GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: יכול להיות, אבל עדיין אז זה בא לוועדה וכולם יודעים שהלכו ומידרו את הוועדה והקימו גוף יותר מצומצם על כל המשמעויות של זה.
יריב לוין: ישנן דרכים לפתור את זה.
יריב לוין: זה ברור לגמרי שזה צריך להיעשות במקרה סופר קיצוני כי אחרת תקום צעקה ומאוד מוצדקת, מה פתאום מבצעים תהליך מהסוג הזה.
ארבל אסטרחן: אז כשאנחנו מדברים על הכלל אז כל ח"כ יכול להיכנס לכל ועדה.
ארבל אסטרחן: אנחנו נגיד שבוועדות חסויות של ועדת חוץ וביטחון והמשותפת לתקציב הביטחון, ששם גם אמרנו שאין ממלאי מקום - - -
יריב לוין: זאת ועדה שהיא חסויה על-פי כל חיקוק.
יריב לוין: הייתי קובע את זה כי מחר אולי יהיה עוד דבר חקיקה שלא קיים היום.
ארבל אסטרחן: אז ישיבות שנקבע בחקיקה שהן יהיו חסויות.
ארבל אסטרחן: זה חוץ וביטחון, משותפת ועל-פי חיקוק.
ארבל אסטרחן: במקרה זה רק חבר וממלא מקום קבוע.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שאולי גם את אותן אלה שהן חסויות על-פי חיקוק היינו צריכים להחריג כשאמרנו שלא יחולו הכללים על ממלא מקום ארעי, בעצם הן צריכות לחול גם כאן.
מירי פרנקל-שור: אז בעצם המשמעות המעשית של ישיבה חסויה היא שהפרוטוקול לא מפורסם באתר.
יריב לוין: הפרוטוקול לא מפורסם באתר, אין גישה לעיתונאים, אין גישה לאנשים מחוץ לוועדה.
יריב לוין: אנחנו יודעים מה המשמעות של הישיבות בוועדת חוץ וביטחון.
יריב לוין: בינינו, זאת שאלה מאוד גדולה מה זה עולים.
יריב לוין: החיים לפעמים יותר חזקים אבל הכלל צריך להיות שאני לא יכול פתאום לסגור את הדלת באיזו אמתלה כדי לייצר לי פורום נוח לקיים בו את הדיון.
יריב לוין: זה מאוד מאוד מסוכן.
אורית נוקד: רציתי לשאול מה באשר לחלוקת חומרים טרם הישיבה, שהיא לא ישיבה חסויה.
אורית נוקד: יש סעיף כ זה?
יריב לוין: אני אגיד לך בצורה ברורה.
יריב לוין: כל מה שקשור להתנהלות הדיון בוועדה, זה עניין שנתון נטו לסמכות יו"ר הוועדה.
יריב לוין: הוא מחליט מה מונח על השולחן ומה לא.
אורית נוקד: גם למי לחלק?
יריב לוין: הוא יכול להחליט כן או לא להניח.
יריב לוין: תזכרי שתמיד פתוחה הדרך כי אם אני רוצה שמסמך יעבור לחברי הוועדה והיושב ראש לא רוצה לחלק אותו, אני אשלח אותו במייל לכולם.
יריב לוין: אין חסימה של המידע.
יריב לוין: מה בא על שולחן הוועדה, במה דנים, מה מונח בפנינו, זאת החלטה של יושב ראש הוועדה.
יריב לוין: זה ברור ולא יכול להיות אחרת.
ארבל אסטרחן: בסעיף של ישיבות הוועדה אמרנו שהיו"ר יקבע את סדר היום ויזמין את חברי הוועדה.
יריב לוין: הרי כשמת
יריב לוין: נהל הדיון ונניח שיש חבר כנסת שחושב שמסמך מסוים ראוי שיהיה בידי חברי הוועדה והיושב ראש לא אפשר.
יריב לוין: הוא יכול לשלוח לכולם מראש או לומר במהלך הדיון: יש פה מסמך כזה וכזה, העברתי לכם אותו במייל.
יריב לוין: ביקשתי מיו"ר הוועדה להניח אותו והוא לא הסכים.
יריב לוין: אני מביא לתשומת לבכם שבעמוד 8 בסעיף 14 כתוב כך וכך.
יריב לוין: אין כאן בעיה אבל אני לא רוצה ליצור מצב שאני כופה על יושב ראש.
יריב לוין: מישהו בא מבחוץ ואומר לו: עכשיו תשים את המסמך הזה כאן.
אורית נוקד: יריב, זה כן משבש במידה מסוימת את העבודה של הח"כים.
אורית נוקד: אני נתקלתי היום במקרה שלדעתי הוא לא הוגן.
אורית נוקד: בוועדה מסוימת חילקו חומר שאמור להיות נדון בשבוע הבא.
אורית נוקד: חילקו את זה רק לחברי הוועדה.
אורית נוקד: יש ח"כים שכן רוצים להשתתף.
יריב לוין: מי שהיה נוכח בדיון קיבל את החומר?
אורית נוקד: זה טרם הישיבה.
יריב לוין: זה עניין שלא נוגע לתקנון.
יריב לוין: האם זה נכון שחברי כנסת יקבלו הודעות מכל הוועדות על כל הדיונים כל הזמן.
אורית נוקד: לא, מי שמבקש.
