GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: אנחנו מביעים הערכה לעבודה הקשה שנעשית על-ידי כל הגורמים שעוסקים בסוגיה הלא פשוטה והלא נעימה של הטיפול במסתננים ובשוהים בלתי חוקיים, על כל היבטיה.
אילן גילאון: זה לא היה נושא הדיון, אדוני.
יריב לוין: אבל בוודאי על דעת חבר הכנסת גילאון, כפי שהוא אמר, ככל שישנה מחלוקת לעניין הזה, היא מחלוקת שנוגעת למדיניות ובוודאי לא לדרגים שמבצעים אותה, ואני בטוח שעושים עבודתם נאמנה.
יריב לוין: לסיום, פנייה של הוועדה למשטרת ישראל לנהוג במדיניות מאד זהירה לעניין עיכוב או מעצר במצבים מהסוג הזה.
יריב לוין: בפרט בקשה לשקול, בנסיבות האלה, כפי שהתבררו כאן, את המשך ההליכים, על-מנת שלא לייצר הרתעה שלא לצורך, ובדרך הזו להכביד על יכולתם של חברי הכנסת לממש את - - -
אילן גילאון: - - - שיעשה דיון במעקב בנושא הזה, כי אחר-כך - - -
יריב לוין: שבאופן טבעי היכולת לממש אותה תלויה במידה רבה ביכולת להסתייע גם בעוזרים הפרלמנטאריים, ולפעמים אפילו מעבר לזה, באופן חופשי וללא חשש או מורא.
יריב לוין: כמובן, הם מדגישים, בד בבד, את החובה של חברי הכנסת ושל העוזרים הפרלמנטאריים וכל מי שנלווה אליהם לפעול על-פי החוק, ולהימנע מנקיטת פעולות בלתי חוקיות, בוודאי פעולות אלימות.
אילן גילאון: אדוני, לגבי הסיפא אנחנו חייבים לקבוע נוהל לגבי הוועדה – איך אנחנו - - -
יריב לוין: חבר הכנסת גילאון, כפי שאתה יודע, אני, בדרך-כלל, לא אוהב לקצוב זמנים.
יריב לוין: אני מניח שאם אנחנו נראה שעבר - - -
אילן גילאון: זו המלצה חשובה, שאם היא תישאר באוויר - - -.
אילן גילאון: בסופו של דבר, זו המסקנה החשובה ביותר מכל הדיון.
יריב לוין: חבר הכנסת גילאון, אני פתוח ועומד לרשותך.
יריב לוין: אנחנו נקיים דיון מעקב – לא תהיה שום בעיה.
יריב לוין: אני לא מציע שנקצוב זמן – אני חושב שזה לא מכובד ולא נכון.
יריב לוין: אבל אם יהיה צורך ואם הדברים לא יבואו על פתרונם, או שתתעורר בעיה או נקודה נוספת, בהחלט נקיים דיון.
יריב לוין: כמובן שמאחר שמדובר בדיון מהיר, המסקנות תונחנה על שולחן המליאה.
יריב לוין: הן תועברנה גם לשר הממונה לצורך מעקב.
יריב לוין: במידה ואתם תמצאו לנכון לדווח לנו, כל אחד מהזווית שלו, אנחנו נודה ונעריך את זה.
יריב לוין: על סדר-היום קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק דיור בר השגה, התשע"ב–2011, הצעת חבר הכנסת אמנון כהן (פ/18/3635).
יריב לוין: היתה המלצה של הלשכה המשפטית להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה.
יריב לוין: היתה הצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת החוקה, חוק ומשפט.
יריב לוין: אני מבין שהנושא הזה נדון - - -
אברהם מיכאלי: יושב-ראש הוועדה המשותפת.
יריב לוין: כן, בוועדה משותפת שכבר קיימת ועוסקת בנושא הזה, שהיא ועדה משותפת לוועדה הפנים והגנת הסביבה וועדת הכלכלה, בראשות יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.
אברהם מיכאלי: כן, כן, בטח.
יריב לוין: זה המצב שם.
יריב לוין: ועל כן אני מציע, על-פי הבקשה של המציע, חבר הכנסת אמנון כהן, שהוא גם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, והוא ביקש להעביר את ההצעה לוועדה המשותפת – שאני מבין שכבר עוסקת בנושאים שהם משיקים ונוגעים לאותה סוגיה – אני לא רואה מניעה לעשות את זה ולהעביר את ההצעה לשם.
אברהם מיכאלי: אני חושב שזה המקום הנכון והחוק הזה שם לא יתקדם בלי החוק הזה, כי בסוף הם קשורים אחד בשני.
יריב לוין: יושב-ראש ועדת הכלכלה ביקש שוועדת הכלכלה – ושוב אני לא רואה שום מקום לפצל את - -
אברהם מיכאלי: הוא שם אגב – ועדת כלכלה הוא נמצא.
יריב לוין: - - העניין משעה שכבר הקמנו ועדה משותפת.
אברהם מיכאלי: אם הוא רוצה לבוא לישיבות הוא מוזמן.
ארבל אסטרחן: היא לא לכל נושא השיכון, צריך לזכור את זה.
יריב לוין: לא, היא לא לכל נושא השיכון, זה ברור, אבל נדמה לי שהנושאים האלה נוגעים ומשיקים אחד בשני.
יריב לוין: לפיכך, אני מציע לאשר את הבקשה של יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.
