GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סהר פינטו: מלה אחת.
אתי בן יוסף: אבל להפריד את הנוהל.
יריב לוין: אני לא מציע שנכנס לדיון הזה כי נגיע לשם, אבל בואו נראה רק איך אנחנו נקודתית - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: פותרים את עניין הפגרה.
ארבל אסטרחן: אני יכולה כרגע לכתוב שזה יהיה - - -
דוד רותם: אני חוזר להצעה שלי.
סהר פינטו: להכניס את היועץ המשפטי.
ארבל אסטרחן: אין בזה שום היגיון.
ארבל אסטרחן: אני יכולה כרגע לכתוב את זה לרבות ישיבות פגרה, אבל אצטרך לתקן את זה בפרק הוועדות.
ארבל אסטרחן: אבל אז אני לא מבינה מה זה ועדה רגילה, בעיני אתה עדיין יכול לקרוא אותם לדיון מהיום להיום.
ארבל אסטרחן: לדעתי לא, אז - - -
יריב לוין: כן, אבל המקום להעביר את זה יהיה פה, יהיה בתוך הדיון הזה אחר כך כשנגיע לשם.
ארבל אסטרחן: גם להוריד את המלה "רגילה".
יריב לוין: בסדר, אבל השאלה איך אנחנו פותרים את הבעיה הנקודתית כרגע בלי להיכנס לכל הדיון השלם הזה שבין כה וכה לא נצטרך להכריע בו, לא עכשיו וגם לא בישיבה הראשונה שנעשה עליו.
דוד רותם: אתה בא אחר כך לוועדת הכנסת - אילו הייתי חושב שוועדת הכנסת זה אתה יודע טריבונל רציני שיושב ודן - סליחה, מה, בוא נאמר ככה, היא רצינית כמו ועדת חוקה.
דוד רותם: הרי יש שם גיוסים ובזה זה נגמר, גם אם בוא נניח שאנחנו נקבע שישיבה רגילה זה רק שלושה ימים - - -
סהר פינטו: אז אגיד משהו שעובד לרעתי:
סהר פינטו: הרכב ועדת הכנסת אמור לשקף באופן יותר טוב - - - זאת הוועדה שמנהלת את הבית, לפה זה מגיע.
דוד רותם: לכן השאלה שלי, האם זה נכון ולא נכון שאותה ועדה שבה זה עולה, היא מכירה את הנושא, היא גם יכולה להבין על מה מדברים, כי חברי הכנסת כבר - - -
יריב לוין: - - - ארבל, זה תלוי בך, את רוצה שנעשה ככה?
ארבל אסטרחן: אני מעדיפה להשאיר - - -
סהר פינטו: זה החתול שומר על השמנת, ממילא - - -
יריב לוין: טוב, רבותי - -
לאה ורון: אולי תשאירו את הסעיף לאחר כך?
יריב לוין: - - אז אנחנו נשאיר את זה - כשנגיע לפרק החקיקה לנקודה הזו - -
ארבל אסטרחן: לוועדות.
יריב לוין: - - לפרק הוועדות וננסה שם להסדיר את זה גם אחורה.
יריב לוין: טוב, אז 6 יורד בשלב הזה מתוך החבילה.
יריב לוין: 7 עשינו כבר, 8.
ארבל אסטרחן: סעיף 8 עלה בעקבות עניין שהתעורר מספר פעמים במליאה גם ממש לאחרונה.
ארבל אסטרחן: סעיף 90 מדבר על "סדרי הדיון וההצבעה בקריאה השנייה", והוא אומר שהקריאה השנייה תיפתח בהנמקה של הצעת החוק על-ידי יו"ר הוועדה, כל מסתייג ינמק את הסתייגויותיו בחמש דקות לכל הסתייגות, ונשאלה השאלה האם קיימת חובה לנמק הסתייגויות.
יריב לוין: נדמה לי שזה ברור.
סהר פינטו: כתנאי לכך שיצביעו.
ארבל אסטרחן: כתנאי לכך שיצביעו.
יריב לוין: לא, זה ברור שלא, נו.
ארבל אסטרחן: אוקיי, גם אני חשבתי ככה, אבל היות ונשאלה השאלה, חשבנו שיש מקום להבהיר את זה.
ארבל אסטרחן: אני רוצה להזכיר שסעיף קטן (ז) בסעיף 90 אומר למשל, שלא יצביעו אם המסתייג נעדר מאולם המליאה בעת ההצבעה - - -
יריב לוין: זה סיפור אחר.
ארבל אסטרחן: ואז זה נאמר במפורש.
ארבל אסטרחן: הוא גם מבהיר - -
לאה ורון: מה לגבי שר?
ארבל אסטרחן: - - שלגבי הסתייגות של שר, מספיק שיהיה באולם איזשהו שר כדי שיצביעו, ואם ההסתייגות היא של סגן שר, הוא חייב להיות.
ארבל אסטרחן: אבל לגבי הסתייגות של שר מספיק שיהיה כל שר, ואז כתוב במפורש "לא יצביעו".
ארבל אסטרחן: לעומת זאת, לגבי ההסתייגויות אין הוראה כזאת, ולכן הנוסח שמוצע כאן – אפשר כמובן לחשוב אחרת – הוא שבמקום שיהיה כתוב "כל מסתייג ינמק" יהיה כתוב "כל מסתייג רשאי לנמק" - -
ירדנה מלר-הורוביץ: רשאי.
