GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: אז הוא יוכל להורות לוועדה לא לקיים דיון, אבל אם הוא הורה ככה, ועדת הכנסת תתחייב להתכנס.
יריב לוין: חייבת להתכנס, ואם לא התכנסה ההוראה פקעה.
יריב לוין: זאת אומרת, זה ברור, זה לא שאני עכשיו מחזיק אותם.
אתי בנדלר: היא חייבת להתכנס בתוך x שעות, אלא אם כן הוגשה הבקשה ביום רביעי, אז היא תתכנס לא יאוחר מיום שני.
רונית חייקין: בדיוק, זהו.
ארבל אסטרחן: ביום מליאה, ביום ישיבת הכנסת הבאה עד השעה 12.
רונית חייקין: כן, בדיוק, נכון, שלא יהיה חמישי וראשון.
יריב לוין: עכשיו אשאל אתכם מה קורה בפגרה?
יריב לוין: כשמוכרחים לתת לזה פתרון.
רונית חייקין: רגע, דיונים מהירים אין בפגרה, אין הצעות דחופות.
יריב לוין: זה צריך להיות מוגבל.
דורית ואג: אבל בפגרה, אני מזכיר לכם, כשאתם קובעים את זה, אתם קובעים גם שצריך לזמן בפגרה לפחות כמה ימים - - -
קריאה: שלושה ימים קודם, מראש.
דורית ואג: אני מוציאה בתחילת הפגרה בערך לכל הפגרה, אז אני לא מתייחסת לזה, אבל בגדול יש שם הנחייה של מינימום ימים, אז זה נותן לך את הזמן.
יריב לוין: לא חשוב, אבל אם אני עושה את זה לא לכנסת הבאה, אז בכנסת הבאה יכול להיות – אז צריך בפגרה לקבוע איזושהי קציבת זמן גם כן ברורה.
ארבל אסטרחן: טוב, אנסח את זה.
ארבל אסטרחן: שני הסעיפים האלה, נצטרך לנסח אותם, לא בטוחה שסגרנו את כל הקצוות.
משה שיפמן: אני רוצה לחזור רגע אחורה.
משה שיפמן: מצד אחד, אתה אומר שאתה לא רוצה לתת ליושב-ראש ועדת הכנסת סמכות יתר לעקוף את יושבי-ראש הוועדות האחרות לעצור את הדיון, ומצד שני, אי-התגובה היא גם כן אמירה.
יריב לוין: נכון, מה לעשות?
יריב לוין: אי-התגובה היא אמירה שאני לא מתערב בשיקול הדעת של ראשי הוועדות.
משה שיפמן: כן, אבל לפעמים ישנם מקרים שבאמת ועדה דנה בחוק שממש הסמכות לא שלה, ופונה יושב-ראש ועדה - - -
יריב לוין: כן, אבל אם היא דנה בחוק שהסמכות לא שלה, החוק הזה הועבר אליה מהמליאה - -
לאה ורון: קיבלה את זה ממליאת הכנסת.
יריב לוין: - - הבעיה היא לא שם, הבעיה היא במקום שבו היא לקחה נושא - -
רונית חייקין: יוזמות שלה.
יריב לוין: - - נניח, "השריפה בכרמל", והחליטה לקיים עליו דיון ואז יש ויכוח אם זה במגרש שלה או לא, אז במצב הזה, בסדר – תשמע, עוד פעם, אני מעדיף שיהיה איזה דיון כפול כזה שהוא לא תקין והוא לא טוב על פני העובדה שעכשיו אתחיל לשלוט בלוח הזמנים של כל הוועדות.
דורית ואג: מצד שני גם צריך לראות איך הכנסת ככנסת נראית.
לאה ורון: לא בזה הבעיה של הכנסת.
דורית ואג: גם בזה.
יריב לוין: דורית, בסוף לא יעזור שום דבר, יש גם גורם אנושי בכל הסיפור הזה, אי-אפשר את הכול לתחום לתוך ריבועים ולתוך כללים, גם יש ראשי ועדות שנוהגים בדרך כזאת, אז אנחנו נראה כך, בין אם בגלל זה ובין אם זה בגלל דברים אחרים.
יריב לוין: היכולת להידבר פה ושכל אחד גם ידע איפה הוא חוצה תא הקו האדום, אז נכון, אז כשאין את זה אז אנחנו נראים ככה.
יריב לוין: ואנחנו נראה ככה בכל מקרה.
יריב לוין: אני לא משלה את עצמי שאני יכול לקחת ולהכניס את הכול לתוך איזה תבנית.
יריב לוין: אני רוצה לתת כלים לטפל במקרים קיצוניים, סופר בעייתיים, זועקים לשמיים, שעושים את זה באותה שעה, שיש מן תחרות כזאת מי יקדים את מי ויפתח את הישיבה רבע שעה קודם – זה עוד אפשר, אבל מעבר לזה זה כבר – אלא אם כן, את באה ואומרת, רבותי, בואו נכפיף את כל ראשי הוועדות, נעשה פה גוף שמאשר להם את לוחות הזמנים.
יריב לוין: לא, בוודאי, זה לא בא בחשבון.
משה שיפמן: ראה דוגמה כזאת שוועדה קיבלה נושא שלא בסמכותה שהמליאה באמת העבירה, אולי להוציא את זה מיושב-ראש של ועדת הכנסת, לדוגמה את הצו - - -
יריב לוין: לא, אז יש לך בקשה, אז אתה מעביר בקשה להעברת הנושא לדיון.