יריב לוין: הישיבה הזו נעולה.
יריב לוין: על סדר-היום אנחנו שבים ומחדשים את העבודה על תיקוני תקנון הכנסת.
יריב לוין: רק כדי לתת את המסגרת שבה אנחנו נמצאים – כל התהליך שאנחנו מנהלים כבר כמעט שלוש שנים מתבסס על שני עקרונות: 1.
יריב לוין: על כך שאנחנו דנים פרק-פרק וכל פרק שאנחנו מצליחים לגבש, מביאים אותו ומאשרים אותו; 2.
יריב לוין: הכול נעשה בהסכמה כללית, ובמקום שבו לא מצליחים להגיע להסכמה נשאר המצב הקיים, בדרך-כלל בהתאמות, בשינוי ניסוח וכן הלאה, אבל מבלי שנעשים שינויים מהותיים.
יריב לוין: השלמנו את העבודה על כל מרכיבי התקנון מלבד הפרק של הוועדות, שהוא הפרק שאנחנו מגיעים אליו עכשיו.
יריב לוין: גם בהתייחסות לפרק הוועדות קיבלנו החלטה לחלק את הדיון לשני חלקים, כאשר בחלק הראשון נעסוק בכל ההוראות שנוגעות לעבודת הוועדות, ובסוף התהליך הזה, אחרי שנסיים ונסכים על כל המרכיבים האלה, נדון וננסה להגיע לאיזושהי הצעת החלטה לגבי הרכב וחלוקת סמכויות הוועדות, שממילא כנראה תחול רק לגבי הכנסת הבאה, אם נצליח ואם תהיה הסכמה כזו.
יריב לוין: ואם זה לא ילך, אז אני אשאיר את זה כירושה לבא אחרי שיצטרך, אני מקווה, להגיע לאיזושהי תוצאה נכונה גם בעניין הזה.
יריב לוין: מה שאנחנו גם עושים תוך כדי השימוש בתקנון החדש, כשמטבע הדברים מתגלות שאלות, עולות כל מיני נקודות שצריך להבהיר אותן, ואז אנחנו מדי פעם מרכזים איזשהו אוסף של תיקונים כאלה ומביאים ומאשרים אותן במליאה, כדי באמת להגיע בסוף לתוצאה סופית שתהיה הכי נוחה והכי טובה.
יריב לוין: במסגרת הזאת נאספו מספר תיקונים והצעות לתיקון שעלו, חלקן מפניות של חברי כנסת, חלקן מתוך העבודה של הדרגים המקצועיים.
יריב לוין: נמצאים במסמך שהכותרת שלו: הצעה לתיקון תקנון הכנסת נוסח לדיון בוועדת הכנסת מעודכן ל-11.1.2012 שני עמודים שאמורים להיות לפניכם.
יריב לוין: אני מציע שנתחיל בעניין הזה ואחר כך נעבור ונפתח את הדיון בנושא של ועדות הכנסת.
ארבל אסטרחן: רק אחדד שהתיקונים בנייר הזה הם בעיקרם תיקונים טכניים.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אין פה דברים מהותיים שכרגע אנחנו פותחים אחורנית – יכול להיות שזה ייעשה בשלב אחר – אלא כל מיני דברים טכניים שהתעוררו, דברים שהיה נראה לנו שהם לא ברורים, ושממש יש מקום לעשות הבהרה לגביהם.
ארבל אסטרחן: אז באמת אפשר לעבור על זה מהר, ואציג אותם.
ארבל אסטרחן: בכל סעיף גם כתבתי ממש בקצרה מה הוא אומר, כך שקל גם להבין את זה.
ארבל אסטרחן: התיקון הראשון מוצע לסעיף 20 שעניינו פתיחת מושב הכנסת.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) אומר היום שאם דנה הכנסת בהצעה להביע אי-אמון ביום פתיחת המושב, תנומק ההצעה אחרי הודעת ראש הממשלה ויתקיים דיון סיעתי משולב בשני הנושאים.
ארבל אסטרחן: באחת הפעמים שזה קרה לאחרונה נשאלה השאלה – כתוב לנו איך יהיה הדיון וההנמקות – אבל נשאלה השאלה איך תהיה ההצבעה.
ארבל אסטרחן: בפועל, מה שקרה זה שהכנסת הצביעה קודם על הודעת ראש הממשלה ואחר כך על האי-אמון.
ארבל אסטרחן: מוצע כאן לעגן את הדבר הזה, להבהיר בתקנון מה יהיה סדר ההצבעה, כפי שאמרתי.
נאזם בדר: אני רוצה לשאול שאלה מהותית.
נאזם בדר: מה שוויה של הודעת ראש הממשלה שהיא מאושרת בכנסת כאשר הוא ממש "מקבל בראש" את האי-אמון מיידי?
ארבל אסטרחן: לכאורה, אפשר היה לומר שאם מצביעים על הודעת ראש הממשלה לא יהיה אי-אמון באותו יום.
ארבל אסטרחן: אפשר היה להגיד מה שרוצים, אבל ברגע שקבעו שיכול להיות אי-אמון והודעת ראש הממשלה ביחד, ויהיה עליהם דיון משולב, נשאלה השאלה: איך מצביעים?
ארבל אסטרחן: אז היות וראש הממשלה - - -
דוד רותם: צריכה להיות הצבעה אחת.