ארבל אסטרחן: - - ובכך יובהר שאין חובה לנמק, גם חבר כנסת ובלבד שהוא נמצא בעת ההצבעות – יצביעו.
דוד רותם: אבל אז זה צריך לחול גם על השרים.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, אבל שר אם הוא לא נמצא ושר אחר נמצא, כן אפשר להצביע.
דוד רותם: זה מה שאני לא רוצה.
יריב לוין: לא, אתה לא יכול.
ארבל אסטרחן: אז כאן צריך להבהיר האם מספיק שאיזשהו - - -
דוד רותם: מה, אני לא יכול?
דוד רותם: ודאי שאני יכול.
דוד רותם: אני רוצה בכלל - שמה שקורה לי זה שבא שר - -
ירדנה מלר-הורוביץ: ההסתייגות שלך - - -
יריב לוין: אבל את הממשלה אתה רואה כיחידה אחת.
דוד רותם: שר מגיש הסתייגות והוא לא יודע על מה הוא מדבר.
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל הוא מייצג את הממשלה.
יריב לוין: הוא מייצג את הממשלה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל הוא מייצג את הממשלה וחבר כנסת זו הסתייגות שלו.
ירדנה מלר-הורוביץ: לכן את ההסתייגות של חבר כנסת, חבר כנסת אחר לא יכול לנמק, בלבד אם הוא רוצה - -
דורית ואג: זה היה אצלנו בשבוע שעבר.
ירדנה מלר-הורוביץ: - - אבל שר מנמק – זה הממשלה.
יריב לוין: הוא יושב בממשלה, נו, כששר מסתייג זה הסתייגות של הממשלה, זה לא הסתייגות אישית שלו.
דוד רותם: פקידים.
ארבל אסטרחן: ולכן, מוצע את זה, וגם לעניין ה-מי יכול לנמק?
ארבל אסטרחן: כמו היעדרות שמספיק שיהיה איזשהו שר, מה שכתוב כאן הצעה למטה בכחול "הוגשה הסתייגות בידי שר או סגן שר, רשאי לנמקה כל שר או סגן השר שהגיש את ההסתייגות", אז זה גם עולה בקנה אחד עם ההוראה של הנוכחות.
ארבל אסטרחן: עוד דבר אחד שכתבתי פה לדיון, פשוט כי התעוררה השאלה הזאת, אני לא חושבת שיש מקום להבחין.
ארבל אסטרחן: האם יש מקום להבחין בין שר שמסתייג לח"כ מבחינת חובת ההנמקה, כי היו שחשבו שהסתייגות של הממשלה זה דבר שלא קורה הרבה - -
ארבל אסטרחן: - - וחייבים להסביר, בשונה מח"כ שלא חייב.
ארבל אסטרחן: לא סברתי שיש מקום להבחנה הזאת.
ירדנה מלר-הורוביץ: תראי, בדיון על הצעת החוק האחרונה במליאה, ההסתייגות של השר היתה מאוד משמעותית כי בעצם, לטענת המשתתפים, היא עיקרה חלק מאוד מרכזי מהחוק וחברי כנסת – ברגע שהוא לא נימק את זה – לא היו מודעים.
ירדנה מלר-הורוביץ: יושב-ראש הכנסת העלה ודיבר על זה.
דוד רותם: בשביל זה יש לנו את היושב-ראש, כדי שיחזיק - - -
ארבל אסטרחן: אם זה ח"כ שיש לו הסתייגות מאוד משמעותית, אז הוא לא חייב לנמק.
ארבל אסטרחן: השאלה למה - - -
דוד רותם: לא חשוב, היושב-ראש יסביר גם בשביל הח"כים.
ירדנה מלר-הורוביץ: כי הסתייגויות ח"כים - יש להם את הבמה של ההתדיינות בוועדה, יכול להיות שזה נכון מה שאת אומרת.
ירדנה מלר-הורוביץ: כמו שאנחנו רואים עד היום, הסתייגויות של ממשלה, של שרים, הם לא דבר שבשגרה, זה קורה מעת לעת שממשלה או שלא השיגה את הרוב שהיא ייחלה לו בוועדה, מהסיבות שלהם, אבל זה לא דבר שבשגרה - - -
ארבל אסטרחן: זה גם לא הסתייגויות דיבור.
ארבל אסטרחן: הממשלה גם לא מגישה הסתייגויות דיבור.
ירדנה מלר-הורוביץ: אז חשבנו ששר - - -
יריב לוין: הבעיה גם תהיה - מה זה לנמק, אז אחר כך יגידו: הוא עלה לדבר והוא בכלל דיבר ולא הסביר את ההסתייגויות אלא נימק בכלל משהו אחר - -
ירדנה מלר-הורוביץ: זה נכון, מסכימה אתך שיש עם זה בעיה.
יריב לוין: - ואז אנחנו נגיע למחוזות שלא כדאי להיות בהם.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני מסכימה אתך שיש עם זה בעיה - - -
נאזם באר: יריב, ירדנה, הוויכוח הזה התעורר ולמעשה, ירדנה ואני נפגשים אתו באופן מעשי, הוא ברמה הזאת העקרונית, האם יש התניה של נימוק כמו שיש התניה של נוכחות לגבי ההצבעה על הסתייגות או לא.
נאזם באר: זאת הסוגיה ורצוי שזה יהיה ברור ושיהיה - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: אז הנה, המלה רשאי עושה את זה שזה לא חובה.