משה שיפמן: ואז יושב-ראש ועדת הכנסת הוא כעין שופט, להוציא צו מניעה, לא להוציא צו מניעה.
יריב לוין: אבל זה בסוף נכון פה בהמון נושאים.
משה שיפמן: להוציא את יושב-ראש ועדת הכנסת - - -
יריב לוין: אבל זה קיים גם היום.
משה שיפמן: היועץ המשפטי - - -
דורית ואג: אל תפיל - - -
סהר פינטו: לא, יש אפשרות אחרת, יריב, לקבוע - - -
יריב לוין: לא יהיה, לא בא בחשבון.
משה שיפמן: - - -
רונית חייקין: תגיד, לא שמעת אותי?
יריב לוין: אל תעמיד אותו שם והוא גם לא יכול להיות שם.
יריב לוין: וההכרעות האלה, מה לעשות?
יריב לוין: הם גם הכרעות פוליטיות.
יריב לוין: נכון, זה לא בסמכותה, אבל זה הולך לשם, כי מה לעשות.
רונית חייקין: הם בעיקר הכרעות פוליטיות.
משה שיפמן: לא איזה ועדה זה יהיה, האם להוציא את הצו מניעה או לא.
יריב לוין: אז מה, אז יצא זה - ואז פשוט לא אדון 24 שעות - - -
לאה ורון: אתה גם תוחם את הצו מניעה בזמן?
לאה ורון: לא צריך להגזים.
קריאה: אפשר לחשוב.
יריב לוין: זה כלי שנותן עוד סמכות במצבי קיצון כדי לנסות לעשות סדר, לא מעבר לזה.
יריב לוין: לא אכנס לצד המהותי, לא אתן אותו בידי יועץ משפטי, ואני גם לא חושב שנכון שאנחנו פה נשלוט בזה.
יריב לוין: אם במליאה החליטו להעביר את זה למקום מסוים, אז החליטו.
יריב לוין: תשמע, זה חלק מהמשחק הפוליטי, אין מה לעשות, כשם שגם פה מישהו יכול לבקש ועדה אחרת, זה יבוא לוועדת הכנסת, ועדת הכנסת תקבל איזושהי החלטה ששולחת את זה – והיו דברים מעולם.
סהר פינטו: השאלה אם אין מקום לקבוע כן משהו שהוא באופן קטגורי, כי העניין שיש הוראות בתקנון שמאפשרות – ונתקלנו בזה אגב הבקשה לשליש בדיון בוועדת חוקה – לבקש במקרים מסוימים דיון או לבקש העברת דיון, הכוח בידי יו"ר ועדה להציב עובדות בשטח אחרי שהבקשה כבר הוגשה.
יריב לוין: סהר, עוד פעם, הכול נכון, יש בזה רק בעיה אחת קטנה, בדקה שתעקר את כוחו של יושב-ראש הוועדה גמרת את הכנסת.
יריב לוין: זה הבלם האחרון מפני שליטה מוחלטת של הממשלה בכל מה שקורה פה.
סהר פינטו: אבל אתה גם מעקר את כוחו של יו"ר הוועדה האחר שסבור שהנושא נמצא אצלו.
סהר פינטו: לפני שהבאת את זה לדיון ולהכרעה - - -
יריב לוין: כן, אבל התהליך יהיה – אין בעיה בכלל, אני רק אומר לך מה יקרה - כל נושא שלא מוצא חן בעיני הקואליציה, יהיה מכתב אלי שאומר: אדוני, נא תעכב.
יריב לוין: ועכשיו אדון בזה, שנתיים.
סהר פינטו: לא, אפשר לחשוב שכל החוקים פה צריכים לעבור תוך שבועיים בקריאה שנייה ושלישית.
סהר פינטו: מה הבעיה לקבוע שהוגשה בקשה, הוועדה לא תתחיל לדון בזה עד הישיבה הבאה של ועדת הכנסת?
דורית ואג: כי אז אתה נותן לו את הכוח לא לקיים דיון וזה לא יתקיים בחיים.
ירדנה מלר-הורוביץ: אתה נותן לו כוח אדיר.
יריב לוין: כי אני מסביר לך שאני כוועדת הכנסת על-פי הוראת הממשלה אכנס אותה ביום חמישי בשעה שש בערב באיזשהו מקום שאף אחד לא – או שאני לא אכנס אותה בכלל או שאני לא יודע מה אני אעשה עם זה - -
סהר פינטו: - - -
יריב לוין: - - או שאקבל החלטה ומישהו יגיש רוויזיה.
סהר פינטו: לא, אז עד הישיבה הבאה של ועדת הכנסת, ועדת הכנסת תתכנס.
יריב לוין: סהר, אי-אפשר.
יריב לוין: כל פגיעה בסמכויות של ראשי הוועדות היא מהלך מסוכן כי הוא - - -
סהר פינטו: אבל פה אתה פוגע בראש ועדה אחר.
לאה ורון: אתה לא פוגע, אתה לא נענה למאוויים ולרצונות שלו.
יריב לוין: אתה לא פוגע בראש ועדה אחר, כי זה עבר מהמליאה אליו.
יריב לוין: זה אצלו כי המליאה העבירה, אז מה לעשות אם אנשים לא נמצאים במליאה.