דוד רותם: אם מאשרים את הודעת ראש הממשלה, אז זה סימן שנותנים אמון בממשלה.
ארבל אסטרחן: אנחנו לא הופכים משהו להצבעת אמון - - -
יריב לוין: לא, אבל היא לא הצבעת אי-אמון.
יריב לוין: אנחנו אומרים: רשמנו בפנינו את הודעת ראש הממשלה, אנחנו מודים לו ובזה אנחנו חושבים שהגיע - - -
דוד רותם: עכשיו אנחנו נצביע, נפיל אותו באי-אמון.
נאזם בדר: הערתי היתה, למה לא אי-אמון קודם, כי אם הוא כבר לא יהיה ראש ממשלה כשאין אמון בו מטעם הכנסת, אז מה שווה הודעתו?
נאזם בדר: זאת הכוונה שלי.
יריב לוין: זה נכון, אבל מצד שני הוא יכול לתת הודעה, שבאופן תיאורטי יכולה להיות הודעה של שורה אחת שאומרת: נוכח המציאות שנוצרה, אני קורא לכנסת להתפזר, אז הכנסת מביעה תמיכה בהודעת ראש הממשלה.
ארבל אסטרחן: אפשר היה כך ואפשר היה כך, בכל מקרה חשבנו שיש מקום להבהיר את זה.
ארבל אסטרחן: זה נכון שאפשר היה גם לעשות הפוך.
ארבל אסטרחן: פה זה גם לפי סדר ההודעות, הוא מדבר ראשון אז קודם מצביעים על הודעתו, האי-אמון אחר כך אז מצביעים עליו אחר כך, והדיון הוא משולב.
ארבל אסטרחן: אז זה דבר אחד שהוא באמת בגדר הבהרה, וכמו שאמרתי, כך גם עשו.
ארבל אסטרחן: סעיף 32 נקרא היום "הודעות הממשלה", אבל יש בו שני סעיפים קטנים שעוסקים בנושאים שונים.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן הראשון עוסק בכך שהממשלה יכולה למסור הודעה בכנסת, והסעיף הקטן השני מדבר על כך שראש הממשלה יכול לבקש הצבעת אמון.
ארבל אסטרחן: אז התיקון הראשון שמוצע זה להוסיף בכותרת השוליים "והבעת אמון בממשלה", זה פשוט איזושהי הבהרה שיהיה קל למצוא את הדבר הזה בתוכן העניינים.
ארבל אסטרחן: והתיקון השני מדבר על הסעיף הקטן הראשון שהיום אומר, שהממשלה רשאית בכל עת למסור הודעה, ולפי דרישת 25 ח"כים שהוגשה בתוך שבוע ממועד מסירת ההודעה, יתקיימו עליה דיון והצבעה ועכשיו הדגש, "בישיבת הכנסת הרגילה הראשונה".
ארבל אסטרחן: פה ברור שהכוונה היתה שזה לא יתקיים בפגרה, אבל אין לנו הגדרה של מהי ישיבה רגילה, ולכן מוצע להבהיר כאן שזה יהיה בתקופת הכנס.
ארבל אסטרחן: זה מופיע פה פעמיים בסעיף.
ארבל אסטרחן: כתוב לפי בקשת הממשלה זה יידחה לישיבה הרגילה שאחריה, אז שוב להבהיר שזה רק יכול להתקיים בזמן הכנס והפגרה מעכבת את זה.
ארבל אסטרחן: תיקון דומה מוצע לסעיף 44, זה סעיף האי-אמון, גם בו נעשה שימוש במונח "ישיבה רגילה", הוא מדבר על כך שבקשת אי-אמון שמוגשת כסעיף בסדר-היום תידון בישיבת הכנסת הרגילה הראשונה בשבוע שלאחר מכן, הישיבות, הדיונים שמתקיימים בימי שני בפתיחת המליאה.
ארבל אסטרחן: אז עוד פעם, ישיבת הכנסת הרגילה הראשונה, היות ולא הגדרנו מהי ישיבה רגילה, מוצע להוסיף את המלים "ושאינה בתקופת הפגרה".
ארבל אסטרחן: זה גם כן הבהרה, זה משהו שברור לכולם וקורה תמיד.
ארבל אסטרחן: תיקון סעיף 63 זה סעיף 4 בנוסח שבפניכם.
ארבל אסטרחן: זה גם עניין של הבהרה של משהו שחסר פה בסעיף.
ארבל אסטרחן: זה סעיף שמדבר על נציגי הכנסת בוועדות מינויים בוועדה לבחירת שופטים וכו'.
ארבל אסטרחן: יש היום סמכות לכנסת - - -
דוד רותם: זה לא ועדת מינויים.
דוד רותם: לא נכון לקרוא לזה ועדת מינויים.
ארבל אסטרחן: מינויים, בחירה.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל זה קולא, כי זה שלוש המינויים, הדיינים, הקאדי והקאדים-מד'הב זה מינויים והשופטים זה בחירה.
יריב לוין: את השופטים כאילו בוחרים.
נאזם בדר: בוחרים בדרך של מינוי.
יריב לוין: אתה ממנה, אבל זה כאילו בוחרים.
נאזם בדר: בוחר בדרך של מינוי.
דוד רותם: סליחה, בוחרים, ואת הטובים ביותר.
יריב לוין: זה בחירה במובן זה שההצבעה חשאית.
דוד רותם: לא, ההצבעה לא חשאית.
