GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: לוועדת כספים יש כמה מטלות שהיא מבצעת כמעט כל יום ובמקרים רבים.
משה גפני: היא מאשרת תקציב מדינה שזה אומנם לא כל יום, זה פעם בשנתיים או פעם בשנה.
משה גפני: היא מאשרת העברות תקציבית, ופעמים ביום אחד יכולות להיות 100 העברות, אולי אפילו יותר.
משה גפני: אם יש חוק הסדרים היא מאשרת סדרה ענקית של הצבעות על חקיקה.
משה גפני: נדבר על תקציב המדינה.
משה גפני: אם אני אופוזיציה, אני פשוט עובר סעיף סעיף בתקציב המדינה ומבקש הצבעה, כמו שג'ומס בשעתו ביקש, ועל כל סעיף אני עושה רביזיה, על כל סעיף.
משה גפני: הלכתי למקרה שקורה אחת לשנה במקרים של תקציב חד-שנתי.
משה גפני: אבל אני מדבר על הימים הרגילים, העברות.
משה גפני: מגיע מישהו שנמאס לו מהממשלה.
משה גפני: היא הורידה מאחזים, למשל.
משה גפני: מגיע מישהו עצבני לוועדת הכספים, והוא אומר: אני עכשיו אטפל בהם, אני אראה למשרד הביטחון.
משה גפני: הוא אומר ליושב-ראש הוועדה: אני רוצה הצבעה על כל העברה.
משה גפני: יש 150 העברות ביום אחד.
משה גפני: זאת אומרת, זה יכול להיות בימים כאלה.
משה גפני: הוא אומר: מצביעים על זה.
משה גפני: הוא מתחיל לעשות פיליבסטר, והוא מדבר, מצביע נגד.
משה גפני: ההעברה עוברת, והוא אומר שהוא מבקש רביזיה.
משה גפני: ככה הוא עובר 150 העברות.
משה גפני: אתם מבינים שפה בקשות הרביזיה הן לא חלק מהעניין של מה שמתכוון המחוקק במקרה הזה שהוא אומר: בסדר, רביזיה.
משה גפני: לא יכול להיות שהיושב-ראש ילך ויחטוף הצבעה.
משה גפני: יבוא ויגיד: אתה יודע מה?
משה גפני: אני עצמי מגיש את הרביזיה כדי שלא יגיש רביזיה.
משה גפני: נותנים לו חצי שעה מכיוון שזה באמת בחוק רגיל.
משה גפני: אבל במקרים כאלה של ועדת הכספים אתם עלולים – זה לא יכול לקרות כל יום – אבל אתם עלולים בתקנון הזה לשבש פשוט את העבודה.
זאב אלקין: אבל זה כבר קורה היום, זה לא קשור לתקנון.
זאב אלקין: זה לא שינוי.
ארבל אסטרחן: כן, לא השתנה.
זאב אלקין: בעקבות הנחיה של היועץ המשפטי של הכנסת שהיתה לפני כך וכך חודשים זה המצב, לא?
משה גפני: אבל זו ההזדמנות שלי לדבר על ההנחיה של היועץ המשפטי.
משה גפני: אני התווכחתי עם היועץ המשפטי.
זאב אלקין: רק הסעיף הזה לא משנה את הסטאטוס היום.
משה גפני: אני התאמתי את עצמי להנחיות של היועץ המשפטי.
משה גפני: במהלך כל התקופה הזאת, מאז שהיועץ המשפטי הוציא את ההנחיות עד היום הזה לא קרה שבא מישהו עצבני בגלל שפינו את מגרון, לא קרה.
משה גפני: לא יודע למה, אבל לא קרה.
יריב לוין: אני אגיד לך מה לא קרה.
יריב לוין: אתה לא זימנת אותי לישיבות של ההעברות התקציביות.
יריב לוין: פעם הבאה אני מבקש לפרוטוקול להזמין אותי לישיבות.
זאב אלקין: אתה לא ממלא מקום במקרה שם?