ארבל אסטרחן: אם כך מוצעים שני התיקונים, ש"כל מסתייג רשאי לנמק", ומה שאמרתי, "הוגשה הסתייגות בידי שר או סגן שר, רשאי לנמקה כל שר או סגן השר שהגיש את ההסתייגות".
ארבל אסטרחן: זאת אומרת, שר יכול לנמק גם הסתייגות של סגן שר, לא להיפך.
ארבל אסטרחן: המינוחים האלה של כל שר או סגן שר ספציפי זה דברים שהשתמשנו בהם לאורך כל פרק החקיקה.
ארבל אסטרחן: והתיקון האחרון, סעיף 91 זה גם משהו של הבהרה.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שבזמנו אתי בנדלר הפנתה את תשומת הלב שלי לזה.
ארבל אסטרחן: סעיף 91 מדבר על הסמכות של הכנסת להחליט להחזיר הצעת חוק לוועדה אחרי שהחלה כבר הקריאה השנייה, ובשלב הזה הכנסת יכולה בהצבעה להחליט להחזיר את כל החוק או חלקו.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) אומר שהוועדה שאליה הוחזרה הצעת החוק תדון בה ותכין אותה מחדש לקריאה השנייה והשלישית או תציע לכנסת להסיר אותה מסדר-היום.
ארבל אסטרחן: פה ההבהרה היא שהאפשרות להציע לכנסת להסיר מסדר-היום זה רק אם כל ההצעה הוחזרה.
ארבל אסטרחן: זה משהו שהוא גם ברור היום, אבל זו איזושהי הבהרה.
יריב לוין: לא יכול להיות גם אחרת.
יריב לוין: טוב, בסדר גמור.
ארבל אסטרחן: ואת זה מוצע בעצם שכבר - למעט הסעיף - -
יריב לוין: כן, 6 ירד כרגע.
ארבל אסטרחן: - - שאם כך זה כבר יאושר.
ירדנה מלר-הורוביץ: ארבל, לגבי הנימוק של הסתייגות של סגן שר.
ירדנה מלר-הורוביץ: שר יכול בשם כולם, אחד יכול להחליף את כולם.
ירדנה מלר-הורוביץ: סגן שר יכול?
יריב לוין: רק בענייני משרדו.
ארבל אסטרחן: רק זה שהגיש.
ירדנה מלר-הורוביץ: רק זה שהגיש.
ארבל אסטרחן: רק זה שהגיש את ההסתייגות.
ארבל אסטרחן: ואני חושבת שבסעיף של ההגשה אמרנו - - -
יריב לוין: כן, ככה עשינו באופן סיסטמתי.
ירדנה מלר-הורוביץ: נכון, כתוב.
ירדנה מלר-הורוביץ: רצית שזה יהיה בהתאמה, שיהיה ברור שזה בהתאמה.
יריב לוין: מי בעד לאשר את התיקונים כפי שהם לסעיפים 9-1 למעט סעיף 6?
יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים למשימה הגדולה שעל שולחננו, פרק הוועדות.
יריב לוין: כפי שאמרתי, אנחנו מדלגים על סעיף 1(א) ולמעשה ממשיכים הלאה מסעיף 1(ב).
ארבל אסטרחן: מלת הקדמה.
ארבל אסטרחן: כמו שעשינו בפרקים הקודמים, הנוסח הזה מאגד בתוכו את כל מה שקיים היום בפרק הזה.
ארבל אסטרחן: היום הפרק כתוב בצורה מאוד מיושנת ומפוזרת עם המון כוכביות והחלטות, הכול עלה לכאן.
ארבל אסטרחן: לצד כל סעיף גם מצוין בסוגריים מרובעים מה ההוראות הקיימות, מהם הסעיפים שקיימים היום בעניין הזה.
ארבל אסטרחן: יש פה שינויים מסוימים, כי הנוסח הזה כבר עבר את יו"ר ועדת הכנסת ואת יו"ר הכנסת, ואשתדל להפנות את תשומת הלב בכל מקרה שיש שינויים, בוודאי משמעותיים.
ארבל אסטרחן: צריך לזכור, כשקוראים את הפרק הזה, שחלק מהדברים מעוגנים היום בחקיקה ראשית.
ארבל אסטרחן: יש בסוף הנוסח שבפניכם את הוראות החוק, חוק יסוד: הכנסת, חוק יסוד: הממשלה, חוק הכנסת.
ארבל אסטרחן: ובעצם הדברים צריכים להיות מותאמים, לכן חלק מהדברים גם לא נאמרים כאן אלא נאמרים בחוק.
ארבל אסטרחן: למשל; חוק יסוד: הכנסת, הוא שקובע שהכנסת תבחר מבין חבריה ועדות קבועות, שהיא רשאית לבחור ועדות לעניינים מסוימים; חוק הכנסת הוא שקובע את המספר המקסימלי של חברי הוועדות, לכן העניין הזה לא מופיע בתקנון וכו'.
ארבל אסטרחן: ודבר אחרון שצריך לשים לב, בכל מקום שמדברים על ועדות, שככלל כשאומרים ועדה רשאית וכו', מדובר על הוועדות הקבועות.