יריב לוין: מי שמבקש, צריך לתת לו.
אורית נוקד: אבל זה לא קורה אז אולי כדאי לעגן את זה בתקנון.
יריב לוין: יש מצב שמישה שמבקש חומר לפני הישיבה שחולק לכל חברי הוועדה ולא רוצים לתת לו?
יריב לוין: מה, באמת?
אורית נוקד: באמת.
ארבל אסטרחן: מה הסיבה?
ארבל אסטרחן: זה חסוי?
אורית נוקד: זה לא חסוי.
אורית נוקד: מה עושים?
יריב לוין: זה ממש מצחיק, שיוציא תעודת עיתונאי, לעיתונאים נותנים מייד.
אורית נוקד: חבר כנסת רוצה ליטול חלק בשבוע הבא בישיבה מסוימת.
יריב לוין: מה הבעיה, יש בעיה לשים לב?
אורית נוקד: השגנו את זה, זה לא משנה.
יריב לוין: לי אין בעיה עם זה כי זה מובן מאליו.
אורית נוקד: מסתבר שזה לא מובן מאליו.
חנה פריידין: בגין אמר שגם המובן מאליו טוב שייאמר.
יריב לוין: זה ברור לגמרי שכל מסמך שחולק על שולחן הוועדה הוא צריך להיות גלוי וידוע לכולם, הוא לא במחתרת, אלא אם הדיון חסוי.
ארבל אסטרחן: נגיד שלא מפרסמים את זה באתר אלא מחלקים מסמך.
יריב לוין: מי שמבקש, הוא חייב לתת לו.
אורית נוקד: חבר כנסת רוצה את החומר הזה.
יריב לוין: אפשר להכניס סעיף שאומר את המובן מאליו, שהוועדה תמציא לחבר כנסת כל מסמך שהונח על שולחנה ושהתבקש על ידו.
אורית נוקד: לכל חבר כנסת.
יריב לוין: כמובן, בכפוף לחיסיון.
ארבל אסטרחן: פה זה לא הונח על שולחנה.
יריב לוין: אם לא הונח על שולחנה, אז אין בעיה.
יריב לוין: כשיו"ר ועדה אומר:
יריב לוין: קיבלתי את המסמך הזה ואני לא מניח אותו על השולחן מבחינתי הוא לא הקיים, אני לא הדוור שמפיץ את המכתבים ששולחים אלי, זה מותר לו.
יריב לוין: ביום שהוא החליט להניח את זה והוא חילק את זה לחברי הוועדה - - -
אורית נוקד: הוא הוציא הודעה במייל רק לחברי הוועדה.
אורית נוקד: - -
ארבל אסטרחן: זה בסדר גמור.
אורית נוקד: - - שניתן לגשת למזכירות הוועדה כדי לקחת את החומר על-מנת להתכונן לשבוע הבא, קרי, לפני הישיבה.
אורית נוקד: אבל ח"כ שהוא לא חבר קבוע ורוצה ליטול חלק בישיבה הוא רוצה את החומר כי זה חומר מאוד גדול.
אורית נוקד: יש לו שבוע להתכונן אבל מונעים את זה ממנו.
אורית נוקד: אז הנה, זה קיים.
חנה פריידין: זה טעות מנהלתית.
אורית נוקד: לדעתי צריך לעגן את זה בפרשנות.
יריב לוין: אני מציע שתבדקו את העניין הזה.
יריב לוין: האם זאת היתה טעות מנהלית של מישהו או החלטה מודעת.
יריב לוין: מה, מישהו בא ואמר שרק חברי הוועדה יקבלו ולאחרים לא שולחים את המייל הזה?
אורית נוקד: בפירוש.
אורית נוקד: זאת היתה החלטה מודעת.
יריב לוין: הרי אם אני מעביר את המייל אליך נגמר הסיפור.
יריב לוין: זה נראה לי ממש מצחיק.
סהר פינטו: אני לא יודע מה מוצע פה.
סהר פינטו: אני הייתי בסיטואציה.
סהר פינטו: חבר כנסת מטעמנו פנה למנהל הוועדה מייד בתום ישיבת הוועדה וביקש ממנו את החומר הרלוונטי והוא אמר לו שזה רק לחברי הוועדה.
יריב לוין: אני לא מתנגד לעגן דבר כזה.
יריב לוין: הוא לא יהיה זכאי אוטומטית.
יריב לוין: חבר כנסת שפנה וביקש יהיה זכאי.
ארבל אסטרחן: אם ביקש זאת ואם החומר הוא לא לישיבה חסויה.
יריב לוין: ואם החומר הונח על שולחן הוועדה.
ארבל אסטרחן: אבל זה לא הונח על שולחן הוועדה.
יריב לוין: הונח על שולחן הוועדה או הופץ על-ידי הוועדה לכלל חבריה.
ארבל אסטרחן: אלא אם זאת ישיבה שהוא לא זכאי להיות בה.
ארבל אסטרחן: אמרנו שיו"ר הוועדה יקבע את סדר היום של הוועדה ויזמין את חברי הוועדה.
ארבל אסטרחן: צריך להגיד "ואת ממלאי המקום או קבועים"?
יריב לוין: כדאי שגם זה יהיה ברור.