זאב אלקין: נדמה לי שאתה מזומן.
זאב אלקין: תבדוק טוב את המייל.
יריב לוין: אני לא קיבלתי זימון כזה.
יריב לוין: אבל אני רשמתי בפניי.
יריב לוין: אנחנו נאמץ את ההצעה שלך, אנחנו נקבע שיש גם מנגנון של רביזיה על רביזיה.
יריב לוין: אני מבין שזה מה שאתה מציע לנו.
יריב לוין: לא, ברצינות.
יריב לוין: מה אתה רואה כפתרון לדבר?
זאב אלקין: ארבל, יש משהו אחד ממה שהוא מציע שאני חושב שאולי כדאי להחריג את זה באמת, וזה הנושא של התקציב, כי פה זה באמת נכון.
יריב לוין: הוא מדבר על העברות.
משה גפני: גם על העברות.
ארבל אסטרחן: דווקא חוק תקציב זה יותר פשוט כי אז אמרנו שכשזה חוק- - -
משה גפני: לא חוק תקציב, על התקציב.
ארבל אסטרחן: זה חוק.
משה גפני: אנחנו מאשרים שני דברים.
משה גפני: אנחנו מאשרים את חוק התקציב, ומאשרים את התקציב עצמו שזה גם חוק.
משה גפני: עכשיו אני בא, אני אופוזיציה ואני אומר: בבקשה.
ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים שאפשר יהיה בחוק הזה בעצם לראות אותו כמו כל חוק אחר שיש לו כמה סעיפים, ואפשר רביזיה אחת.
משה גפני: בואי נתחיל לדבר עכשיו, עכשיו מתחיל להיות נושא.
תמר כנפו: זה מה שהתקבל, זה מה שדובר בשבוע שעבר.
וילמה מאור: אבל כשמדובר בחוק ארוך, ומצביעים אותו סעיף סעיף - - -
ארבל אסטרחן: תראו מה קבענו בפעם הקודמת, זה סעיף קטן 16 (ו) אצלכם.
ארבל אסטרחן: פה דובר על כך שהוועדה תצביע על בקשה לדון מחדש בהחלטה שהתקבלה בנושא מסוים פעם אחת בלבד, ואחר כך כתוב: היה הנושא שעל סדר-היום הצעת חוק, וגם חוק התקציב נכלל בזה, והוועדה הצביעה על חלקיה בישיבות שונות, ניתן לבקש דיון מחדש פעם אחת בכל אחת אותן ישיבות.
ארבל אסטרחן: אם דנים על תקציב משרד החינוך בישיבה אחת ומשרד הבריאות בישיבה אחרת, אפשר רביזיה פעם אחת פה, ופעם אחת פה.
ארבל אסטרחן: אבל באותה ישיבה אם הנושא על סדר-היום הוא הצעת חוק מסוימת, גם אם מצביעים על כמה סעיפים - - -
זאב אלקין: לא, אבל מפה לא ברור.
זאב אלקין: אי-אפשר לבקש רביזיה על כל הצבעה?
ארבל אסטרחן: זאת היתה הכוונה, זה גם מה שאני מבינה מפה.
ארבל אסטרחן: אם צריך להבהיר את זה אז אני אבהיר את זה.
ארבל אסטרחן: אבל אני חושבת שזו היתה הכוונה כאן, וזה מה ש - - -
משה גפני: יש דיון בתקציב - - -
זאב אלקין: זה הרי מחולק כל סעיף בנפרד.
משה גפני: יכול להיות דיון על משרד החינוך – 16 דיונים, יכול להיות דיון על המשרד להגנת הסביבה.
ארבל אסטרחן: לא, מתי יש הצבעות.
משה גפני: זאת אומרת, ההצבעה היא רק על הדיון.
ארבל אסטרחן: - - - הסעיף של סדר-היום גם אם יש כמה הצבעות.
ארבל אסטרחן: תגידו אם זה לא מדויק, או שזה בעייתי.
יריב לוין: זה המצב, אבל זה המצב הנכון.