לאה ורון: אתה לא נענה למאוויים ורצונות של יושב-ראש ועדה אחרת.
יריב לוין: גם ככה יש לי סמכות מאוד מרחיקת לכת – כל מה שאני צריך לעשות זה לשבת במליאה, כל חוק שמגיע, לקום ולהגיד: ועדה אחרת.
ירדנה מלר-הורוביץ: ועדה אחרת.
יריב לוין: אז מה, אתה רוצה לתת לי עוד – גם אם הייתי לא אחראי ולא הייתי שם כדי לעכב את זה, עכשיו אתה נותן לי מועד בי"ת כדי שאוכל – אתה מבין, אתה תתחיל, יהיה משהו שלא מוצא חן בעיני, אקח את זה, אתחיל את הכול מהתחלה.
יריב לוין: תשמע, זה נורא מסוכן.
סהר פינטו: אם יש את הגישה הזאת, אז תבטל בכלל את האופציה הזאת, זאת אומרת, אתה נותן איזושהי אופציה שהיא קיימת, אבל בעצם אין לה שיניים.
יריב לוין: כן, אבל עובדתית הכוח שיש בידי ראשי ועדות היום מאזן במידה מסוימת את העוצמה של הממשלה, ראשי הוועדות הם לא "יס מנים".
יריב לוין: הם מצליחים לא מעט לעכב, לשנות, לצמצם, ראה למשל, גפני בוועדת הכספים, הוא לא חותמת גומי.
יריב לוין: הוא משנה, הוא כופה עליהם שינויים, תסתכל אצל דודו - תבוא לדיונים בוועדת חוקה, תראה אצל דודו, אף חוק לא יוצא כמו שהוא נכנס.
סהר פינטו: אבל פה הרבה פעמים זה בדיוק הפוך, כי דודו לא נמצא ביום שני – לרוב הוא נמצא – אבל נגיד שהוא לא היה ביום שני בערב ועבר איזשהו חוק והוא לא היה שם באותו דיון, והממשלה הרי כן נמצאת.
יריב לוין: אבל אם האנשים לא נמצאים ולא עושים את עבודתם, אז מה – אז אנחנו עכשיו ניתן להם שמונה תחנות בדרך.
סהר פינטו: לא, אז אולי אל תאפשר.
יריב לוין: הרי מה יקרה, עכשיו אף אחד כבר לא יהיה במליאה, כל אחד יבוא לעכב את זה אחר כך.
סהר פינטו: אבל אחת משתיים - אז בוא נבטל לגמרי את האפשרות לבקש שתעביר.
סהר פינטו: אתה משאיר אפשרות שאין לה שום משמעות אופרטיבית.
יריב לוין: לא נכון, זה לא נכון.
יריב לוין: אתה משאיר אפשרות במקרים קיצוניים, שבהם אנחנו עומדים במצב של ביזיון בהתנגשות, שבאים ואומרים שבו זמנית שתי ועדות ידונו באותו דבר, באותה שעה והמוזמנים עומדים חסרי אונים.
סהר פינטו: אני לא מדבר על זה, על זה דיברנו.
סהר פינטו: אני מדבר רק על החוק.
סהר פינטו: אני מדבר על הנושא של העברת הצעת חוק.
סהר פינטו: לא ידונו שניהם במקביל, זה ברור שלא.
יריב לוין: לא, בסדר גמור, אבל מה אתה רוצה לעשות, אתה רוצה שכל הצעת חוק עכשיו אנחנו נתחיל לדון בה פה מחדש אחרי שכבר עברה לוועדה וכבר נקבע מי ידון בה, כדבר שבחובה.
סהר פינטו: זה לא היתה הצעה, זה רק אם יושב-ראש ועדה סבור שזה בתחום סמכותו.
יריב לוין: תבין, כל יו"ר ועדה יכול לשתק פה את כל עבודת הכנסת.
סהר פינטו: לא, הצד השני - אז תבטל לגמרי את הסעיף הזה.
סהר פינטו: מה הטעם בסעיף הזה?
יריב לוין: בגלל שהסעיף נמצא למקרה שהוא באמת אמיתי, שבאמת נפלה טעות.
סהר פינטו: ואז יו"ר ועדה שני יקבע את זה רגע אחר כך.
יריב לוין: אגב, אני מקבל הרבה מאוד בקשות כאלה בהסכמה בין ראשי וועדות.
סהר פינטו: הסכמה זה בסדר.
סהר פינטו: בהסכמה אתה יכול גם אחרי שהתחילו הדיונים.
סהר פינטו: הבעיה היא כשאין הסכמה.
יריב לוין: בסדר, לכן כשאין הסכמה אז אצמצם את זה למקרה הקיצון, לא אפתח את זה עכשיו לפתח רחב מלוא הנהר.
יריב לוין: שכל דבר יתחיל לבוא – תראה מה קרה עם הנושא חדש, זה בדיוק אותו היגיון, שם באנו ואמרנו נעשה משהו רחב מהשיקולים שדיברנו עליהם, צ'יק צ'ק זה נוצל לשיטפון, אז אני מקווה שאנשים יבינו שאסור לעשות את זה, כי אחרת לא תהיה ברירה אלא להגביל את זה, אבל שם אני בא ואומר:
יריב לוין: אני משאיר את הפתח הרחב כי אין לי ברירה.