יריב לוין: לאור מה שאנחנו שומעים עכשיו, אז בואו כבר - - -
ארבל אסטרחן: בהקשר הזה שאמרנו שכלל חבר הכנסת זכאי להיות בכל הישיבות פרט לוועדות חוץ וביטחון וישיבות שעל-פי חיקוק סגורות.
ארבל אסטרחן: מוצע להוריד סעיף שהיום שנמצא בתקנון, סעיף 105, שנקרא הזמנת משקיפים.
ארבל אסטרחן: הוא אומר שוועדה קבועה רשאית להזמין לדיוניה משקיפים קבועים מהסיעות שאינן מיוצגות בוועדה.
יריב לוין: כל הדבר הזה מיותר לחלוטין.
יריב לוין: מה זה משקיף קבוע?
יריב לוין: זה שטויות.
ארבל אסטרחן: סעיף 20 עוסק ברישום הפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: לגבי המליאה קבענו כבר בסעיפים החדשים שבישיבות המליאה יירשם פרוטוקול שיכיל את כל מהלך הדיונים, את הנאמר בעל-פה, מעל הדוכן או מהמקומות המיועדים לכך באולם, קריאות הביניים וההצבעות וזה יפורסם באתר.
ארבל אסטרחן: פה מוצע לקבוע נוסח טיפה שונה.
ארבל אסטרחן: "בישיבות ועדה יירשם פרוטוקול שיכלול את רשימת חברי הכנסת הנוכחים המוזמנים לישיבה, מהלך הדיונים".
ארבל אסטרחן: לא כתוב מהלך הדיונים אבל מטבע הדברים זה ברור.
ארבל אסטרחן: "מהלך הדיונים והחלטות הוועדה.
ארבל אסטרחן: כן יצוין בו אם הישיבה לא היתה פומבית או אם הפרוטוקול היה חסוי".
נאזם באדר: מי יקבע?
נאזם באדר: נגיד שיש רשמת, היא תקבע ברגע מסוים שזה כן יירשם או לא יירשם.
יריב לוין: בוועדות יש מצבים של התייעצות לא לפרוטוקול, לבקשה שמישהו מבקש שהוא רוצה לומר שלא לפרוטוקול.
נאזם בדר: הדיון לא מופסק?
ארבל אסטרחן: במליאה אין לא לפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: בוועדה יכול מישהו להגיד, לפעמים מישהו אומר איזו בדיחה – יש פה טיפה יותר שיקול דעת.
חנה פריידין: זה קרה לנו אצלנו בוועדה.
חנה פריידין: היום כשהוועדה משודרת שידור ישיר באינטרנט אז אנשים שרוצים לא לפרוטוקול, אין לזה משמעות.
חנה פריידין: התקבלה חוות דעת משפטית שעברה למנהלת מחלקת הפרוטוקולים, שאין דבר כזה לומר דברים שלא לפרוטוקול.
מירי פרנקל-שור: זה שהוא אומר את הדברים כשהוא יודע שהוא בשידור זה לא אומר שזה לא יהיה בפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: צריך לזכור שבשונה מהמליאה, בוועדות יש מוזמנים- - -
מירי פרנקל-שור: אדם אומר שהוא מבקש לדבר אבל זה לא יהיה בפרוטוקול- - -
יריב לוין: לא הכול משודר, בוועדות חסויות בטח שלא.
יריב לוין: כשדנו בסיפור הזה של מוזיאון הכנסת, עם כל ההסתבכות הכספית שהיתה סביבו, אז היתה פה דיון שלם בוועדה המשותפת לתקציב הכנסת שהיה מחוץ לפרוטוקול כי אחר-כך מישהו היה משתמש בו לגבי הערכות הסיכונים בתביעה וכן הלאה.
חנה פריידין: אבל אז הוועדה לא היתה משודרת.
חנה פריידין: אני מדברת על ישיבה ששודרה באינטרנט.
יריב לוין: אבל עדיין אדם יכול לבוא ולומר : רבותיי, אני אמרתי אבל אני מבקש שבתיעוד הרשמי הדבר הזה יימחק.
ארבל אסטרחן: זה משודר אבל עדיין זה אפשרי.
ארבל אסטרחן: אני מתארת לעצמי שהרשמים הם אנשים שבקיאים בזה, הם מורידים אם מישהו אמר איזו פליטת פה.
נאזם בדר: בעבר, כשמישהו דיבר במליאה על עניינים שאסורים לפרסום, זה כבר לא קיים ברגע שקיים שידור ישיר.
קריאה: הגם שזה מפורסם אפשר לומר שלא לפרוטוקול.
יריב לוין: זה דרך של אדם לומר שהוא חוזר בו או מסתייג.
ארבל אסטרחן: איפה אני אכתוב את זה?
ארבל אסטרחן: כתוב לי: "שיכלול את מהלך הדיונים".
ארבל אסטרחן: אני לא רוצה לעגן כאן את העניין של לא לפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: זה לא אמור להיות כלל.
יריב לוין: זה משאיר לנו את הפתח במקרים שצריך.
יריב לוין: אני חושב שזה מובן, זה ברור, זה עובד טוב.
יריב לוין: לא התגלו עם זה בעיות של ממש.
ארבל אסטרחן: צריך לזכור שזה תמיד פחות פורמלי מהמליאה.
ארבל אסטרחן: יש גם אנשים שהם אינם ח"כים.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, כל המוזמנים נרשמים והתפקיד שלהם.
