדכן כמדי שנה בטייס אוטומטי, בהצמדה לשכר הממוצע במשק.
ארבל אסטרחן: אי העדכון אגב, היה בשיעור של 3.3%, שזה היה שיעור עליית השכר הממוצע בשנת 2008.
ארבל אסטרחן: הגיעה שנת 2010, ואז העדכון לגבי כל אותם נושאי משרה שהזכרתי נעשה כפי שכתוב בהחלטות, כלומר ינואר 2010 מול ינואר 2009, כפי ששולם בינואר 2009, זאת אומרת בהתעלם מהעדכון או בהתחשב באי העדכון שנעשה.
ארבל אסטרחן: וכך אכן היה לגבי חברי הכנסת ב-2010, ב-2011.
ארבל אסטרחן: בפועל כך גם נעשה ב-2012, כי אנחנו כבר אחרי ינואר.
ארבל אסטרחן: הוועדה הציבורית הגישה המלצה כבר לפני מספר חודשים, שבה היא מציינת את אותה החלטה משלהי 2008 שהזכרתי, ומציינת בנוסח שמונח על שולחן הכנסת ומונח גם בפניכם, שהוועדה הציבורית חזרה ודנה בנושא עדכון שכר חברי הכנסת, והחליטה שבעקבות השיפור במצב הכלכלי והתחדשות הצמיחה יש מקום לתקן את השכר, שגם נשחק בשנים האחרונות.
ארבל אסטרחן: ולכן המליצה שהחל מינואר 2011 העדכון השנתי של השכר מדי ינואר ייעשה תוך התחשבות באותו שיעור של אי עדכון שלא התחשבו בו בשל אותה הקפאה של שנת 2009, כלומר יתווספו אותם 3.3% לשכר.
ארבל אסטרחן: ההמלצה היא שהדבר הזה ייעשה החל מינואר 2011.
ארבל אסטרחן: כעת אנחנו נמצאים שנה ומשהו אחרי זה.
ארבל אסטרחן: ההמלצה הוגשה כבר לפני כמה חודשים, אבל כבר אז הומלץ, שאותם תשלומים שלא שולמו החל מינואר 2011, ישולמו לחברי הכנסת כעת, זאת אומרת מיד אחרי פרסומה של ההחלטה.
דוד רותם: ומה עם מה שלא שולם ב-2010?
ארבל אסטרחן: לגבי זה אין המלצה.
יריב לוין: זה יהיה הכפלת התרומה, בהנחה שנקבל את ההמלצה כמו שהיא.
יריב לוין: זה יהיה בעצם ויתור כפול מהויתור שנעשה בשעתו.
ארבל אסטרחן: רק אזכיר שוועדת הכספים נדרשה לדיון דומה בקשר לנושאי המשרה שבאחריותה.
ארבל אסטרחן: לגבי שרים וסגני שרים השאלה לא התעוררה, כי ההצמדה שלהם היא שונה והעדכון שלהם הוא שונה.
ארבל אסטרחן: מזה כעשור הם צמודים למדד ולא לשכר הממוצע.
ארבל אסטרחן: לכן לגביהם לא היה ספק, כי המדד צמוד למדד המקורי, ולכן בעצם ההקפאה אצלם היתה לשנה וזהו.
ארבל אסטרחן: לגבי נושאי המשרה האחרים, כלומר נשיא המדינה ונושאי המשרה השיפוטית: שופטים, דיינים, קאדים וכולי, החליטה ועדת הכספים כבר בשנת 2010 שאותה הקפאה, שאותו עדכון של 2009 יפסיק לחול לגביהם, לגבי עדכונים עתידיים, אבל הוחלט אז להחזיר את זה בשתי פעימות:
ארבל אסטרחן: ב-2010 וב-2011, וכך נעשה.
יריב לוין: זאת אומרת שלמעשה השרים והשופטים קיבלו את הכסף לרבות 2010, נכון?