יריב לוין: פה אייצר אותו במקום שיש לי ברירה?
יריב לוין: העוצמה שמרוכזת פה היא גם ככה לא פשוטה.
יריב לוין: אם אתה עוד נותן מעבר לזה, בעיני זה לא נכון, פשוט לא נכון, וזה ידרדר מהר.
סהר פינטו: בעצם יש פה משהו עקום, כאילו יש סמכות אבל יו"ר ועדה אחד יוכל לבקש, היו"ר ועדה השני יכול בקלות פשוט לשים את זה על סדר ולהתחיל דיון ואז לעקר את הבקשה, אז כדי לתת מענה לתרגיל הזה יש את זה.
סהר פינטו: הכול פועל פה מתוך בוא ניתן מענה לתרגילים במקום לחשוב רגע מה נראה לי נכון.
סהר פינטו: יכול להיות שבאמת אולי אין טעם בסעיף הזה.
יריב לוין: אבל מה?
יריב לוין: שאז מה?
סהר פינטו: אז שלא יהיה, שאי-אפשר יהיה לבקש להעביר.
יריב לוין: מה, אי-אפשר יהיה לבקש להעביר בכלל?
יריב לוין: לצורך העניין מהצד השני, זאת אומרת, יש פה - - -
דורית ואג: למה לא?
דורית ואג: תגיד לי, אתה רוצה שיהיה לך עוד חוק על חתימה אלקטרונית?
יריב לוין: כי בהרבה מקרים למשל, מגיעים להסכמה על העברה.
יריב לוין: בהרבה מקרים - - -
סהר פינטו: אבל הסכמה אתה יכול גם אחרי שהתחלת.
סהר פינטו: השאלה פה זה - - -
דורית ואג: עוד חוק ביומטרי אתה רוצה?
יריב לוין: למה אתה יכול גם אחרי?
סהר פינטו: לפי התקנון אתה יכול אחרי שהתחיל הדיון.
ארבל אסטרחן: רק בהסכמה.
סהר פינטו: השאלה אם יש הסכמה.
סהר פינטו: הסעיף הזה נועד כביכול לתת איזשהו מענה לפני שהתחיל הדיון.
סהר פינטו: אתה אומר: עוד לא קרה כלום, סך-הכול המליאה אמרה שזה עובר לוועדה x.
סהר פינטו: עוד לא קרה שום דבר.
סהר פינטו: בא יו"ר ועדה אחר, למחרת בבוקר התעורר, אומר: ואללה, הנושא הזה בכלל לא בתחום סמכותי בצורה מובהקת.
סהר פינטו: אני רוצה שזה יהיה בתחום סמכותי.
סהר פינטו: הוא מגיש בקשה, יו"ר הוועדה שאליו העבירו את זה יכול, דקה אחרי שהוא רואה את הבקשה לקבוע דיון, להתחיל דיון ונגמר.
סהר פינטו: ליו"ר הוועדה שהגיש את הבקשה כבר אין אפשרות להעביר את זה אליו.
יריב לוין: נכון, אז בשביל זה אנחנו רוצים לעשות סידור כזה.
סהר פינטו: זה מה שאני אומר – אז בסוף מה - - - איך אנחנו פותרים את זה?
לאה ורון: בסוף ניתנת סמכות ליושב-ראש ועדת הכנסת לזמן מוגבל.
לאה ורון: מה עוד אפשר לעשות?
דורית ואג: 24 שעות, נו, מה.
לאה ורון: כאשר מזכירים לך שההצעה מלכתחילה הועברה לוועדה מסוימת על-ידי מליאת הכנסת.
יריב לוין: אז נותנים לך אפשרות, אבל תשמע אם תתחרט - - -
לאה ורון: ואם יושב-ראש ועדה מסוים כל כך ער לנושא, שיגיע למליאת הכנסת ויבקש להעביר את זה - - -
יריב לוין: אתה אומר: דרך המלך היתה לעשות את זה במליאה.
יריב לוין: זה המקרה החריג, אז אני לא בא לסתום לגמרי את האפשרות, אבל אני מגביל אותה מאוד, אני אומר לו: אדוני, אתה צריך ללכת לוועדת הכנסת, אתה צריך שיושב ראש ועדת הכנסת יסכים לדחות את זה, וגם כשהוא מסכים אז הוא דוחה את זה רק לפרק זמן קצר שבו הוא מקיים את הדיון, זה האיזון.
יריב לוין: אפשר להעביר את הקו בכל מקום הרי, אבל הוא מאפשר לך לעשות תיקון במקום שאולי באמת יש מקום, אבל שהוא החריג, הוא לא הכלל.
יריב לוין: הכלל הוא שברור שיושב-ראש ועדת הכנסת שמתנהג פה באופן סביר לא יחלק החלטות שהוא דוחה, מונע לקיים דיונים על ימין ועל שמאל.
יריב לוין: ומצד שני, אם יהיה חס וחלילה אחד כזה, לפחות הוא יצטרך לעבוד פה קשה, יצטרך להתכנס כל 24 שעות לשבת לדון בדברים האלה, כי אחרת תגיע למקומות - - - טוב, הלאה.
ארבל אסטרחן: יש את הנוסחים של זה - - -
דורית ואג: עד איזה שעה יושבים?
יריב לוין: מה שלב ההתשה?