דוד רותם: ההצבעה גלויה - - -
יריב לוין: מה הצבעת?
יריב לוין: על מי אתה מדבר?
יריב לוין: בכלל, באופן כללי.
יריב לוין: אתה יודע שאם תשים באתר האינטרנט שלך רשימה של כל השופטים, בעד מי הצבעת ונגד מי, מבטיח לך שזה יעורר עניין ציבורי.
דוד רותם: בוא נאמר ככה, זה יבטיח לי שבפריימריז של הליכוד אבחר למקום גבוה.
יריב לוין: תלוי במי – אתה יודע - - - האיש שמינה את דפנה ברק-ארז.
דוד רותם: אכן כן, גאה בכך.
ארבל אסטרחן: סעיף 63 הוא מסוג הסעיפים שיש בתקנון, ולשמחתנו לא נעשה בהם הרבה שימוש, ונקווה גם שלא ייעשה.
ארבל אסטרחן: זה הסעיף שמאפשר לקבוע שחבר כנסת לא יהיה מועמד להיות בוועדות מינויים או יושעה או יועבר בשל עבירות פליליות.
ארבל אסטרחן: ויש לנו עכשיו סעיף שאומר שהכנסת רשאית, לפי הצעת ועדת הכנסת, להשעות נציג כזה אם מתקיים בו עניינים של הליכים פליליים וכו'.
ארבל אסטרחן: מה שחסר לנו זה ההוראה שמוצע להוסיף כאן, "הושעה נציג הכנסת בוועדת מינויים מכהותנו, תבחר הכנסת נציג אחר במקומו לתקופת ההשעיה".
ארבל אסטרחן: הסיבה שזה הושמט, זה שהסעיף הזה לקוח מהוראות דומות לגבי יושב-ראש כנסת וסגן יושב-ראש כנסת, ושם ההוראה הזאת קבועה בחוק, חוק היסוד בעצם, ולכן, היא לא נמצאת בתקנון על יושב-ראש.
ארבל אסטרחן: וכשהעתקנו את זה על ועדות מינויים, אז הקטע הזה הושמט ושמנו לב לזה מאוחר יותר.
ארבל אסטרחן: ומוצע להוסיף אותו גם ב-63(ב) וב-63(ד), שמדבר על נציג דרוזי בוועדת המינויים לקאדים-מד'הב שאינו חבר הכנסת.
ארבל אסטרחן: זה סעיף 4.
ארבל אסטרחן: סעיף 5 שמתקן את סעיף 83, עניינו האפשרות להעביר הצעת חוק מוועדה לוועדה.
ארבל אסטרחן: פה זה גם כן איזשהו עניין טכני.
ארבל אסטרחן: היום כתוב שלוועדת הכנסת יש סמכות להציע לכנסת להעביר הצעת חוק מוועדה לוועדה,ובתיקונים האחרונים שעשינו אמרנו מי יכול לבקש את זה: יוזם הצעת החוק, יושב-ראש הוועדה שנקבעה, יושב-ראש ועדה שרוצה שההצעה תעבור לוועדה שלו - וכתוב "ולגבי הצעת חוק ממשלתית -הממשלה, בהודעה בכתב של מזכיר הממשלה", זה צריך להיות "גם הממשלה".
ארבל אסטרחן: כלומר, בוודאי שיושב-ראש ועדה יכול - - -
דוד רותם: עכשיו, האם לא הגיע הזמן שאנחנו במועדים?
יריב לוין: לְמה?
ארבל אסטרחן: לדיון ועדת הכנסת בבקשה כזו?
דוד רותם: רונית תירוש וכרמל שאמה רוצים להעביר חוק ממני לוועדה אחרת, למה שלא תיקבע להם את זה?
ארבל אסטרחן: אמרנו שאנחנו בתיקונים הטכניים.
לאה ורון: לאיזה ועדה אחרת אדוני מתכוון?
דוד רותם: ועדת כלכלה, זו הבקשה.
ארבל אסטרחן: כבר אין חוק, כבר לא קיים.
אתי בן יוסף: החוק הצטנן.
ארבל אסטרחן: אז זה תיקון לסעיף 83, ותיקון דומה תקפצו רגע לסעיף - -
דוד רותם: אני כבר יכול לעשות אתכם הסכם, תיקחו את חוק הצינון של כרמל שאמה ורונית תירוש, תנו לי את הדיור בר השגה.
ארבל אסטרחן: - - לסעיף 7 שמתקן את סעיף 88, אותו דבר, מי יכול לבקש פטור.
ארבל אסטרחן: אז גם שם כתוב מי יכול לבקש פטור, כתוב היום שזה בקשה בכתב של הוועדה, ולגבי הצעת חוק ממשלתית - בקשה של הממשלה, מוצע שזה יהיה "גם הממשלה" כמובן.
ארבל אסטרחן: ועדה שהכינה חוק לקריאה שנייה וקריאה שלישית יכולה לבקש פטור.
ארבל אסטרחן: אז אלו סעיפים 5 ו-7 מוסיפים את המילה "גם" לפני הממשלה.
ארבל אסטרחן: סעיף 6 - - -
יריב לוין: זה הסעיף שאני מבין שיש איזושהי מחלוקת לגביו שאני מבין שצריך לראות מה עושים אתו?
ארבל אסטרחן: סעיף 85 עניינו "נושא חדש", בין היתר הוא קובע, מעבר לקביעות המהותיות, מה זה נושא חדש ומי יכול לבקש וכו'.