ארבל אסטרחן: תהיתי אם צריך להגיד משהו על הדבר הזה?
ארבל אסטרחן: מזכירת הכנסת הפנתה אלי שאלה.
ארבל אסטרחן: היא אמרה לי שלאחרונה הם נתקלו בהרבה ישיבות שהיו בהם דוברים באנגלית או בשפה אחרת.
דנה גורדון: בדיוק על זה רציתי לשאול.
דנה גורדון: זה קורה אצלי הרבה.
ארבל אסטרחן: הבנתי שלאחרונה זה קרה הרבה פעמים.
ארבל אסטרחן: מה צריך לעשות והאם צריכה להיות על-כך הוראה בתקנון?
ארבל אסטרחן: אני חושבת שההיגיון אומר שלא ישאירו בפרוטוקול דברים באנגלית.
ארבל אסטרחן: אבל האם צריך לציין שזה מתורגם?
דנה גורדון: יש ישיבות שמחציתן מתנהלות באנגלית.
דנה גורדון: לשלוח את זה לתרגום - - -
ארבל אסטרחן: במליאה לא התייחסנו לזה, אבל זה מה שקורה.
יריב לוין: קודם כל אני חושב שהפרוטוקול צריך לשקף את מה שנאמר.
יריב לוין: לכן, אם נאמרו דברים בשפה זרה והם באים לתיעוד בפרוטוקול, כדאי שיבואו בשם אומרם בנוסח שהם נאמרו.
יריב לוין: התחום הזה קרוב לליבי כי אני מתרגם מקצועי מערבית.
יריב לוין: אני יודע שתרגום זה דבר שבמצבים מסוימים יכול להיות נתון למחלוקת ולפרשנות.
יריב לוין: לכן אני חושב שהכלל צריך להיות שהפרוטוקול מבטא את מה שנאמר.
יריב לוין: במידה ויש תרגום אז יובא גם התרגום.
יריב לוין: אני לא רוצה לקבוע חובה לתרגם כי ישנם הרבה מאוד פרוטוקולים ואין שום צורך בזה.
יריב לוין: אם היתה פה ישיבה שבה השתתף שגריר קוריאה, אני לא רואה איזה צורך לשבת עכשיו ולהוציא כספים על תרגום הדברים שנאמרו כאן.
דנה גורדון: מי יחליט?
יריב לוין: יושב ראש הוועדה.
יריב לוין: אם הוא מצא לנכון שהפרוטוקול הוא בעל חשיבות היסטורית - - -
קריאה: פעם היתה מתרגמת סימולטנית.
ארבל אסטרחן: אני לא מדברת על סימולטנית, אני מדברת על הפרוטוקול.
דנה גורדון: אני יכולה לספר לכם ממקרים שקורים לי.
דנה גורדון: אם יש תרגום סימולטני אז אפשר לצרף לנאמר בשפה הזרה.
יריב לוין: בדיעבד מי צריך את זה?
יריב לוין: לקבוע חובה נוקשה, שכל פעם שנאמרה פה איזו מילה באיטלקית נלך לחפש מישהו שיתרגם לנו מאיטלקית?
מירי פרנקל-שור: אבל א כבר יש תרגום סימולטני אפשר לשים אותו בפרוטוקול.
יריב לוין: מקום שבו התרגום קיים אז אפשר.
יריב לוין: מקום שבו יו"ר הוועדה החליט שצריך לתרגם אז יתרגמו.
ארבל אסטרחן: או אם זה פרוטוקול שיש לו איזו חשיבות ורוצים שכל חברי הכנסת יקראו את זה.
ארבל אסטרחן: אז אנחנו נגיד שכלל, אם נאמרו דברים בשפה שאינה עברית, הם ייכללו בפרוטוקול בשפת הדובר אבל לפי החלטת היו"ר - - -
יריב לוין: לפי החלטת היו"ר או במידה שהיתה פנייה כזאת מצד חבר כנסת.
יריב לוין: אני גם מוכן שאם יבוא חבר כנסת ויגיד שהוא רוצה להבין מה נאמר.
ארבל אסטרחן: אז אולי היו"ר ביוזמתו, או לפי בקשה של חבר כנסת יכללו גם את התרגום בעברית.
דנה גורדון: השאלה האם לא כדאי להוסיף שבמידה וקיים תרגום סימולטני להוסיף גם אותו.
ארבל אסטרחן: אז היו"ר יגיד את זה.
יריב לוין: הייתי אומר שמקום שבו ישנו תרגום סימולטני, הוא יהיה חלק מהפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: זה ברור כי הוא חלק מהפרוטוקול כי הוא נאמר בוועדה.
מירי פרנקל-שור: אבל כאשר יש לך דובר - - -
ארבל אסטרחן: הוא אמר מילה בספרדית ומישהו אמר מילה בעברית אז זה כבר מופיע בפרוטוקול.
מירי פרנקל-שור: למשל, אצלנו לא היה תרגום סימולטני אבל יש מקרים שכן יש תרגום סימולטני.
ארבל אסטרחן: אז הוא בפרוטוקול.
מירי פרנקל-שור: לא בפרוטוקול.
מירי פרנקל-שור: כיוון שהדיון מתקיים בשפה מסוימת - - -
ארבל אסטרחן: אבל התרגום הסימולטני נאמר לפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: מישהו אמר את המילים האלה בעברית אז זה כבר חלק מהפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: לגבי המליאה אנחנו לא אומרים שום דבר בעניין הזה.