יריב לוין: תראי, כל העבודה על התקנון בנויה על זה שההתשה מביאה להאצת הקצב.
יריב לוין: בישיבה הראשונה, השנייה והשלישית זה מתנהל ככה, ברביעית אנחנו כבר מתחילים לשייט במהירות הרבה יותר גבוה.
יריב לוין: אז השאלה כמה - אם אתם ממש מותשים עכשיו, זה טוב, אם צריך עוד איזה חצי שעה כדי להגביר את ה - - -
דורית ואג: אנחנו באות אחרי יום של ישיבות אצלנו, תרחמו עלינו.
יריב לוין: לא, זה בסדר.
לאה ורון: יושב-ראש ועדת הכלכלה מבקש ממני למסור, עקרו לו שיניים לכן הוא לא הגיע, שהוא מבקש רוויזיה, דיון מחדש על הצעת חוק דיור בר השגה.
יריב לוין: בסדר, כבר היתה בקשת רוויזיה כזאת אז זה בסדר.
לאה ורון: אז הוא מצטרף לבקשה.
אתי בנדלר: זה נושא של ועדה כלכלה.
אתי בנדלר: האמת היא שאני עכשיו מסתכלת על זה, זה נושא פרופר של ועדת כלכלה - - -
רונית חייקין: לאן העבירו את זה?
רונית חייקין: לפנים?
רונית חייקין: ברור.
אתי בן יוסף: למשותפת, לא לפנים, שלכם ושל ועדת - - -
לאה ורון: למשותפת.
יריב לוין: רבותי, בקשת הרוויזיה נרשמה ויהיה דיון ברוויזיה.
סהר פינטו: הסמכות ליו"ר תחול גם על הרוויזיה?
יריב לוין: אני מציע שנסכם, שנעשה עוד רבע שעה ונסיים.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) אומר: "במסגרת תחומי ענייניהן כאמור בסעיף קטן (א)" שזה יהיה הסעיף לכשיושלם נושא סמכויות הוועדות, אבל זה יהיה בדרך זו או אחרת, אז במסגרת - - -
לאה ורון: מתי יושלם כל הנושא הזה ומה התהליכים שצפויים.
יריב לוין: התהליך הוא כזה – אנחנו נסיים את כל הפרק הכללי הזה ונאשר אותו כמו שהוא עם הרכב הוועדות כפי שהוא קיים היום, ואז נעשה דיון שמי שלדעתי אמור להוביל אותו זה יושב-ראש הכנסת בניסיון לשמוע את כולם, לנסות לבנות משהו שממילא גם לא יחול כבר בכנסת הזאת אלא בכנסת הבאה.
יריב לוין: אם נצליח ונגיע לאיזשהן הסכמות, נביא אותן ונעגן אותן.
יריב לוין: לא נצליח, לא.
יריב לוין: נעשה את מה שאפשר, לא את מה שאי-אפשר.
ארבל אסטרחן: "במסגרת תחומי ענייניהן.
ארבל אסטרחן: אלה הן סמכויות הוועדות הקבועות" ופה יש איזה משהו כללי שדומה להוראה שקיימת גם היום בתקנון.
ארבל אסטרחן: "דיון בהצעות חוק, בתקנות הטעונות אישור הוועדה או התייעצות" ופה העירה דורית, אז אני מבהירה שתקנות זה כל חקיקת המשנה.
ארבל אסטרחן: "וביישומם של חיקוקים שנדונו בוועדה", זאת תוספת, סמכות לוועדות לדון ביישום חוקים.
ארבל אסטרחן: "בכל עניין שהועבר לוועדה ממליאת הכנסת או מנשיאות הכנסת", זאת אומרת הצעות לסדר, דיונים מהירים וכו', "בנושאים שבסמכות הוועדה לפי חוק", אם יש חוק שאומר שוועדה תדון בעניין מסוים ו"בנושאים שהעלו" יושבי-ראש הוועדה וחברי הכנסת.
ארבל אסטרחן: כאן זה נוסח טיפה שונה ממה שקיים היום.
ארבל אסטרחן: היום כתוב: "בקשות של תושבים שהוגשו לכנסת או שהוגשו לממשלה והועברו על-ידיה לכנסת לדיון ולמסקנה", זה נוסח קצת ארכאי, הממשלה לא מעבירה - - -
דורית ואג: זה כשהיו 500 תושבים אפשר היה.
ארבל אסטרחן: אבל יש פה סמכות ליו"ר הוועדה ולחברי הכנסת להעלות נושאים.
ארבל אסטרחן: פה קיבלנו שתי הערות, יו"ר ועדת חוקה ביקש להוסיף נושא של פיקוח על הממשלה.
לאה ורון: כן, זה היה בשיחה בין דורית לביני, כי מה שעושה ועדת הכלכלה במסגרת זה שתחום ענייניה זה בערך שמונה משרדי ממשלה, זה בהחלט מפקחת על העבודה של אותם שמונה משרדי ממשלה.
ארבל אסטרחן: ויו"ר ועדת הפנים הוסיף: פיקוח על משרדי ממשלה ורשויות ציבוריות אחרות, שזה כמובן נכון, כי למשל אצלכם רשות השידור זה לא משרד ממשלתי.