ארבל אסטרחן: מקווה שלא פספסנו פה דברים, השתדלנו בכל מקום להגיד במפורש, זאת אומרת בכל סעיף - ועדה קבועה רשאית, ועדות מה הם יכולות לעשות, ובסעיפים האחרים של ועדות משנה למשל, ועדות משותפות, להפנות במפורש - מה חל עליהן מבין ההוראות שחלות על הוועדות הקבועות ומה לא.
ארבל אסטרחן: מקווה שהדברים פה יהיו ברורים.
ארבל אסטרחן: נתחיל בסעיף 1(ב) בעמוד 2 בנוסח שבפניכם, והוא אומר כך: "ועדת הכנסת היא המוסמכת לפסוק בחילוקי דעות בעניין סמכויות הוועדות ולמנוע כפילות בעבודת הוועדות", היום יש הוראה דומה שאומרת: "ועדת הכנסת היא המוסמכת לפסוק בחילוקי דעות בעניין סמכויות הוועדות", ויש לנו איזושהי כוכבית, החלטה מ-74 שאומרת ש"במקרה של חריגה הגורמת לכפילות בעבודת הוועדות, תפעל ועדת הכנסת לפי סמכותה".
ארבל אסטרחן: העניין הוא ששתי ההוראות האלה שהקראתי עכשיו, אין בהן איזושהי סמכות אופרטיבית לוועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: אוקיי, היא מוסמכת לפסוק בסמכויות הוועדות, אבל מה זה אומר?
ארבל אסטרחן: מה היא יכולה לעשות?
ארבל אסטרחן: ולכן, הציעו גם יו"ר הכנסת וגם יו"ר ועדה הכנסת לקבוע ש"במסגרת סמכותה כאמור מוסמכת" – ואזכיר שיש היום עניינים שספציפית נתנו לוועדת הכנסת סמכות, זאת אומרת שאם יש במליאה ספק לאן הולכת הצעת חוק או הצעה לסדר, שורה מפורשת שזה עובר לוועדת הכנסת; אם יש בקשה להעביר הצעת חוק או הצעה לסדר מוועדה לוועדה, יש הוראה מפורשת שזה הולך לוועדת הכנסת.
ארבל אסטרחן: אבל מה קורה במקרים אחרים?
ארבל אסטרחן: – ולכן, הוצע לקבוע ש"במסגרת סמכותה כאמור מוסמכת ועדת הכנסת לקבוע כי ועדה לא תדון בנושא מסוים המצוי בסמכותה של ועדתה אחרת, ובלבד שלא מדובר בנושא שהועבר לוועדה על-ידי מליאת הכנסת, נשיאות הכנסת או ועדת הכנסת".
ארבל אסטרחן: כלומר, זה לא יחול על הצעות חוק - כן, חשבתי שלסעיף הזה יהיו הערות - -
דורית ואג: לא הצעות לסדר-יום ולא דיונים מהירים.
ארבל אסטרחן: - - ואני רק אסביר.
ארבל אסטרחן: לא הצעות חוק, הצעות לסדר ודיון מהיר.
ארבל אסטרחן: אבל נושאים יזומים, למשל אם שתי ועדות, וזה קורה מעת לעת, רוצות לדון באותו נושא יזום ויש פניה לוועדת הכנסת, לא כתוב פה מי יכול לפנות, אבל מדי פעם מתקבלות פניות כאלה, גם ממוזמנים, גם מחברי כנסת וכו', תוכל ועדת הכנסת להגיד לאחת הוועדות: את לא תדוני.
ארבל אסטרחן: פה אני יכולה להגיד שכבר קיבלתי איזושהי הערת נוסח - - -
דוד רותם: אני חושב שצריך לנסח את זה בצורה פוזיטיבית ולא נגטיבית.
דוד רותם: זאת אומרת, ועדת הכנסת תוכל להורות לוועדה מסוימת לדון בנושא - - -
ארבל אסטרחן: רק אם היא רוצה.
דוד רותם: אבל בואי נאמר ככה, אני לא רוצה את הצו מניעה.
ארבל אסטרחן: אוקיי, אבל זה הלב, זאת אומרת אנחנו מכירים את זה שיש איזשהו נושא תקשורתי – אני חייבת לומר שיו"ר הכנסת, גם אני חושבת, הוא זה שיזם את העניין – שתיים-שלוש ועדות יוזמות נושא - -
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו מקבלים פניות מהרבה גופים שמוזמנים.
ארבל אסטרחן: - - מזמינות אגב גם את אותם גורמים - -
ירדנה מלר-הורוביץ: אותם גורמים.
ארבל אסטרחן: - - לאותו יום - - -
דוד רותם: בעיקר אלופי צה"ל, זאת הבעיה.
ירדנה מלר-הורוביץ: אלופי צה"ל, בנק ישראל - - -
דוד רותם: אלופי צה"ל זאת הבעיה.
סהר פינטו: אבל אם זה בתחום סמכות שתי הוועדות?
ארבל אסטרחן: אז ועדת הכנסת תיקבע.
דורית ואג: על זה אני רוצה לשאול, זה לא יותר טוב לפתור את זה בהגדרה יותר נכונה של הסמכויות של הוועדות, כי הבלגן פה הוא - - -
סהר פינטו: בדיוק, שיהיה בסמכות הוועדות.
יריב לוין: לא, אבל זה תמיד יחצה, אני אתן לך דוגמה - - -
לאה ורון: ישנם נושאים שהם - - -
אתי בן יוסף: משהו שנושק לכמה ועדות.