ארבל אסטרחן: צריך להגיד על זה משהו, כי לא התייחסנו לדבר הזה?
יריב לוין: אני שוב אומר.
יריב לוין: דעתי היא שגם שם, אם נאם ברלוסקוני באיטלקית, אז נביא את הדברים שלו באיטלקית ונצרף להם את התרגום העברי.
יריב לוין: זה מה שהיה, הוא לא נאם בעברית.
ארבל אסטרחן: אני לא יודעת אם מסוגלים פה להביא את הדברים באיטלקית.
יריב לוין: אז איך תרגמו?
ארבל אסטרחן: אפשר אבל את זה צריך לברר עם ירדנה ואולי גם עם מנהלת מחלקת הפרוטוקולים.
יריב לוין: אני מציע שזה מה שנקבע.
יריב לוין: אם יהיו השגות ויבקשו לתקן את זה, אז נחזור.
ארבל אסטרחן: במליאה זה יובא גם בשפת המקור וגם בעברית.
יריב לוין: כך זה הגיוני.
ארבל אסטרחן: אז גם במליאה זה יהיה בשפת המקור.
יריב לוין: לזה יש גם ערך היסטורי אמיתי.
יריב לוין: זאת השקפת עולמי בכלל בנושאים האלה, שאתה לא יכול לחקור נושא שמצריך קריאת טקסטים בשפה שלהם אם אתה לא מבין את השפה ואתה נסמך על תרגומים מכלי שני.
יריב לוין: זה ויכוח גדול.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן ב', בסעיף 20, זה סעיף חשוב והוא מדבר על שיבושים בפרוטוקולים.
ארבל אסטרחן: הדבר האלה מתעוררים מידי פעם וגם הכלל הקיים היום וגם הכלל המוצע הוא, שאי-אפשר לתקן דברים שנאמרו.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם מישהו אמר משהו לפרוטוקול הוא לא יכול אחר-כך לבקש למחוק את זה, לא חבר כנסת ולא מוזמן.
ארבל אסטרחן: הדברים נאמרו, אולי התייחסו אליהם.
ארבל אסטרחן: אבל, לפעמים יש טעויות בפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: גם במליאה אנחנו התייחסנו לדבר הזה.
ארבל אסטרחן: לגבי המליאה נקבע שכל חבר כנסת יכול לתקן שיבושים, שגיאות והשמטות בדבריו כפי שנרשמו.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הוא לא יכול להוריד משהו שנאמר או להוסיף משהו שלא נאמר אבל אם הרישום שגוי הוא יכול לתקן.
ארבל אסטרחן: מוצע אותו דבר לקבוע פה אבל בשינוי מסוים.
ארבל אסטרחן: כל דובר רשאי לבקש לתקן שיבושים, שגיאות והשמטות בדבריו, שזה אותו נוסח שהשתמשנו במליאה, כפי שנרשמו בפרוטוקול.
ארבל אסטרחן: השאלה, מה קורה כשיש טעות?
ארבל אסטרחן: היום הסמכות היא של הוועדה.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, גם אם מישהו אמר 20 והוא קורא בפרוטוקול שכתוב 120, אין לו סמכות להגיד - - -
יריב לוין: הפרוצדורה הזאת טובה.
יריב לוין: איפה שאין מחלוקת - - -
ארבל אסטרחן: הוא יכול להגיד: תקשיב להקלטה אמרתי 20 ולא 120.
ארבל אסטרחן: אבל לא, רק לוועדה יש סמכות.
ארבל אסטרחן: מוצע כאן כך: "אם נוכח רושם הפרוטוקול כי נפלה כאמור", זאת אומרת, שיבוש, שגיאה והשמטה ברישום הפרוטוקול, "לפי בקשת הדובר או ביוזמתו, יתקן את הרישום.
ארבל אסטרחן: התעורר ספק אם נפלה ברישום הפרוטוקול טעות כאמור, תכריע בדבר הוועדה".
ארבל אסטרחן: נגיד אם ההקלטה לא ברורה או משהו כזה.
יריב לוין: אני רק מציע שהוא יתקן את הרישום ויודיע על-כך ליו"ר הוועדה כדי שיהיה איזה תהליך.
ארבל אסטרחן: אז אמרנו שאין סמכות לוועדה.
ארבל אסטרחן: דורית ואג וגם יו"ר הוועדה חשבו שיש להגביל את הזמן.
ארבל אסטרחן: אני חשבתי שאין מקום לעשות את זה כי לפעמים אדם מעיין בפרוטוקול בעבור זמן.
ארבל אסטרחן: היות והטעות היא רק טעות טכנית אז למה לא לאפשר לתקן את זה?
יריב לוין: אין לי בעיה, זה לא נראה לי עניין עקרוני ואפשר להשאיר את זה בצורה הזאת.
יריב לוין: אני מציע שנעצור פה.
יריב לוין: אני מתחיל בבקשת יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסיבה למיזוג הצעות החוק הבאות:
יריב לוין: הצעת חוק הגנת הסביבה (מרשם פליטות והעברות לסביבה), התשע"א-2011, והצעת חוק הגנת הסביבה (מרשם לאומי לשחרור כימיקלים לסביבה ולהעברתם), התשע"א-2011.