ארבל אסטרחן: חצי מ-2010, היות שזה נעשה בשתי פעימות.
ארבל אסטרחן: כעת מונחת בפני הוועדה המלצה של הוועדה הציבורית, שהיושב-ראש שלה גם נמצא כאן.
ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת מוסמכת כמובן להחליט בדבר ההמלצה.
ארבל אסטרחן: אם היא מקבלת אותה היא מקבלת תוקף של החלטה.
ארבל אסטרחן: אם היא לא מקבלת אותה, העניין חוזר לוועדה הציבורית.
ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, פרופ' גרונאו, יושב-ראש הוועדה הציבורית, חברותי וחברי חברי הכנסת, הייעוץ המשפטי לכנסת, נושא שכרם של חברי הכנסת תמיד מעורר רגשות והתפרצות של הציבור כלפי נבחרי הציבור.
ראובן ריבלין: הכנסת היא כתובת שבה מפרק לעתים הציבור כל אותם תסכולים שיש לו כלפי הערות כאלה או אחרות בעניין נבחרי הציבור.
ראובן ריבלין: הכנסת היתה ערה לכך בשנת 1996, והיא החליטה אז שלא טוב שבעניין זכויות וחובות חברי הכנסת, חברי הכנסת יקבעו את שכרם.
ראובן ריבלין: למרות שעד אז שלטה בכיפה המחשבה והאידיאולוגיה, שחסינות חברי הכנסת מחייבת אותם שלא להשיל איזה שהם זכויות שיש להם או איזה שהם קביעות לגבי מעמדם לוועדות חיצוניות.
ראובן ריבלין: התחלנו בכך עוד לפני כן, בשנת 1981, כאשר קבענו שחוקי התעבורה לא יחולו על חברי הכנסת בכל הקשור לחסינותם, ולאחר מכן כאשר רבתה הביקורת כלפי חברי הכנסת והמשכורות שהם מחלקים לעצמם.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת נבחרים לאותה תקופה שאליה נבחרו, והם כמו רבים מאנשי הציבור האחרים אשר משכורתם נקבעת מפעם לפעם וגם עולה ויורדת על-פי טייס אוטומטי.
ראובן ריבלין: בדרך כלל הביקורת היא כלפי הכנסת, וטוב שכך, משום שבכנסת אנחנו רואים את הזירה שבה לא רק מתווכחים אלא גם קובעים, והרגישות של הציבור כלפי הכנסת יכולה להיות חיובית, ויכולה גם להיות ביקורתית כזו או אחרת.
ראובן ריבלין: כמו חברי הכנסת כך גם השופטים, כמו השופטים כך גם המנכ"לים, כמו המנכ"לים כך גם השרים.
ראובן ריבלין: אבל בדרך כלל כאשר המדובר בהעלאת משכורתם של חברי הכנסת מתפרצת הביקורת בכל חומרתה, ואני ער לכך, אני מבין אותה, אבל גם אנחנו צריכים בגאון ובכבוד לעמוד מולה.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת אינם קובעים את שכרם.
ראובן ריבלין: הדברים האלה חדים, חלקים וברורים.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת ויתרו על זכותם לקבוע את שכרם, וטוב עשו, ואם היה צריך היום לעשות זאת, הייתי עושה זאת פעם נוספת.
ראובן ריבלין: בסוף 2008, לקראת 2009, בגלל המשבר הכלכלי, החליטו ראשי המדינה ובכללם חברי הכנסת להקפיא את העלאת שכרם, שהיא העלאה אוטומטית.
ראובן ריבלין: כאשר עובדים במשק מקבלים העלאה על-פי העלאת האינדקס, חברי הכנסת ואחרים הצמודים להם אינם מקבלים את אותה העלאה, משום שהעלאת שכרם נקבעת כטייס אוטומטי.
ראובן ריבלין: ייתכן שאם היו מעלים ביוני לא היו כועסים על הכנסת כי היו מעלים לכל המשק.