ירדנה מלר-הורוביץ: נושא כרטיסי האשראי, יש את הנושא של הכרטיסים, יש את הנושא של אבטחת מידע.
אתי בן יוסף: ועדת מדע וטכנולוגיה.
דורית ואג: זה גם אצלי, כרטיסי אשראי גם אצלי.
דורית ואג: אבל הנה, יושב-ראש ועדת חוקה - - -
דוד רותם: ועדת כלכלה.
דורית ואג: בוודאי.
דורית ואג: יש לנו הרבה עניינים עם כרטיסי אשראי.
יריב לוין: כן, יש גם ועדות שבהגדרה כמו פניות ציבור, זכויות הילד, מעמד האישה, שהנושאים שלהם הם משיקים כמעט לרוחב - - -
דורית ואג: להכול.
לאה ורון: אבל אני רוצה להציע עוד סמכות לוועדת הכנסת - -
אתי בנדלר: גם אני.
אתי בנדלר: מעניין, אנחנו חושבות על אותו דבר.
לאה ורון: - - וזה בנושא של - ולא תקים ועדות משנה שאינן בתחום ענייניה, ואני מתייחסת - -
ארבל אסטרחן: אבל זה לא הסעיף – לא ועדת הכנסת מקימה ועדות משנה.
לאה ורון: לא, אבל היא תוודא שוועדה, איפה שנאמר פה ב"מסגרת סמכותה כאמור מוסמכת ועדת הכנסת לקבוע כי ועדה לא תדון בנושא מסוים המצוי בסמכותה של ועדה אחרת", ולא תקים ועדות משנה שאינן בתחום ענייניה.
לאה ורון: ואני מתייחסת להערת שוליים שמצויה פה בתקנון.
ארבל אסטרחן: כן, זה נכון, אבל תגידי את זה כשנגיע לסעיף 9, את צודקת, אבל אני חושבת שזה מתאים לסעיף 9.
לאה ורון: אוקיי, אז אני רושמת לי להעיר את אותו דבר בסעיף 9 על נושא ועדות המשנה, רשמתי את זה גם שם.
ארבל אסטרחן: כי גם יש שם התייחסות לזה, אז כן.
סהר פינטו: רגע, אני רוצה לחדד את ההבחנה בין שוועדה לא תדון במשהו שנמצא בתחום סמכויות של ועדה אחרת לבין מניעת כפילויות.
סהר פינטו: מניעת כפילויות נראה לי פתח לבעיה מאוד קשה, זה שאם זה באמת בסמכות ועדה מסוימת וועדה אחרת קבעה דיון, דחתה אותו לשבוע אחרי זה, דחתה אותו שוב לשבוע אחר כך, דחתה אותו שוב לשבוע אחר כך, ויש לה פתאום איזה בלעדיות, כי ועדת הכנסת מתישהו בגלל רוב כזה או אחר קבעה שזה בתחום סמכותה.
סהר פינטו: לכן, זה שני דברים שונים.
סהר פינטו: זה שוועדה שזה לא בתחום סמכותה לא יכולה לדון, זה בסדר, אבל הסיפור של הכפילויות נראה לי קצת יותר בעייתי.
יריב לוין: ואז מה עושים?
יריב לוין: אז איך מונעים אותן?
סהר פינטו: לא מונעים.
סהר פינטו: מה לעשות?
סהר פינטו: הוועדה שהעלתה את זה על סדר-היום אם זה בתחום סמכותה והזמינה את האנשים הרלוונטיים תקיים את הדיון.
סהר פינטו: שתואיל הוועדה השנייה ליזום את זה קודם.
ארבל אסטרחן: ואם מישהו אומר שזה לא בתחום סמכותו?
דוד רותם: יפה, אז זה לפסוק בענייני הסמכות, אז הם יושבים פה ממילא.
סהר פינטו: אז זה משהו אחר.
סהר פינטו: אמרתי, לא בתחום סמכותה זה בסדר.
סהר פינטו: כי אם ועדת הכנסת קובעת, זה לא בתחום סמכותך, חבר הכנסת רותם, לדון בעניין x זה משהו אחד, אבל אם זה כן בתחום סמכותו - - -
דוד רותם: לא, כדאי לך להיזהר.
ארבל אסטרחן: כשכתוב "מוסמכת ועדת הכנסת לבדוק כי ועדה לא תדון בנושא המצוי בסמכותה של ועדה אחרת", אז זה בעצם - - -
דורית ואג: קודם כל את צריכה לכתוב סמכותה הבלעדית של ועדה אחרת.
אתי בנדלר: או, זאת אחת ההערות שכתבתי לעצמי.
דוד רותם: סמכותה הבלעדית, מאיפה תדעו מה זה סמכות בלעדית?
דורית ואג: כי אם את כותבת בסמכותה של ועדה אחרת - אז תחליטו, או שאתם רוצים גמישות או שאתם לא גמישות.
סהר פינטו: צודקת.
חן ממן: אבל אם זה נושא גם שנוי במחלוקת למשל, נושא של פנסיות - - -
סהר פינטו: לא, זה לא צריך בסמכות אחרת.
סהר פינטו: שאינו מצוי בתחום סמכותה, זה צריך להיות האיסור - שוועדה לא תדון בנושא שאינו מצוי בתחום סמכותה.
אתי בנדלר: העניין הוא שאולי צריך לעשות כאן יותר מאשר קביעה דיכוטומית, תדוני לא תדוני.