יריב לוין: מדובר בשתי הצעות שעוסקות, מטבע הדברים, באותם הנושאים.
יריב לוין: הראשונה שבהן עברה קריאה ראשונה, והשנייה עברה דיון מוקדם, כלומר עברה את הקריאה הטרומית.
יריב לוין: חבר הכנסת אמנון כהן מבקש לאשר את מיזוגן של שתי ההצעות להצעה אחת.
יריב לוין: אם אין הערות.
יריב לוין: נמנעים – אין הבקשה אושרה.
יריב לוין: נעבור לסעיף הבא בסדר-היום, הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 31) (דיווח על חשבונות המפלגות), התשע"ב-2011, כ/417, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי כנסת, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יריב לוין: למעשה קיימנו כבר ומיצינו את הדיון בהצעת החוק כפי שהיתה מוכנה לקריאה שנייה ושלישית, אלא שאז הועלה נושא נוסף ודחינו את הדיון כדי לנסות לברר את עמדת הסיעות האחרות בעניינו.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב.
משה גפני: העליתי את העניין הזה כבר לפני הקריאה הראשונה.
משה גפני: זה גם מופיע בדברי ההסבר.
משה גפני: בישיבה הקודמת אמרת לי שאם יש הסכמה, יש הסכמה.
משה גפני: אם אין הסכמה, זה כבר נושא אחר.
משה גפני: קודם כל הלכתי לממשלה וביקשתי מוועדת השרים לחקיקה, כדרכם בעניין הזה, שיבדקו את הצעת החוק.
משה גפני: ביקשתי מהם שיעבירו את זה לכנסת.
משה גפני: מכיוון שבנושאים כאלה על-פי רוב הממשלה לא מתערבת, אלא אם כן יש לה עמדה שמשהו לא בסדר, או משרד המשפטים סבור שמבחינה חוקית יש בעיה, או שמשרד האוצר סבור שיש הוצאה כספית מיותרת או גבוהה.
משה גפני: ועדת השרים דנה בעניין הזה ולא מצאה פגם לא חוקי, לא תקציבי, והיא העבירה את זה.
עמי ברקוביץ: היא החליטה שלא לקבוע עמדה, היא לא קבעה עמדה לגופו.
משה גפני: לא, זה בדיוק מה שביקשתי ממנה.
משה גפני: אם אין פגם חוקי.
עמי ברקוביץ: המשמעות היא שהיא משאירה את ההחלטה.
משה גפני: על זה נאמר 70 פנים לתורה.
משה גפני: זו בדיוק ההגדרה.
משה גפני: ברור לי לחלוטין שאם היה פגם כלשהו, תקציבי או חוקי או אחר, אז היו אומרים שזה לא בסדר.
משה גפני: אבל זה מה שביקשתי.
עמי ברקוביץ: מקובל.
משה גפני: אני לא משפטן ואני לא תקציבן, אבל אני מבין במשפטים ומבין בכסף, ואין בזה לא בעיה תקציבית ולא פגם חוקי.
עמי ברקוביץ: כעמדה מקצועית אני מוכרח לומר שלא השתכנענו באיזשהו טעם שמצדיק את החריגה מהעיקרון.
משה גפני: ההצדקה זה העובדות.
עמי ברקוביץ: אבל כמו שאמרת, זאת החלטת ועדת השרים.
משה גפני: ועדת השרים נענתה לבקשתי והיא אמרה שהיא מעבירה את זה לכנסת ושיועבר גם להנהלת הקואליציה, ויוחלט גם בין המפלגות האחרות.
משה גפני: הלכתי להנהלת הקואליציה, דיברתי עם כל סיעות הקואליציה, וההחלטה היתה שתומכים בחוק הזה.
משה גפני: ההחלטה היתה פה אחד.
משה גפני: הסיעות הערביות מעוניינות בזה, האיחוד הלאומי מעוניין בזה.
משה גפני: לא שמעתי התנגדות ממפלגת העבודה ולא ממרצ.
משה גפני: פניתי לדליה איציק, יושבת-ראש סיעת קדימה, והבאתי ליועץ המשפטי שלהם את החוק כבר בשבוע שעבר.
משה גפני: גם עוזרי משה שיפמן דיבר אתם כמה פעמים, וגם אני דיברתי כמה פעמים, ועד עכשיו לא קיבלתי תגובה.
משה גפני: אני מבקש לצרף את זה בחוק.
יריב לוין: אני מבין שאין התנגדות.
משה גפני: אני מבין שאם היתה להם התנגדות, הם היו אומרים.
יריב לוין: אם אין התנגדות, אז אין בעיה.
יריב לוין: אני מציע שנעבור לקריאת החוק בצורה מסודרת.
ארבל אסטרחן: יש כאן סעיפים שכבר אושרו, לכן עליהם לא צריך לעבור.
ארבל אסטרחן: אפנה את תשומת הלב לסעיפים החדשים שהכנו נוסח בהמשך לדברים של חבר הכנסת גפני מהישיבה הקודמת.
ארבל אסטרחן: הסעיף הראשון, השני והשלישי הם סעיפים שדיברנו עליהם, תיקונים לסעיפים 8ג, 9 ו-10 לחוק המימון, שעניינם מועדי הגשת הדוחות על-ידי הסיעות ועל-ידי המבקר, ביטול החובה ל הגיש דוחות כספיים ליו"ר הכנסת ועדכוני סכומים.