ראובן ריבלין: הכנסת מקבלת את שכרה רק על-פי טייס אוטומטי, ופעמים אותה תקופה היא תקופה שבה אנחנו מבוקרים ואנחנו נמצאים תחת זכוכית המגדלת של הציבור, ואנחנו צריכים להבין זאת.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת צריכים להתפרנס.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת צריכים להיות במצב שבו לא יעמדו ולא יוכלו לעמוד בשום פיתוי של טובה כזאת או טובה אחרת.
ראובן ריבלין: זה תפקידם של חברי הכנסת וזה תפקידו של הציבור, לדאוג לכך שחברי הכנסת יהיו משוחררים מכל נושא שבו יכולה להיות עליהם השפעה לא נאותה.
ראובן ריבלין: נכון, יש מידות רבות של אנשים אשר לא יודעים גבול, אבל אנחנו מדברים על אותם אנשים אשר הם מן היישוב, ואנשים שהם מהווים את המודל ליישוב.
ראובן ריבלין: אנחנו לא מדברים על חריג.
ראובן ריבלין: ובכן ב-2008, בגלל המשבר הכלכלי, החליטו השופטים, השרים וחברי הכנסת, להקפיא את שכרם.
ראובן ריבלין: צריך לדעת, הקובעת את משכורתם של השופטים ושל השרים היא ועדת הכספים.
ראובן ריבלין: הקובעת או המאשרת את שכרם של חברי הכנסת היא ועדת הכנסת, שכן לכנסת יש בעל בית אחד וגג אחד, הוועדה הנכבדה הזאת הדואגת לכל ענייני הבית, כמו גם המשגיחה על כל ענייני הבית.
ראובן ריבלין: דואגת ומשגיחה.
ראובן ריבלין: ועדת הכספים בסוף שנת 2009, על-פי בקשת הממשלה ועל-פי בקשת השופטים – שבוודאי יש לנו הערכה רבה ככלל הציבור אליהם ואנחנו לא מרבים בביקורת כלפיהם – באו לציבור באמצעות ועדת הכספים, ואמרו: התנדבנו שנה לעכב את העלאת השכר, ואנחנו לא מוצאים מקום שנמשיך בעיכוב זה.
ראובן ריבלין: ואכן ועדת הכספים כדבר מובן מאליו, ומבלי ביקורת גדולה מצד הציבור, באה ואמרה: אתם צודקים, ואנחנו מודים לכם מאוד על כך שהתנדבתם בשנה מסוימת שלא להעלות את השכר בגלל הקשיים הכלכליים, החברתיים והפיננסיים של מדינת ישראל.
ראובן ריבלין: ועדת הכנסת לא עשתה זאת, ולכן המשיכה ההקפאה לגבי חברי הכנסת בשנה נוספת.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, מתוך ידיעה, שוועדת הכנסת לא עשתה זאת גם בגלל שזה היה "בין הזמנים", בין כנסת זאת לכנסת אחרת, וגם היה הדבר משום כך שוועדת הכנסת אפילו לא ידעה שוועדת הכספים אכן קיבלה את בקשת הממשלה ובית-המשפט העליון לבטל את אותה הקפאה, מהטעם הפשוט שהצורך בהקפאה הסתיים.
ראובן ריבלין: באנו לרגע שבו נשאלה השאלה, חבר הכנסת רותם שאל ועוד רבים אחרים.
דוד רותם: לא הייתי מגיש את המועמדות שלי לכנסת אם הייתי יודע שלא מעלים.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח שלא היית מעמיד את מועמדותך.
ראובן ריבלין: אני גם לא מציע בעניין זה להתלוצץ, כי הדברים חריפים ביותר.
ראובן ריבלין: בדרך כלל, ובצדק, השומרים על נבחרי הציבור, שהיא התקשורת והציבור עצמו, שהתקשורת אינה אלא מביעה את משאלת ליבם, ביקרה אותנו ביקורת חריפה.