אתי בנדלר: יכול להיות ששתי ועדות - נושא הוא בתחום סמכותן לרבות היבטים מסוימים של אותו נושא, ולכן יש מקום באמת לדיון של שתי ועדות, ולפעמים אפילו של שלוש ועדות.
אתי בנדלר: דא עקא שהוועדות מתחילות לעשות את מרוץ הזמן מי ראשונה, ואם זאת הזמינה ליום שני אז אני אזמין ליום ראשון, וכך הלאה - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: זו הזמינה לתשע, אני אזמין לשמונה וחצי.
אתי בנדלר: ולפעמים קובעים את זה ממש באותו זמן, ואז באמת המוזמנים נמצאים בדילמה לאיזה ועדה לתת יותר כבוד, לפגוע בזה או בזו.
סהר פינטו: זה כבר - - -
דוד רותם: זה מרוץ הסמכויות כמו בבתי-משפט ובבתי-דין רבניים.
אתי בנדלר: אבל מה שקורה, אם הגשת תביעה לבית-דין אחד ניצחת במרוץ הסמכויות.
אתי בנדלר: כאן אתה קבעת ראשון את הישיבה, הבא אחריך קובע אחריך אבל לשעה מוקדמת יותר, זאת הבעיה.
אתי בנדלר: ולכן אין לך את התשובה.
אתי בנדלר: וכאן אני חושבת שאולי בנושא הזה צריכים לתת לוועדת הכנסת סמכות גם להורות על סדר קיום הישיבות בעניין הזה.
סהר פינטו: לא, אפשר להגדיר את זה מראש.
אתי בנדלר: ודבר שני שאני רוצה - - -
יריב לוין: זה פתרון יותר עדין.
סהר פינטו: אם קבעה ועדה ישיבה בנושא מסוים לא תקבע ועדה אחרת ישיבה קודמת לכך.
לאה ורון: איך אתה יודע את זה?
לאה ורון: הנה, אני מנהלת ועדה ותיקה, אני לא יודעת מה מתבשל בוועדה אחרת.
קריאה: זה פורסם באתר.
דורית ואג: מה, זה יפורסם, אבל את קבעת ואת משריינת כבר, אבל עוד לא פרסמת.
ענת לוי: - - -
יריב לוין: תשמע, זה רעיון יותר עדין.
יריב לוין: הוא בא ואומר: לא אמנע מהוועדות לדון, אבל אעשה סדר במובן זה שהן לפחות לא יעלו אחת על השנייה מבחינה טכנית.
אתי בנדלר: לא יעלו מבחינה טכנית, או אם יסתבר באופן מאוד ברור שוועדה אחת הקדימה את הוועדה השנייה בהליך קביעת הישיבה, אז אולי יש לתת לה את הכבוד שהישיבה שלה תתקיים לפני הישיבה של הוועדה האחרת.
לאה ורון: זאת אומרת שמה שאתם מחייבים אותנו, לפני הוצאת כל סדר-יום, שאצלנו זה יכול להיות - -
ענת לוי: לפרסם אותו.
לאה ורון: - - מספר רב של ישיבות, לעבור ולבדוק בכל הוועדות אם ברגע מסוים - -
ארבל אסטרחן: זה רק נושאים מסוימים.
לאה ורון: - - לא הולכת ללחוץ איזה מנהלת ועדה על כפתור שמפרסם סדר-יום, איך אני אמורה לדעת?
יריב לוין: לא, את לא אמורה.
יריב לוין: אגיד לך מה קורה.
יריב לוין: המקום היחיד שבו הדבר יתעורר זה אם תבוא פניה יזומה.
יריב לוין: את עובדת.
יריב לוין: אם מישהו פתאום יש לו טענה והוא יבוא בפניה יזומה ויגיד: רבותי, דעו לכם, גם בוועדה אחרת קבעו ואני צריך באותה שעה להיות – אז נעורר ונבדוק.
רונית חייקין: זה בעייתי.
לאה ורון: לפי איזה פרמטר אתה תבדוק?
לאה ורון: לאה ורון הוציאה את סדר-היום אחרי ענת, אז מה?
לאה ורון: מה זה אומר?
יריב לוין: אגיד לך בדיוק מה זה אומר, זה אומר דבר אחד ברור, לא יכול להיות ששתיכן תדונו באותו יום, באותה שעה, בעניין שאותם אנשים צריכים להיות.
ענת לוי: ויום קודם כן?
ענת לוי: גם לא, גם לא.
ענת לוי: זה היה מגוחך.
רונית חייקין: נכון.
רונית חייקין: ועדת טרכטנברג שהיתה גם בכלכלה וגם בכספים, אותו דבר היה.
ירדנה מלר-הורוביץ: התלונות שאנחנו קיבלנו שאותו מוזמן צריך לבוא לכנסת לשתיים ולפעמים שלוש ועדות שונות, הוא אומר: אני אפסיק לעבוד ואני אתחיל לבוא – אני אהיה בכנסת.
משה שיפמן: זה לא עניין יומיומי.
לאה ורון: זה גם רלוונטי אם ועדת הכלכלה שמה את רשות השידור בעשר בבוקר, בארבע אחרי הצהריים ולמחרת, גם אז הוא מפסיק לעבוד והוא צריך כל השבוע לבוא לכנסת.
ענת לוי: לא, אבל זו אותה ועדה.