ארבל אסטרחן: אלה דברים שדיברנו עליהם ואושרו.
ארבל אסטרחן: על סעיף 4 נדבר מיד.
ארבל אסטרחן: סעיף 5 זה גם סעיף שדובר עליו ואושר בישיבה הקודמת, גם תיקון לחוק המימון בעניין מועדי הגשת הדוחות.
ארבל אסטרחן: על סעיף 6 נדבר מיד ביחד עם סעיף 4.
ארבל אסטרחן: סעיף 7 הוא גם סעיף שאושר בישיבה הקודמת.
ארבל אסטרחן: אלה הדברים שהיו בקשר עם רשם המפלגות, מה יגישו.
ארבל אסטרחן: בעניין זה אני רוצה להעיר שתי הערות קטנות.
ארבל אסטרחן: האחת, שונה המועד שבו מפלגה חדשה צריכה להגיש את דוחותיה.
ארבל אסטרחן: הוא קוצר ל-90 ימים מ-180.
ארבל אסטרחן: בדקתי עם רשם המפלגות, שלא צריך לעשות כאן הוראות מעבר, כי אין אף מפלגה חדשה שנרשמה בתקופה הזאת ופתאום מקצרים לה את התקופה.
משה גפני: זה לא קשור לחוק שמנסים להעביר על יאיר לפיד?
ארבל אסטרחן: זה אומר שכל מפלגה חדשה שתירשם מכאן ואילך, הדוח הראשון שלה יוגש תוך 90 ימים.
משה גפני: יריב, אתה חתום על הצעת החוק הזאת?
יריב לוין: אני חתום עליה, אבל היא נעצרה.
יריב לוין: כל עוד הממשלה לא החליטה לתמוך בה, היא לא תתקדם.
משה גפני: אבל הוא יורד בסקרים.
משה גפני: אם החרדים לא יעשו טעויות, זה מה שיקרה.
יריב לוין: אבל החוק הוא חוק נכון לגופו של עניין.
משה גפני: יש בזה הצדקה.
משה גפני: זה צריך להיות שוויוני.
ארבל אסטרחן: הערה שנייה היא משהו קטן שדיברנו עליו בישיבה הקודמת, שהדוחות יכללו גם מידע בדבר פעילות חינוך תנועתי ותאגידים מפלגתיים.
ארבל אסטרחן: דובר לכלול את זה לגבי מפלגות שמיוצגות בכנסת, ולא דובר כאן על כך שגם מפלגות שאינן מיוצגות בכנסת יחויבו למסור מידע על הדברים האלה, על פעילות חינוך תנועתית ותאגידים מפלגתיים.
ארבל אסטרחן: היות שזה לא נאמר במפורש, וכשעשינו את הנוסח ראינו שיש בכך צורך, אז הוספנו את זה וזה נכלל בנוסח שבפניכם.
משה גפני: מפלגה שלא מיוצגת בכנסת צריכה לדווח על זה?
יריב לוין: זה נכון לגבי כולן.
ארבל אסטרחן: אני רוצה לדבר על הדברים שאותם ציין חבר הכנסת גפני בישיבה הקודמת, שמופיעים בפניכם בסעיפים 4, 6 ואיזושהי הוראת מעבר לגביהם.
ארבל אסטרחן: סעיף 4 בא לתקן את סעיף 12 לחוק מימון מפלגות.
ארבל אסטרחן: זה הסעיף שהיום עוסק בסיעה שהיא צירוף של מפלגות בכנסת.
ארבל אסטרחן: יש לנו היום בכנסת כמה כאלה.
ארבל אסטרחן: יש יהדות התורה, יש רע"מ-תע"ל, יש האיחוד הלאומי.
ארבל אסטרחן: לגבי סיעות כאלה קובע חוק המימון, שהן יכולות להודיע ליו"ר הכנסת שהן מבקשות לקבל את המימון בנפרד, ואז יראו אותן כסיעות נפרדות.
משה גפני: אבל זה גם היום.
ארבל אסטרחן: ואכן שלוש הסיעות שציינתי מקבלות את המימון בנפרד.
ארבל אסטרחן: ועוד מוסיף היום החוק, שסיעה כזאת תודיע ליו"ר הכנסת על ההשתייכות המפלגתית של חבריה בשעת פרסום תוצאות הבחירות, והתשלומים ישולמו בהתאם לכך.
ארבל אסטרחן: כך קובע היום סעיף 12.
ארבל אסטרחן: מה שמוצע לקבוע כאן זה קודם כל לתקן את סעיף 12 הקיים ולהגיד שאותה הודעה ראשונית שהסיעות מוסרות על כך שהן רוצות שיראו אותן כסיעות נפרדות ולקבל מימון בנפרד – היא תימסר באמצעות בא כוח הסיעה או ממלא מקומו, שהיום זה מי שהיה בא כוח רשימת המועמדים, הוא הופך לבא כוח הסיעה.
ארבל אסטרחן: אותה הודעה ראשונה תימסר על-ידי אותו בא כוח.
ארבל אסטרחן: הסיבה שמציינים את זה במפורש היא שמיד תראו שהסעיף הבא אומר, שבאותה הזדמנות הם גם יודיעו מי באי הכוח של הסיעות הקטנות, ומאותו רגע מי שימסור הודעה לפי חוק המימון לגבי הסיעות הקטנות, למשל לחוד לגבי דגל התורה ולחוד לגבי אגודת ישראל, יהיו באי הכוח שלהם ולא בא כוח של רשימת המועמדים שהוא אחד.