ארבל אסטרחן: פה הוא רצה להגיד, יו"ר ועדת פנים חבר הכנסת כהן, הפועלות בתחומים שבתחום סמכותה, הכול במסגרת סמכותה, והוא רצה להוסיף – על עבודת השלטון המקומי, זה לא נראה לי מתאים פה לסעיף הכללי, אז זה יאמר בוועדת - - -
ארבל אסטרחן: אז בכל מקרה אפשר להוסיף כאן:
ארבל אסטרחן: פיקוח על משרדי הממשלה ורשויות ציבוריות אחרות, זה כמובן משהו כללי.
יריב לוין: האם זה כולל גם פיקוח על גורמים שהם גורמים מתוקצבים?
ארבל אסטרחן: אז השאלה אם להיכנס כאן לאיזה רשויות?
ארבל אסטרחן: סטטוטורית - - -
יריב לוין: השאלה, כשאתם עושים הקבלה - הגדרה מאוד רחבה או הגדרה מצומצמת.
דורית ואג: בגלל שאנחנו מאשרים אפשרות לשינויים החברה לאיתור והשבה, אנחנו עושים בעצם פיקוח על העבודה שלהם, הם באים מדווחים מה עשינו, כמה הוצאנו, כמה הכנסנו, כמה נעשה, מה נעשה, איפה אנחנו עומדים.
דורית ואג: וזאת לא בדיוק חברה ממשלתית בדיוק, זה מן שעטנז.
ארבל אסטרחן: אבל זה תאגיד שהוקם בחוק, יש סמכות לזמן את עובדיו, סעיפי הזימון וכו'.
דורית ואג: כן, ברור.
דורית ואג: אז אולי תאגידים שהוקמו - - -
ארבל אסטרחן: אני חושבת שפה כדאי להגיד משהו מאוד כללי.
ענת לוי: לא צריך לפרט.
ענת לוי: זה מפורט מדי.
ארבל אסטרחן: נגיד, פיקוח על משרדי הממשלה ורשויות ציבוריות.
נאזם באדר: יש פה הגדרה של גופים שמבוקרים על-ידי מבקר המדינה, זה כולל את כל ה - - - אפשר להתנסח אחרת.
דורית ואג: אי-אפשר לקחת גם גופים נתמכים ומתוקצבים כמו שזה מנוסח.
דורית ואג: זה ארוך מדי.
יריב לוין: זה צריך להיות רחב.
ארבל אסטרחן: גופים מתוקצבים אגב לא בהכרח יכולים להיות למשל – אם אנחנו עושים משהו אקוויוולנטי לנושא של זימון לוועדה - - -
יריב לוין: אבל יש גוף שהוא מבוקר על-ידי מבקר המדינה – אנחנו יכולים לדון בעניינו פה?
ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה רחב מדי, כי יש שם למשל ארגוני עובדים - -
ארבל אסטרחן: - - ושם כתוב:
ארבל אסטרחן: כל משרד ממשלתי, מפעל או מוסד של המדינה, כל אדם או גוף המחזיק ברכוש המדינה או המנהל אותו או המפקח עליו.
ארבל אסטרחן: זה לא ממש דברים ש - - -
יריב לוין: אז למה זה לא נכון גם פה?
ארבל אסטרחן: כי זה לא גופים שהכנסת – הפיקוח של הוועדות אולי צריך להיות אקוויוולנטי למי יש לוועדות סמכות לזמן אליהן.
יריב לוין: זה גם חלק מהנושאים שאנחנו רוצים לנסות לפתור אותם.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל הסמכות את מי אפשר לזמן היום זה בחוק.
יריב לוין: כן, בסדר, לא חשוב, אבל - - -
ארבל אסטרחן: כל עוד אנחנו לא משנים את החוק – למשל, כל ארגון עובדים וכל מפעל, מוסד, קרן או גוף שארגון עובדים משתתף בהנהלתם.
ארבל אסטרחן: זה כמובן לא משהו שוועדות הכנסת מפקחות עליהם.
ארבל אסטרחן: זה רחב מדי.
אתי בנדלר: ברור שעל תאגידים שהוקמו לפי דין, זה ברור שהכנסת מפקחת.
אתי בנדלר: אז בואו נתחיל קודם כל בזה, כי זה כולל גם את הרשויות שאת דיברת עליהם קודם וגם תאגידים נוספים שהוקמו לפי חוק.
דורית ואג: רגע, אי-אפשר לכתוב: משרדי ממשלה לרבות חברות ממשלתיות ותאגידים שהוקמו בחוק, וזה מכסה פחות או יותר.
אתי בנדלר: חברות ממשלתיות את לא לגמרי מפקחת עד הסוף על הפעילות שלהן.
דורית ואג: חלק כן, חלק לא.
אתי בנדלר: חלק, לא - - -
ארבל אסטרחן: אבל אפשר לזמן, אפשר לחייב כל עובד של חברה ממשלתית להגיע לוועדה.
ארבל אסטרחן: מבחינת הזימון למשל זה מוגדר כשירות המדינה, רשות מקומית, מועצה דתית, תאגיד שהוקם בחוק וחברה ממשלתית.
אתי בנדלר: עוד פעם, תחזרי על הרשימה.
ארבל אסטרחן: שירות המדינה, רשות מקומית, מועצה דתית, תאגיד שהוקם בחוק וחברה ממשלתית, אלה הגופים שאפשר לחייב את זימונם.
ארבל אסטרחן: אפשר היה לעשות משהו אקוויוולנטי.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, פיקוח על גופים שלוועדה יש סמכות - -
נאזם באדר: לזמן אותם.