ארבל אסטרחן: יש בו הוראה ש"וועדת הכנסת תדון בטענת נושא חדש שהובאה בפניה באחת משלוש ישיבותיה הרגילות הקרובות", ולא מוגדר, לא בתקנון הנוכחי וגם לא בפרק הוועדות החדש המוצע, מהי ישיבה רגילה.
ארבל אסטרחן: אין לנו הגדרה כזו.
ארבל אסטרחן: השאלה הזאת התעוררה, ולכן מוצע להבהיר פה, האם להגביל את ועדת הכנסת בכלל, ואיך רוצים להגביל אותה.
ארבל אסטרחן: לאחרונה נשאלה שאלה כזאת, כאשר ועדת הכנסת קבעה ישיבה לדון בטענת נושא חדש, התעוררה באחת הוועדות ביום רביעי בבוקר, אבל זו היתה ישיבה שנקבעה באותו יום באיזושהי התראה, לא זאת היתה הטענה, אבל לא הודע עליה יום מראש או שבוע מראש, כמקובל לגבי רוב הוועדות.
ארבל אסטרחן: היה חבר כנסת שטען שזה הופך את הישיבה ללא רגילה אלה לישיבה דחופה.
ארבל אסטרחן: לא סברתי כך, ובסופו של דבר ועדת הכנסת דנה בטענה והכריעה בה.
ארבל אסטרחן: אבל זה עורר את הצורך להגדיר האם יש איזושהי מגבלה על ועדת הכנסת מתי היא יכולה לדון בטענת נושא חדש.
ארבל אסטרחן: אני חייבת לומר שנראה לי שאם יסברו שהטענה היא שישיבה רגילה היא ישיבה שאינה בפגרה, אני חושבת שזה יכול להיות בעייתי שוועדת כנסת אסור לה לדון בפגרה בטענת נושא חדש שוועדה דנה בו, שהרי כל הרעיון של השלוש ישיבות קרובות היה שהנושא הזה לא יתעכב בוועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: זה מאוד חריג להגביל את ועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: והרעיון היה שנושא לא יתעכב אצלה והיא לא תתקע ועדה אחרת בדיונים שלה בכך שטענת נושא חדש ניתנת בפניה.
ארבל אסטרחן: לכן, מה שמוצע בנוסח הזה – והיתה פה הערה של סהר שאולי יגיד אותה – להוריד את המלה "רגילות" כך שיהיה כתוב: "ועדת הכנסת תדון בטענת נושא חדש שהובאה בפניה באחת משלוש ישיבותיה הקרובות".
דוד רותם: יש לי הערה.
דוד רותם: אני לא מבין למה צריך לבוא לוועדת הכנסת.
דוד רותם: אני חושב שוועדה שדנה בנושא ומישהו טוען נושא חדש, הוועדה עצמה מכירה את הנושא, היא יכולה לקבל החלטה וצריך להשאיר את הסמכות באותה ועדה ולא להעביר את זה לוועדת הכנסת.
דוד רותם: זה סתם בזבוז זמן.
יריב לוין: היא היתה תמיד.
דוד רותם: מה קורה, את מבינה?
דוד רותם: מעבירים לוועדת הכנסת, אז אנחנו רצים מלמעלה ללמטה, למעלה למטה כדי שזה יהיה בוועדת הכנסת.
דוד רותם: זה בדיחה, זה לא אמיתי.
יריב לוין: לא, הרי תראו, האיזון בכל העסק הזה צריך להיות איזון מאוד עדין, כי המנגנון של נושא חדש הרי נועד, המטרה העיקרית שלו, היחידה שלו, היא למנוע מעקף של הליך החקיקה.
יריב לוין: כלומר, שלא תלך ועדה ובקריאה שנייה ושלישית תתחיל להתעסק במשהו שלא נודע שמו בכלל לאורך כל התהליך.
יריב לוין: לכן, גם יש היגיון שלא היא תהיה הגורם שמכריע, כי הרי עצם המחלוקת היא בדיוק על הרצון שלה לבצע את הפעולה הזו.
יריב לוין: מצד שני, ואמרתי את זה פעמיים כשהנושא הזה הגיע פה לפתחי, זה שאנחנו בחרנו לנסח את זה בצורה מאוד רחבה כדי לשמור על העיקרון הזה.
יריב לוין: אבל זה גם כמובן מחייב אחריות ושימוש זהיר בזה, בעיקר מצד אלה שמתנגדים לחוקים שבאים לאישור, כי הרי אחרת אם כל דבר תהיה טענה של נושא חדש רק כדי לעכב אותו ולבוא לוועדת הכנסת, אז ברור שהעסק הזה לא יחזיק ונהיה מוכרחים לבצע בו שינוי שיגביל את השימוש בו, ואני חושב שזה לא יהיה דבר נכון.
יריב לוין: לכן, זה בדיוק מסוג הדברים שאתה מנסח אותם, אבל הוא מאוד תלוי ביכולת של אנשים באמת להשתמש בהם באופן מושכל - -
לאה ורון: מושכל.
יריב לוין: - - במקום שבאופן אמיתי הוא נדרש.
יריב לוין: ומכאן גם ההשלמה של הראייה שאומרת שאם כבר היה שימוש נכון ואמיתי בדבר הזה, מן הדין שהדיון בו יהיה מהיר, משום שהוא לא נועד לעכב את התהליך אלה הוא נועד באמת לברר שאלה אמיתית שקיימת.