ארבל אסטרחן: למעשה הכנסת נהגה כך כבר בעבר, אבל לא היה לכך עיגון בחוק המימון.
ארבל אסטרחן: החוק רק דיבר על בא כוח שהוא מי שהיה בא כוח של רשימת המועמדים.
ארבל אסטרחן: אז כאן מובהר שההודעה הראשונה תימסר על-ידי בא כוח הסיעה כולה.
ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע כאן הוראה נוספת.
ארבל אסטרחן: כמו שאמרתי, סעיף 12 לחוק היום אומר, שהם יודיעו בתחילת הכנסת את ההשתייכות המפלגתית של כל חברי הסיעה הגדולה, והתשלומים למימון ההוצאות השוטפות ישולמו בהתאם לכך.
ארבל אסטרחן: לא ברור מה קורה כאשר יש שינויים, למשל חבר מאחת הסיעות מתפטר, ומי שנכנס במקומו הוא חבר במפלגה אחרת שבאותו הרכב – איך הדבר הזה משליך על המימון?
ארבל אסטרחן: לכן מוצע כאן לקבוע שאם חדל חבר הסיעה לכהן בכנסת, רשאית הסיעה – והכוונה לסיעה הגדולה – לתקן את הודעתה לפי סעיף קטן זה בהתאם.
ארבל אסטרחן: כלומר, היא תוכל להודיע שהיא מבקשת שהיות שהשתנה גודל הסיעות הנפרדות, ישונה המימון המשולם להן בהתאם.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הן לא יכולות פתאום לעשות איזשהו שינוי אחר, רק בהתאם.
משה גפני: אם יש סיעה קטנה ויש סיעה גדולה, אז הסיעה הגדולה יכולה - - -
פניה קירשנבאום: כל פעם שאתה מודיע.
פניה קירשנבאום: הוא בא מסיעה אחרת מזה שיצא, אז אתה מודיע שההרכב של הסיעה הגדולה הכוללת משתנה והחלוקה היא מחודשת.
פניה קירשנבאום: ואז נניח שהיו שלושה וארבעה, ועכשיו זה השתנה, אז אתה פשוט מודיע והמימון יהיה אחרת.
משה גפני: אם אני עושה הסכם לפני הבחירות, כמו המקרה שלנו – אנחנו עושים הסכם, נותנים אותו ליושב-ראש ועדת הבחירות.
ארבל אסטרחן: ההסכם הוא רק על ההעברה של ה-5%.
משה גפני: זאת אומרת, אם לא מודיעים כלום, אז נשאר המצב כמו שהוא, על אף שההרכב משתנה.
פניה קירשנבאום: אם לא מודיעים כלום, נשאר כמו שהוא.
עמי ברקוביץ: אבל אם זה נגזר מההשתייכות המפלגתית, מדוע אם חל שינוי המצב משתנה?
משה גפני: למשל אצלנו, אנחנו לא מוותרים על המימון.
משה גפני: המימון הוא חצי-חצי, אנחנו סיעות שוות.
משה גפני: אבל אנחנו הרבה פעמים יכולים לוותר על מקום בכנסת כדי ללכת יחד.
משה גפני: זאת אומרת, לתת לנציג ששייך לחסידות מסוימת.
ארבל אסטרחן: אבל אם חלילה חבר כנסת נפטר, זה משנה את המספרים.
משה גפני: הרי זה הולך לפי ההשתייכות המפלגתית.
משה גפני: אנחנו מודיעים מראש שהמימון הוא חצי-חצי.
פניה קירשנבאום: אם אתם לא מודיעים, שום דבר לא משתנה.
פניה קירשנבאום: רק אם אתם מודיעים.
עמי ברקוביץ: אתה מודיע לעניין אותו סעיף נוסף שמוצע להעביר, על העניין של ה-5%.
עמי ברקוביץ: מה שאני שואל, אם נפטר חס וחלילה חבר כנסת, ואז השלושה-ושניים התהפך לשניים-ושלושה.
עמי ברקוביץ: מדוע זו רק רשות להודיע ולא תהיה חובת הודעה?
פניה קירשנבאום: כי הסיעה תחליט איפה שיהיה הכסף.
משה גפני: מכיוון שהמימון נעשה בשביל התשתית הארגונית של המפלגות, בשביל הפעילות השוטפת.
משה גפני: הרי זה לא כסף של חבר הכנסת.
משה גפני: לפעמים זה כך, לפעמים זה כך.
משה גפני: אין פה משהו שנעשה שמקבלים יותר כסף, או שמקבלים פחות כסף.
פניה קירשנבאום: או שרוצים, אז מודיעים.
פניה קירשנבאום: ואם מגיעים להסכמה ולא מודיעים, אז תשאיר את זה לשיקול הדעת של הסיעה.
ארבל אסטרחן: בכל מקרה, מוצע שהדברים האלה יחולו רק מהכנסת הבאה.
ארבל אסטרחן: זה תיקון אחד לסעיף 12.
ארבל אסטרחן: תיקון נוסף, שאתם יכולים לראות אותו בעמוד 2 למעלה, הוא תיקון שהתייחסתי אליו כבר בקצרה.