ארבל אסטרחן: - - לזמן אותם.
אתי בנדלר: על הגופים המנויים בסעיף כך וכך.
ארבל אסטרחן: זה הוראה בחוק יסוד, יכול להיות שתשונה, אבל כרגע זה הסעיף.
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד על משרדי הממשלה וגופים נוספים שלוועדה יש סמכות - - -
יריב לוין: הייתי כותב "לרבות" כדי שזה לא ינעל אותנו ולא יחסום אותנו.
יריב לוין: הייתי כותב "לרבות" כל הגופים.
ארבל אסטרחן: אבל מה הכלל לפני ה"לרבות"?
יריב לוין: לא, היא צריכה לפקח על עבודת הממשלה - -
ארבל אסטרחן: משרדי הממשלה, אפשר להגיד רשויות ציבוריות - - -
יריב לוין: - - ורשויות ציבוריות לרבות כל הרשימה הזאת שם, זאת אומרת לרבות הגופים המנויים בכך וכך.
אתי בנדלר: ובכל מקרה הייתי בכל זאת - - -
יריב לוין: והייתי כותב אפילו, וכל גוף אחר שאולי על-פי דין, כי אולי הם לא יהיו מנויים שם, אבל בדין אחר יוכפפו לפיקוח כזה.
אתי בנדלר: מה זה גוף על-פי דין?
יריב לוין: לא, גוף שעל-פי דין יהיה מוכפף ל - - -
ארבל אסטרחן: לזימון?
ארבל אסטרחן: לא, אז זה יתוקן שם.
ארבל אסטרחן: אם אנחנו מפנים לסעיף של הזימון, זה הסעיף.
אתי בנדלר: ארבל, אני מציעה בכל זאת שאולי תכתבי במקום: "תקנות הטעונות אישור ועדה חיקוק" – "הטעון אישור ועדה".
ארבל אסטרחן: לא, כי פשוט לפי חוק הפרשנות, תקנה - - -
דורית ואג: זה גם תקנה.
אתי בנדלר: אני יודעת מה זה תקנה.
ארבל אסטרחן: תקנה זה הוראה שניתנה מכוח חוק והיא בת פועל תחיקתי.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת תקנות, צווים, לא משנה איזה שם – את חושבת שזה לא ברור, שזה יכול לעורר ספק?
ארבל אסטרחן: אפשר לכתוב - - -
אתי בנדלר: יש חיקוקים שקובעים – דבר שאני היום ממש לא מאפשרת להעביר – שדברים מסוימים יובאו לידיעת ועדה.
אתי בנדלר: זה לא אישור ולא התייעצות אלא לידיעה.
דורית ואג: Tell us about it.
יריב לוין: אז בוא נכתוב אישור הוועדה או התייעצות עמה או הבאתם לידיעתה - -
דורית ואג: בינינו - גם התייעצות - - - מה חובת התייעצות ועושים מה שרוצים.
יריב לוין: - - אז את זה בואו נוסיף.
יריב לוין: אז אולי נוסיף או התייעצות עמה או הבאתם לידיעתה.
אתי בנדלר: למרות שזה כלול בנושאים שבסמכות הוועדה לפי חוק, כי זה תמיד לפי חוק.
ארבל אסטרחן: או פשוט להגיד: "דיון בהצעות חוק ובחקיקת משנה", בלי האישור להתייעצות.
דורית ואג: יפה.
ארבל אסטרחן: "דיון בהצעות חוק ובחקיקת משנה" - -
יריב לוין: וביישומם של חיקוקים שנדונו.
ארבל אסטרחן: - - "בכל עניין".
ארבל אסטרחן: והוספנו: "פיקוח על עבודת הממשלה ורשויות ציבוריות לרבות גופים שאפשר להזמין אותם", אראה איך אנסח את זה, אז זה כולל את גם ההערות של יו"ר ועדת חוקה ויו"ר ועדת הפנים.
יריב לוין: אוקיי, יפה מאוד.
יריב לוין: נעצור פה.
יריב לוין: מבטיח לכם, יש לנו 37 סעיפים, לא תהיינה 37 ישיבות.
יריב לוין: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
יריב לוין: על סדר-היום: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 31) (דיווח על חשבונות המפלגות), התשע"ב-2011, כ/417 – הכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.
יריב לוין: אני מבין שהיו שיחות ופגישות ודיונים עם נציגי מבקר המדינה ומשרד המשפטים ורשם המפלגות והייעוץ המשפטי של הוועדה וחבר הכנסת גפני, ואנה אנו באים?
דוד רותם: אני מציע בחוק הזה כמו גפני - למה לא דיברו אתי?
יריב לוין: מאותה סיבה שלא דיברו גם אתי.
משה גפני: גם אתי לא דיברו.
יריב לוין: אני רואה שהנוסח שמונח כרגע לפנינו התעבה.
ארבל אסטרחן: כן, והוא כמעט מוסכם.
ארבל אסטרחן: איפה שנותרו מחלוקות קטנות, אני אצביע על הדברים.
ארבל אסטרחן: אני מציעה להתחיל מסעיף 3, כי סעיפים 1 ו-2 הם יותר טכניים ותלויים גם ביתר הסעיפים, לכן אני מציעה להתחיל מסעיף 3, ואחר כך נחזור ל-1 ו-2.