יריב לוין: עכשיו, לבוא באופן קטגורי ולהגיד שבפגרה אי-אפשר יהיה לדון בטענת נושא חדש, לא נראה לי נכון.
יריב לוין: לא כל כך אכפת לי איך הניסוח, אם זה שלוש ישיבות, שתיים או ארבע, זה נראה לי פחות - כל קביעה פה היא הרי שרירותית.
יריב לוין: אבל ככלל, אני חושב שהתהליך צריך להיות, שמצד אחד הוא מבטיח את זה שיהיה כאן דיון שבוחן את זה במשקפיים אחרות מאלה של הוועדה, אבל מצד שני שזה לא אמצעי כדי לבלום את התהליך או לעכב.
אתי בנדלר: אם יורשה לי, אני רוצה בכל זאת להתחבר במשהו לטענתו של חבר הכנסת רותם.
אתי בנדלר: קודם כל, אני מסכימה שזה צריך להיות באחת משלוש הישיבות הקרובות, זה ברור גם אם זה בפגרה.
אתי בנדלר: אבל קורה, ונתקלנו בעבר במקרים כאלה, שהטענה הזאת הועלתה - -
קריאה: בהתרסה.
אתי בנדלר: - - במהותה טענת סרק, אבל אי-אפשר למנוע אותה, כי אומרים חברי כנסת שזה כלי פרלמנטרי, אחד מהכלים הפרלמנטריים שעומדים לרשותם.
אתי בנדלר: והשאלה היא מה קורה כשברור בעליל שמדובר בשימוש בכלי פרלמנטרי, כשלגופו של עניין אין ספק שלא מדובר בנושא חדש.
ארבל אסטרחן: שכל התכלית לעכב את הדיון.
אתי בנדלר: שכל התכלית היא לעכב את הדיון, אכן.
אתי בנדלר: אז אומנם, מצד אחד תקנתם את התקנון וטוב עשיתם, שאפשר יהיה להמשיך את הדיון אבל לא להצביע על העניין, שזה תורם בהחלט לנושא.
אתי בנדלר: אבל מצד שני, אתה יודע שלא פעם אתה בעצמך נדרשת לכנס את ועדת הכנסת במהירות גדולה ולגייס אנשים כדי לדחות טענת סרק כזאת.
אתי בנדלר: השאלה אם לא ניתן - - -
דוד רותם: לא, זה לא בגלל שהוא רצה לדחות טענת סרק, זה בגלל שהוא רצה שכולם יישבו ויחשבו - - -
אתי בנדלר: כן, יירדו לעומק הדברים.
דוד רותם: כן, יירדו לעומק הדברים בנפש חפצה ובלב פתוח.
אתי בנדלר: תראו, אני ערה לזה שהתקנון לא העניק סמכויות לייעוץ המשפטי וזה טוב, כי לא ראוי שנהיה חלק מהכלים הפרלמנטריים.
אתי בנדלר: אבל לא פעם אני יכולה לומר לך שחבר כנסת שאמה, שאני יושבת לידו בדיונים, אומר: תגידי, איך זה יתכן - זה כל כך ברור, את לא יכולה להגיד שמבחינה משפטית מדובר בטענת סרק?
אתי בנדלר: אמרתי לו: אם אני אדרש, אני אגיד את זה בוועדת הכנסת.
אתי בנדלר: אבל זה באמת כלי שמעכב את בדיון, וצריכים לתת את הדעת לעניין.
אתי בנדלר: האם לא ראוי למצוא לזה פתרון.
יריב לוין: ומה הפתרון?
אתי בנדלר: הפתרון הוא בכל זאת - - -
דוד רותם: הפתרון שהיועץ המשפטי של אותה ועדה יקבע.
אתי בנדלר: אני מנסה לרמוז על זה ולא - - -
דוד רותם: תגידי את זה בגלוי, את מבינה?
דוד רותם: בואו נאמר ככה – אתם מבינים?
דוד רותם: יושבת לידי סיגל והיא ממילא קובעת הכול.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, כי מצד אחד אני לא רוצה להפוך - - -
סהר פינטו: גם בדברים אחרים הייעוץ המשפטי יקבע?
דוד רותם: לא, בנושא הזה.
יריב לוין: לא, רבותי, זה הרי ברור - -
קריאה: לא, אם אנחנו פותחים את הדלת לייעוץ המשפטי - - -
יריב לוין: - - אני לא חושב שגם הייעוץ המשפטי רוצה בסוף למצוא את עצמו במקום הזה.
סהר פינטו: אני חושב שגם חבר הכנסת רותם לא ממש מעוניין בכך.
נאזם בדר: - - - הוויכוח הזה - היועצים המשפטיים לא יסכימו.
יריב לוין: לא, בצדק, ברור.
לאה ורון: נוכל לגייס גם את הקואליציה.
נאזם בדר: תרשו לי לא להתייחס לנושא החדש שהעלה דודו.
נאזם בדר: אני רוצה להתייחס לסעיף 6 והייתי מציע, ארבל, לדחות את הדיון בנושא הזה, כי אם אנחנו מתייחסים לטיוטה שתבוא אחר כך לדיונים ואישורים, מוצע בסעיף 11(א) פרק רביעי "ישיבות הוועדות" ש-(ב1), אני לא אציין הצעה של מי, "סדר-היום ייקבע עד יום ד' בשבוע הקודם" וכו'.