ירדנה מלר-הורוביץ: כמזמנים את נגיד בנק ישראל לנושא מסוים בשלוש ועדות, זו התלונה שהיתה אצל יושב-ראש הכנסת, זה מאוד רלוונטי, הוא אומר: אפסיק לבוא ואעביר את עצמי לכנסת.
לאה ורון: הבכירים במשק בוחרים לפנות ליושב-ראש הכנסת רק כאשר, לא נעים לי להגיד משתמשים ביושב-ראש הכנסת, רק כאשר - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, לפעמים גם ועדת הכלכלה פונה ליושב-ראש הכנסת כדי שיעשה סדר.
לאה ורון: נכון, וגם אז זה מתוך – אני לא כל כך זוכרת שפנינו, אבל לא חשוב – רק כאשר הם רוצים נימוקים אחרים, משום שבכל משרד יש מספר אנשים שיכולים להגיע לוועדות הכנסת.
לאה ורון: אין עדיין חובה לחייב את הנציגים ואת הגורמים האחרים להגיע לישיבות, ויכול גורם כלשהו מהתאחדות התעשיינים להחליט שהוא לא מגיע לוועדת הכלכלה, הוא מגיע לוועדת הכספים.
דורית ואג: למה, לפעמים הוא רוצה, אם יגיעו 17 אנשים זה משהו ש - - -
ארבל אסטרחן: גורם מוזמן חייב לבוא.
ארבל אסטרחן: מה זאת אומרת, הוא חייב לבוא.
ירדנה מלר-הורוביץ: חייב לבוא.
לאה ורון: התאחדות התעשיינים חייבת להגיע לוועדת הכלכלה?
ארבל אסטרחן: לא, מדובר על עובדי מדינה שחייבים לבוא, חיילים בצה"ל.
לאה ורון: לא דיברתי על עובדי מדינה.
לאה ורון: עובדי מדינה - ואם תיקחי את הפרוטוקולים של ועדת הכלכלה את תראי שלנושא של משרד התחבורה מגיעים שמונה איש ממשרד התחבורה, לנושא משרד התקשורת מגיעים 11 איש.
ארבל אסטרחן: מזמינים את הרב הצבאי גם לוועדה לקידום מעמד האשה וגם לוועדת החוץ והביטחון בנושא של שירת נשים – הנה נושא פופולרי – לאן הוא צריך ללכת?
ארבל אסטרחן: זה נכון שהוא ילך לשתי ועדות?
ארבל אסטרחן: הוא צריך להגיד את אותם דברים פעמיים?
דנה גורדון: זה בלתי נמנע.
לאה ורון: לדעתי כן, אין מנוס.
אתי בנדלר: יכול להיות שצריכים לתת אפשרות לוועדת הכנסת גם להורות לקיים ישיבה משותפת של שתי ועדות.
רונית חייקין: זה זילות במעמד הכנסת – דנות באותו נושא.
יריב לוין: רבותי, מה אתם מציעים?
יריב לוין: הבעיה היא ברורה, הפתרונות הם ברורים.
יריב לוין: מה נראה לכם נכון לעשות?
רונית חייקין: יריב, לדעתי זה לא נכון שוועדת הכנסת היא זו שתכריע.
רונית חייקין: נניח שוועדת הכלכלה קובעת ביום רביעי בשלוש אחרי הצהריים ישיבה x וגם ועדת כספים קבעה ביום רביעי, היא הוציאה סדר-יום לשבוע הבא.
רונית חייקין: זה אומר שהיא צריכה לחכות עד יום שני הבא עד שאתה תכנס את הוועדה שלך להכריע?
רונית חייקין: לדעתי זה לא נכון.
יריב לוין: לא, אז יכול להיות שצריך לקבוע מנגנון הכרעה מיידית.
רונית חייקין: אתה מבין, הם קבעו ליום שני, אבל אתה עוד לא כינסת את הוועדה שלך.
יריב לוין: לא, זה ברור, זאת לא הכוונה.
יריב לוין: אבל זה דבר - -
רונית חייקין: כי אתה תעכב, כי לו"ז ועדת הכנסת יעכב - - -
רונית חייקין: - - שאפשר להתגבר.
רונית חייקין: אז פה אפשר לקבוע איזה מנגנון שמחייב לתת החלטה מיידית.
לאה ורון: אולי משהו בכיוון של ישיבה משותפת שאני עדיין לא רואה מול העיניים.
יריב לוין: זה יותר פשוט.
אתי בנדלר: את מתחילה ויכוח ברשות של - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: עיין ערך גז.
יריב לוין: תראו, זה לא רק זה, גם אגיד לכם עוד דבר, זה גם יהפוך לכלי, מייד כל אחד ייקבע דיון כדי שהוא יוכל להעביר את זה - -
רונית חייקין: כדי שהוא יהיה ראשון.
יריב לוין: - - לוועדה משותפת, הרי זה ינוצל באופן אוטומטי גם לרעה.
אתי בנדלר: לא, זה בסמכות של מישהו לחייב, לא אוטומטי.
לאה ורון: אולי צריך לקבוע מנגנון חדש שבאמת בכיוון של ישיבה משותפת, ולראשונה בתקנון הכנסת יהיו שני יושבי-ראש לאותה ישיבה משותפת ושתי הוועדות.
לאה ורון: מישהו יחייב מישהו – זה צריך להיות או אתה או יושב-ראש הכנסת – את שני יושבי-הראש לקיים ישיבה משותפת.
לאה ורון: אני לא רואה דרך אחרת לפתור את זה.