ארבל אסטרחן: סעיף 3 הוא עניין שלא היה בהצעת החוק הטרומית, אבל הוא היה בנוסח של הקריאה הראשונה, ועלה כאן בישיבה הקודמת גם מצד חברי כנסת וגם מצד מבקר המדינה, ועניינו הארכת התקופות להגשת הדוחות על-ידי המפלגות למבקר המדינה והארכת התקופה למבקר המדינה להגשת הדוח שלו.
ארבל אסטרחן: אתם יכולים להסתכל, בנוסח שלכם בעמ' 4 יש נוסח משולב, ואפשר לראות מה המצב היום ומה מוצע.
ארבל אסטרחן: מדובר בתיקונים לסעיף 10 לחוק המימון, שכותרתו: דוחות מבקר המדינה, ואעבור על התיקונים השונים.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (א) מדבר על התקופה שיש למפלגות ולרשימות המועמדים להגיש דוחות על הבחירות.
ארבל אסטרחן: היום רשום: בתוך 12 שבועות, בסעיף קטן (א), ומוצע להאריך את זה ל-16 שבועות.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ב), שמדבר על הזמן שעומד לרשותו של המבקר להגיש את הדין וחשבון – היום רשום: תוך 20 שבועות, ומוצע שיהיה: תוך 22 שבועות.
ארבל אסטרחן: התיקונים האלה היו גם בכחול.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) מדבר על הגשת הדוחות השוטפים.
ארבל אסטרחן: היום כתוב: תוך עשרה שבועות מתום כל שנת כספים, והנוסח שמוצע הוא: לא יאוחר מיום 1 במאי לאחר תום כל שנת כספים – זה הנוסח שעלה כאן בישיבה הקודמת.
ארבל אסטרחן: אני רוצה להזכיר ש-1 במאי יחול בשנה רגילה; בשנה שבה יש בחירות, אומר סעיף קטן (ג)(1), שאתם יכולים לראות בהמשך, שרואים אותה כמסתיימת בתום החודש שבו פורסמו תוצאות הבחירות, ואז החשבונות נמסרים ביחד עם החשבונות של הבחירות.
ארבל אסטרחן: למשל, אם בבחירות האחרונות התוצאות פורסמו בפברואר, שנת כספים היתה ינואר-פברואר בלבד, ועל התקופה הזאת יגישו את החשבונות השוטפים ביחד עם הבחירות - בזה אנחנו לא נוגעים.
ארבל אסטרחן: אני רוצה להזכיר שבסעיף קטן (ג)(1) אומרים את מה שאמרתי עכשיו – ששנה שבה יש בחירות, כתוב:
ארבל אסטרחן: לפי סעיף קטן זה, יימסרו ביחד עם החשבונות של הבחירות, ו"סעיף קטן זה" לא אומר שיימסרו דוחות – הכוונה היא לסעיף קטן (ג) – זה תיקון טכני.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ד) – פה יש שינוי קטן לעומת מה שהיה בכחול, אז אני רוצה להסביר אותו.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ד) אומר מתי המבקר מגיש את הדוחות על התקופות השוטפות.
ארבל אסטרחן: בישיבה הקודמת אמרנו שהמפלגות יגישו עד 1 במאי, והמבקר - עד 1 באוקטובר, אבל לא התייחסנו למצב שבו הדוחות השוטפים מוגשים יחד עם הדוחות של הבחירות, בשנת בחירות, ולכן יש להתייחס גם לזה, ולכן הנוסח המוצע כעת הוא: לא יאוחר מ-1 באוקטובר בכל שנה ימסור המבקר דין וחשבון על תוצאות ביקורת החשבונות האמורים ב-(ג) – זה בשנה רגילה, אבל אם החשבונות האלה הוגשו במועד האמור ב-(ג)(1)(1), כלומר בשנת בחירות ביחד עם החשבונות של הבחירות, ימסור מבקר המדינה דין וחשבון במועד האמור בסעיף קטן (ב), כלומר יחד עם הגשת החשבונות על הבחירות.
ארבל אסטרחן: יצוינו - לא נגענו בהמשך.
ארבל אסטרחן: (ד)(1)(ה) – אין שינויים.
ארבל אסטרחן: חוץ מהשינוי המסוים בסעיף קטן (ד), שהוא מתחייב, זה הכול דברים שדובר עליהם גם בנוסח הקודם.
ארבל אסטרחן: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לסעיף קטן (ו).
ארבל אסטרחן: בישיבה הקודמת דובר על כך שההארכה של התקופות גם למפלגות להגיש את החשבונות שלהן וגם למבקר המדינה, זה צורך שמתעורר באופן קבוע מעת לעת, ונכון להיום הדרך היחידה להתמודד עם זה, סמכות ועדת הכספים, להאריך את התקופה.
ארבל אסטרחן: בישיבה הקודמת אני שאלתי – אולי אם מאריכים את התקופות, יש מקום לבטל את סמכות ועדת הכספים, ונאמר כאן- - -
משה גפני: בעצם ממשיכים את החוק הקיים.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל אני רציתי להציע בסעיף קטן (ו), שאומר שוועדת הכספים רשאית אחרי התייעצות וכו' – אולי בכל זאת לאור הארכת התקופות, לציין שזה יהיה רק בנסיבות מיוחדות- - -
דוד רותם: מטעמים מיוחדים.