נאזם בדר: לכן, אם אנחנו נשאיר את המלה "רגילות", כפי שמוגדר ב-11(ב1), זאת אומרת שהישיבות שהוזמנו על-פי הסעיף הזה, אז אין לנו בעיה להגדיר מה זה שלושת הישיבות הבאות - - -
ארבל אסטרחן: לא, אבל אז לגישתך יהיה אפשר לקבוע ביום שני ליום שלישי ישיבה בטענת נושא חדש.
יריב לוין: תראה, תבין גם דבר פשוט, זה גם לגמרי מלאכותי, כי מה יקרה?
יריב לוין: אני אגיד לך מה יקרה, אז זה יאלץ אותי לזמן מראש ישיבות בימי שני, שלישי ורביעי - -
דורית ואג: שונות כל יום.
יריב לוין: - - שיתבטלו אד הוק אם לא יהיה צריך אותן.
יריב לוין: עזבו, נו, זה הרי סתם.
ארבל אסטרחן: לא, זה הפוך ממה שאנחנו רוצים, אנחנו רוצים שכן יהיה אפשר במהלך השבוע דיון בטענת נושא חדש.
נאזם בדר: אבל אני מצטט סעיף (ב1) אם יתקבל, "סדר-היום ייקבע עד יום ד' בשבוע הקודם, שינויים רק באישור היו"ר (למעט ועדת הכנסת)".
דוד רותם: איזה יו"ר?
נאזם בדר: אנחנו מדברים על ועדת הכנסת.
נאזם בדר: יו"ר הכנסת.
ארבל אסטרחן: אבל מה זה ישיבה רגילה?
דוד רותם: אבל יש התנגדות לסעיף הזה.
אתי בן יוסף: זה סדר-יום של ועדה?
נאזם בדר: "למעט ועדת הכנסת".
ארבל אסטרחן: אבל מה זה ישיבה רגילה, מה זה?
ארבל אסטרחן: זה עדיין לא מגדיר מה זה ישיבה רגילה.
דוד רותם: יו"ר הכנסת לא קובע לי את סדר היום.
ארבל אסטרחן: בוועדת הכנסת אם קובעים ישיבה ביום שני ליום שלישי היא רגילה או לא רגילה?
ארבל אסטרחן: אין שם אתה המונח "ישיבה רגילה".
נאזם בדר: היא רגילה אם אני מכליל את הכול בתוך סעיף 11(ב1).
יריב לוין: כן, אבל זה כנראה לא יהיה המצב בסופו של תהליך.
ארבל אסטרחן: גם לא ברור האם זה "רגילה".
ארבל אסטרחן: אני חושבת שצריך להבהיר כך או כך.
יריב לוין: סהר, מה אתה מציע לעשות?
יריב לוין: איפה הבעיה?
סהר פינטו: קודם כל, בואו נחדד.
סהר פינטו: המחלוקת לא היתה – הכנסתם פה פגרה לא פגרה, השאלה לא היתה אם אי-אפשר לדון בפגרה.
סהר פינטו: אני חושב שבזה יש תמימות דעים שבטח שאפשר לדון בפגרה.
סהר פינטו: המחלוקת שהיתה, חבר הכנסת פלסנר העלה את זה, מכוח סעיף 98(א) שכן מבחין – היתה לי שיחה עם ארבל אם יש לזה משמעות, אין לזה משמעות אופרטיבית – אבל כן מתייחס לישיבות רגילות, להבדיל מישיבות דחופות.
סהר פינטו: אני מקבל את ההצעה של נאזם לא במובן זה שאני תומך בשאר רכיביה, אני חושב שזה בהחלט חלק מהדיון הכללי לגבי מה מהות – כמה זמן צריך לתת התראה מראש, כי יכול להיות שהדברים האלה כן חשובים - - -
יריב לוין: אז השאלה סער אם לא כדאי כרגע - - -
סהר פינטו: שזה עלה אפרופו אותו ויכוח שאנחנו החזקנו בעמדה אחת, אז לבוא היום ולשנות ולהגיד: העמדה שאתם קבעתם אז - אפשר לטעון ולבסס אותה, לבוא ולהגיד עכשיו: בדיעבד אנחנו משנים, להגיד שמה שטענתם אז הוא - - -
דוד רותם: להיפך, מה שטענתם אז היה נכון - -
יריב לוין: סהר, השאלה היא אחרת - - -
דוד רותם: - - עכשיו אנחנו רוצים לשנות, כי הרי מה היתה התוצאה?
סהר פינטו: התוצאה שהעמדה שלנו לא היתה - - -
דוד רותם: - - - על-פי חוות דעת - - - חבל.
יריב לוין: לא, זה ברור, אבל השאלה סהר, אם לא כדאי בינתיים לפחות לעשות תיקון - -
סהר פינטו: להבהיר שאפשר גם בפגרה.
יריב לוין: - - שיבהיר שאפשר לעשות גם בפגרה ואחר כך כשנגיע לשם, אם נצטרך, נתקן, נעשה גם את ההתאמה אחורה ובצורה הזאת - - -
ארבל אסטרחן: תתכנס באחת משלוש ישיבותיה הרגילות הקרובות אף בתקופת הפגרה?