ראובן ריבלין: העברנו את העניין לנוגעים בדבר, שהיא הוועדה הקובעת את הזכויות והחובות של חברי הכנסת, ובעיקר את משכורתם.
ראובן ריבלין: ועדת גרונאו וישבה על המדוכה, ובהחלטה לא פה אחד, אלא שניים כנגד אחד.
יריב לוין: למה לא? פה אחד.
ראובן ריבלין: לא, בפעם ראשונה.
ראובן ריבלין: ובהחלטה לא פה אחד היא החלטה לבטל את ההקפאה שהיתה לשנת 2009 ולכן היא נמשכה גם לגבי 2010.
ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה, משום שהוועדה לא קיבלה את ההחלטה פה אחד, ביקש שלא להעלות את זה על סדר היום, משום שהוא אמר:
ראובן ריבלין: אם בוועדת גרונאו שהיא ועדה ציבורית יש איזושהי עמדת מיעוט, אני לא רוצה כיושב-ראש על סמך רוב דעות לומר לציבור: מבחינתי עשיתי את שלי, ואני רוחץ בניקיון כפי.
ראובן ריבלין: אם יש מישהו מהציבור ומוועדת גרונאו, שמבקש לומר שעדיין ההקפאה צריכה להיות תקפה לגבי חברי הכנסת, למרות שהחלטת הוועדה ברובה היתה בעד לבטל את ההקפאה, אני מתחשב במיעוט ומבקש להחזיר את זה לוועדה.
ראובן ריבלין: ואכן הוועדה חזרה ודנה, ובאמת הגיעה למסקנה, לאחר שהאחרים באותה מערכת של הקפאת שכר: השופטים והשרים, קיבלו את המגיע להם כבר ב-2010, שאנחנו רשאים, זכאים, ואנחנו יכולים כמובן להתייחס על-פי דוח גרונאו לכך שצריכים לבטל את ההקפאה.
ראובן ריבלין: אני לא מבטל אותה רטרואקטיבית, אני לא מבקש לבטל אותה רטרואקטיבית.
ראובן ריבלין: ועדת גרונאו לא התייחסה לעניין זה.
ראובן ריבלין: אני חושב שכוועדה אנחנו לא צריכים לבוא ולבקש את אותם דמים מהציבור, שאנחנו ויתרנו עליהם בדרך כזאת או אחרת.
ראובן ריבלין: אבל למרות כל הביקורת, ומתוך אמונה מלאה שאנחנו עושים דבר שהוא ציבורי לחלוטין, שכן אנחנו הנחנו לוועדה ציבורית לבוא ולקבוע את שכרינו, אני חושב שהבקשה העומדת לפנינו היא לא רק צודקת, היא גם ציבורית.
ראובן ריבלין: ואני חושב שלאחר שהשופטים והשרים כבר חזרו בהם מהרצון שלהם להקפיא לפני שנתיים, רשאית הוועדה בלב שלם ובניקיון כפיים, ובאמת בניקיון ציבורי מוחלט, להחליט על-פי בקשתה של ועדת גרונאו, שאנחנו נפסיק לוותר, ונחזור לאותה מערכת של טייס אוטומטי, אשר אינו נתון בידינו, אלא נתון בידי ועדה ציבורית, שאנחנו נתנו לה את הסמכות לבוא ולהחליט לגבינו.
ראובן ריבלין: למותר לציין, שאם הוועדה הציבורית היתה קובעת דבר שלא היה נוח לנו, גם אז הייתי ממליץ לקבל כל דבר, שכן איזשהו מוסד ציבורי הממנה ועדה ולא שומע להוראותיה ולהנחיותיה, הוא מוסד ציבורי שיש צורך לפשפש בסדר קבלת ההחלטות שלו.
ראובן ריבלין: אם קבענו ועדה חיצונית, ונכון שאנחנו צריכים לאשר את המלצות הוועדה החיצונית, אבל רק במקרים יוצאי דופן אנחנו יכולים לומר לוועדה: נדמה לנו שטעית.