רונית חייקין: טרכטנברג, ששינסקי, אלה הבעיות - - -
ירדנה מלר-הורוביץ: הויכוח עוד לא התפתח, איך יהיה כתוב?
ירדנה מלר-הורוביץ: מי בצד ימין ומי - - -
יריב לוין: תראו, הרי במצב של התנהלות סבירה בין יושבי-ראש הוועדות, לא אמורים להגיע לזה.
יריב לוין: מגיעים לזה במקום שאנשים לא מתקשרים אחד עם השני כמו שצריך.
יריב לוין: שם הפטנט הזה יסתיים בפיאסקו, זה ברור הרי.
יריב לוין: צריך לנסות למצוא איזשהו מכניזם שיהיה פשוט, יהיה מהיר.
יריב לוין: ואז השאלה אם אנחנו רוצים להגיע עד לקצה שאומר שאנחנו נכפה את זה שהדיון יהיה במקום אחד ולא יהיה במקום השני, או שאנחנו רוצים לעשות משהו יותר מתון שרק יעשה סדר מבחינת לוחות זמנים, אבל עדיין יאפשר את קיום הדיון באופן מקביל ביותר מאשר מקום אחד.
יריב לוין: זאת בעצם ההכרעה שצריך לקבל.
ענת לוי: היתה תקופה שבוועדת הכנסת היה מנגנון כזה שקיבלו את סדרי-היום של הוועדות והם בחנו והביעו דעה - - -
יריב לוין: תראי, אני מאוד נזהר מזה.
יריב לוין: לא רוצה לשבת פה כערכאת ערעור או אישור על ראשי ועדות אחרים, לא חושב שזה נכון, אני אומר לך את האמת.
יריב לוין: אגיד לך יותר מזה, אני חושב שהדבר היחיד שעוד מציל את הכנסת זה הכוח שיש לראשי הוועדות.
יריב לוין: אם ניקח את זה, באותה דקה כבר אנחנו – אין כנסת בכלל, זאת אומרת, הממשלה צריכה יושב-ראש ועדת כנסת שהיא מנהלת אותו ובזה היא גמרה את כל הסיפור.
יריב לוין: לכן, דווקא את זה אני לא רוצה.
יריב לוין: להיפך, אני מעדיף לשמר את האוטונומיה הזאת.
ענת לוי: מאוד בעייתי.
לאה ורון: מה גם שהשיקולים של ועדות השרים הם לא היו כל כך ענייניות - - -
יריב לוין: לא, אני רוצה לשמר - - -
לאה ורון: אני עושה אתנחתה לספר לך משהו – ועדת הכלכלה דנה היום בהצעת חוק בנושא חיישנים, של חבר הכנסת מקלב - -
סהר פינטו: דוגמה יפה.
לאה ורון: - - שתי הצעות חוק נדחו בוועדת השרים אחת של חבר הכנסת חמד עמאר ואחת של חבר הכנסת טיבייב בנושא החיישנים.
יריב לוין: אני יכול לומר לך שזה קרה לי רק עם החוק שעבר אתמול של מאיר שטרית, שכשאני הצעתי אותו אילצו אותי לקצץ ממנו 80%, ואחר כך מאיר הגיש אותו שוב וקיבלו חצי מזה כעבור שלושה חודשים.
יריב לוין: אחרי שהחוק שלי עבר בקריאה שנייה ושלישית פתאום – שאלתי איך זה קרה, הם אמרו: התבלבלנו, לא שמנו לב שעל זה הסכמנו בפעם הקודמת.
רונית חייקין: לנו זה קורה כל הזמן.
לאה ורון: אז פה היתה להם אפשרות להתבלבל פעם נוספת.
יריב לוין: של כתובת נוספת לקטין.
יריב לוין: תראו, זה היה בוועדה לזכויות הילד.
יריב לוין: תראו את החוק שהעברתי עם דב חנין, שרצינו בדיוק את מה שעבר אתמול ולא הסכימו והתפשרנו על הרבה פחות ובסדר, זה ברור.
יריב לוין: לכן, תראו, אז מה אתם אומרים?
יריב לוין: אתם אומרים ללכת לכיוון המתון יותר?
יריב לוין: כלומר, משהו שיעשה סדר לפחות מבחינת זמנים ופחות מבחינת יכולת באמת למנוע באופן מוחלט - - -
ארבל אסטרחן: אולי אפשר לתת לוועדת הכנסת - - -
סהר פינטו: לא, יכולת למנוע אם זה לא בתחום סמכותה של הוועדה.
יריב לוין: כן, זה מובן.
ענת לוי: אנחנו יודעים שתחום סמכותה זה הגדרה, לך תגדיר את הנושא - - -
יריב לוין: כן, אבל זה עדיין - - -
דורית ואג: תמיד אתה יכול להגדיר את הנושא ככה שייכנס ל - - -
אתי בנדלר: אני בכל זאת מציעה שתהיה סמכות להורות לוועדה שהיא לא תדון בנושא מסוים אם ברור שמדובר בסמכות בלעדית של ועדה אחרת.
רונית חייקין: מי יחליט מי, מה?
יריב לוין: אוקיי, בלעדית זה תוספת - - -
דוד רותם: מה זה סמכות בלעדית?
אתי בנדלר: אם בסמכות של יותר מוועדה אחת, להורות על סדר קיום הישיבות.
סהר פינטו: עדיף ההיפך.