אתי בן יוסף: - - -
ארבל אסטרחן: ישיבה רגילה היא בוודאי לא בפגרה.
ארבל אסטרחן: בדרך כלל המשמעות המקובלת של "רגילה" זה שזה לא ישיבת פגרה.
ירדנה מלר-הורוביץ: נכון, שזה בכנס.
דוד רותם: השאלה, סהר, מה זה ישיבה רגילה?
סהר פינטו: יפה, על כך התעורר כל הויכוח.
סהר פינטו: אז בוא נדון, בהצעה למשל כן מדברים על ישיבות שנקבעו מראש וישיבות שמזומנות - -
דוד רותם: לכן אני שואל אותך - - -
ארבל אסטרחן: אז בוא נעזוב את זה - - -
יריב לוין: נעזוב את זה - -
ארבל אסטרחן: כשנגיע לסוגיה - - -
יריב לוין: - - אבל אז את נמצאת במצב שצריך לעשות ישיבה בפגרה, אי-אפשר.
סהר פינטו: - - אד הוק.
סהר פינטו: אתה אומר רצים לפה באופן אוטומטי, אולי זה לא מה שצריך להיות, אולי באמת צריך לתת הזדמנות ללמוד הנושא ולראות אם - - -
לאה ורון: זו ההבחנה בין שני סוגי הישיבות?
לאה ורון: זאת ההבחנה?
לאה ורון: יש איזושהי הבחנה?
יריב לוין: אז אולי נכתוב, לעניין סעיף זה - - -
ארבל אסטרחן: אז אולי נכתוב אף בתקופת הכנס - רגילות, אף בתקופת הפגרה.
ארבל אסטרחן: לא משתמשים במונח "ישיבות רגילות" - - -
יריב לוין: אנחנו נכניס איזשהו ניסוח - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל בכל אופן כשיוצאים לפגרה אנחנו תמיד פונים לוועדת הכנסת והיא קובעת שהוועדות יכולות לשבת מכסה מסוימת של ישיבות - -
סהר פינטו: בוועדת הכנסת גם.
ירדנה מלר-הורוביץ: - - אחת לשבוע.
ירדנה מלר-הורוביץ: וועדות מסוימות מקבלות היתר נוסף על-פי הוראת היושב-ראש - -
ארבל אסטרחן: סהר, אתה חושב שאם החוק על סדר-היום אפשר לקבוע אותו בהתראה של שעה, אבל דיון בנושא חדש אי-אפשר לקבוע בהתראה של שעה?
סהר פינטו: אין בעיה.
ירדנה מלר-הורוביץ: - - זאת אומרת שזה מראה שזה ישיבות אחרות מרגילות - -
דורית ואג: לדעתי גם הוסיפו - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: - - הרי יש בהחלטת ועדת כנסת כל יציאה לפגרה.
אתי בנדלר: נכון, אבל כיוון שזה עניין של פרשנות מה זה רגילות, אז צריכים להבהיר את זה.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, אני רק אומרת שנהיה ברורים.
ארבל אסטרחן: לא הבנתי.
סהר פינטו: בחוק זה בעייתי.
ארבל אסטרחן: אבל כל נושא שוועדת הכנסת שמה על סדר-יומה כרגע, לפני שדנו בזה, היא יכולה לקבוע מהיום להיום או מהיום למחר, אבל טענת נושא חדש לא.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, צריך להיות פה איזשהו היגיון בדבר הזה.
לאה ורון: אבל איפה יש הגדרה למהי ישיבה רגילה ומהי ישיבה - - - ?
סהר פינטו: על זה כל הדיון.
דוד רותם: על זה היה הויכוח.
לאה ורון: סהר אמר שזה מוזכר ב-98(א).
סהר פינטו: וזה צריך להסדיר, לא אגב משהו בעניין פגרה או לא פגרה, זה צריך להסדיר.
סהר פינטו: אגב, העניין עצמו של עבודת הוועדות, שזה הפרק המרכזי שעומד לפנינו, אם יש טעם או אין טעם.
ארבל אסטרחן: נכון, אז אולי צריך לייחד נושא חדש, אבל האם נושא חדש צריך להיות מיוחד?
סהר פינטו: יכול להיות שכן.
ארבל אסטרחן: עכשיו צריך להחליט.
סהר פינטו: הטענה שאת באמת מביאה, כמו שאמר חבר הכנסת רותם, את מביאה את זה בפני חברי כנסת אחרים שלא היו בדיון עצמו, שלא יודעים מה – יכול להיות שהם יודעים על מה הם הצביעו ומה אושר, הם פתאום שומעים מה הוועדה רוצה להכניס, מה הם רוצים לשנות, יכול להיות שכן, שהם צריכים זמן אחר ללמוד.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, כל נושא אפשר לשים על סדר-היום של ועדת הכנסת בלי שהגבלנו ורק נושא חדש צריך לגביו כללים מיוחדים?
ארבל אסטרחן: כאשר הכוונה של הסעיף היתה דווקא שזה יהיה מהר בוועדת הכנסת, שהיא לא תעכב את זה - אם כבר זה הכלל, לא הכלל הפוך שצריך לתת יותר זמן.
ארבל אסטרחן: אני מנסה להבין מה הרציונל של לקבוע הוראה מיוחדת בדבר הזה.
ארבל אסטרחן: יכול להיות שאחר כך צריך בפרק הוועדות להגדיר כמה זמן מראש צריך להזמין ישיבות.