ראובן ריבלין: בעניין זה בוודאי שאנחנו לא נאמר שטעית, כי הרי מזכים אותנו.
ראובן ריבלין: אבל אני מוכרח לומר שבכל פעם או בכל מקרה, או הייתי אומר ב-99.9% מהמקרים, הוועדה הציבורית היא שקבעה, ועל פיה נשק דבר.
ראובן ריבלין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חוזר על מכתבי, אותו הגשתי, ושאני מוכן להפיץ אותו פעם נוספת לכל מערכות העיתונות, ולכל האנשים אשר נמצאים אתנו כאן יחד, על מנת לעדכן את הציבור בכל הליכותינו ובכל מעשי ידינו והחלטותינו.
ראובן ריבלין: אני חוזר על בקשתי כפי שנכתבה במכתב.
ראובן ריבלין: אני חושב שאדוני היושב-ראש צריך לשמוע את יושב-ראש הוועדה, הפרופ' ראובן גרונאו, ולהחליט על-פי המלצתו.
יריב לוין: פרופ' גרונאו, אם אתה רוצה להשלים, תוכל בכל שלב להתייחס בוודאי.
פרופ' ראובן גרונאו: אם יהיו שאלות או הערות או השגות, אז אסביר את מהלך העניינים.
יריב לוין: נפלה בחלקי, אדוני היושב-ראש, זכות לנהל ישיבה בהשתתפותו של חבר הכנסת לשעבר יגאל ביבי, אז אנצל את הזכות הזו עד תום, ובבקשה.
יגאל ביבי: רבותי, אני קודם כול רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על הדברים הנחרצים, האמיתיים.
יגאל ביבי: יושב-ראש הכנסת ידוע בצניעותו ובאחריותו הציבורית, ואני כמי שמייצג את חברי הכנסת לשעבר חושב, שלא יכולים להפלות בין שרים לבין חברי הכנסת וסגני שרים, והיה צריך להשוות את הדברים.
יגאל ביבי: אני חושב שוועדת גרונאו אומנם המליצה באיחור על העניין הזה שנקבל את מה שמגיע, אבל אולי צריך לקבל את ההמלצה של הוועדה.
יגאל ביבי: צודק היושב-ראש, שאם מינינו ועדה צריכים לקבל את ההמלצות שלה, אבל אני חושב שהוועדה יכולה לפנות לוועדת גרונאו ולומר לה שתשקול פעם נוספת את העסק הזה, אם לא צריך להשוות בין ההחלטה של השרים ושל חברי הכנסת.
יגאל ביבי: אני לא ממליץ שהוועדה תקבל החלטה בניגוד לוועדה, אבל הוועדה יכולה לפנות לוועדה לשקול מחדש את העניין הזה, ושאותו דין יהיה לשופטים, לשרים ולחברי הכנסת.
דוד רותם: את זה יכולים גם החכ"לים לעשות.
דוד רותם: החכ"לים יכולים לפנות לוועדה.
יגאל ביבי: יכול להיות שחבר הכנסת רותם צודק.
יגאל ביבי: הרבה מהחכ"לים מקבלים פנסיה זעומה מאוד של 20%, 30%, ואני מקבל תלונות רבות מח"כים לשעבר, שבאמת מצבם הכלכלי קשה מאוד.
יגאל ביבי: ביטלנו את הנושא הרפואי לחברי הכנסת, ביטלנו עוד כמה נושאים, ולכן אני חושב שכל העלאה כזאת היא מוצדקת.
יגאל ביבי: אני רוצה לסיום לומר, רבותי: תדעו, ראש מועצה בכפר תבור או במנחמיה מקבל היום שכר של 900 שקל יותר מחבר כנסת.
יגאל ביבי: משכורת חברי הכנסת נשחקה בצורה גדולה, ואני לא אומר להעלות ולהשוות אותנו לאיזה כפר קטן של ראש מועצה.
יגאל ביבי: ראשי הערים צמודים לשרים.