משה גפני: יש לי שאלה אחרת.
משה גפני: אם חבר ועדה מבקש ממני להצביע על כל סעיף, האם אני חייב?
ארבל אסטרחן: לא רביזיה, סתם להצביע על כל סעיף?
ארבל אסטרחן: ולא בהצבעה אחת על הכול?
ארבל אסטרחן: בדרך כלל בחקיקה מקובל שמצביעים סעיף סעיף.
וילמה מאור: אצלנו בוועדה כל סעיף מוצבע בנפרד.
ארבל אסטרחן: חוק ההסדרים והתקציב – שם הכול נעשה אחרת.
ארבל אסטרחן: זה לא דוגמה לכלום.
ארבל אסטרחן: ככלל בחקיקה מצביעים סעיף סעיף.
זאב אלקין: אבל את אומרת שעל החוק במידה והוא נדון בישיבה אחת, יש זכות לרביזיה אחת.
ארבל אסטרחן: כך דיברנו בישיבה הקודמת.
ארבל אסטרחן: אני מנסה לחשוב האם זה נכון.
משה גפני: עו"ד ארבל, יש לי שאלה.
משה גפני: נאזם אומר לי והוא צודק.
משה גפני: יש לי היום סעיף על סדר-היום של העברות תקציביות.
משה גפני: יש 100 העברות, ואני מצביע על כל העברה בנפרד.
ארבל אסטרחן: אני הייתי אומרת שאלו סעיפים שונים.
משה גפני: זאת אומרת שיהיו 100 רביזיות?
ארבל אסטרחן: היום יש לך 100 רביזיות?
ארבל אסטרחן: הרי לא שינינו פה.
משה גפני: לא, אבל היום אין בעיה עם מגרון.
משה גפני: פשוט יריב לוין לא ידע את הפטנט הזה.
משה גפני: מגיע חבר כנסת חרוץ, רציני - - -
יריב לוין: יריב לוין לא ידע שאתה מעביר כסף בכלל למקומות האלה.
משה גפני: עוד מעט נגיע לתקציב הביטחון, חבל על הזמן.
משה גפני: הוא הולך להגיע.
משה גפני: את מבינה מה המשמעות של יושב-ראש ועדת כספים במקרה הזה.
ארבל אסטרחן: אני תוהה אם אין בוועדות אחרות גם - - -
משה גפני: אין דבר כזה, אין דבר כזה.
זאב אלקין: למה באמת מקבץ של העברות תקציביות שמגיע ביחד שונה מסעיפים של החוק?
ארבל אסטרחן: כי זה לא נושא אחד.
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד שלעניין העברות - - -
זאב אלקין: על סדר-היום של הוועדה זה בטוח נושא אחד כי כותבים העברות תקציביות.
ארבל אסטרחן: הם היו יכולים גם לפרט.
זאב אלקין: גם בחוק זה סעיפים שונים, מה ההבדל?
ירדנה מלר-הורוביץ: אבל יכול להיות שבמסגרת בקשת העברות אתה תאשרX סעיפים, ובסעיף אחד אתה מתנגד לבקשה.
זאב אלקין: ירדנה, זה נכון גם על החוק.
יריב לוין: רבותי, אני לא מצליח להבין לאן התפזרנו.
יריב לוין: מה השורה התחתונה בסוף?
יריב לוין: איפה הוויכוח?
משה גפני: לי היתה בעיה.
משה גפני: אני עשיתי העברה.
משה גפני: זה היה דבר דחוף והייתי צריך לזמן את הוועדה שלא בשעות המקובלות.
משה גפני: היה חבר ועדה שהתרגז על העניין הזה וביקש רביזיה, והיה סיפור שלם.
משה גפני: צריך לזכור שההעברות – הנשמה תלויה בהן.
משה גפני: זאת אומרת, תפקוד הממשלה תלוי בדבר הזה.
ארבל אסטרחן: מה נפתח?
ארבל אסטרחן: אנחנו לא רוצים שאם חבר כנסת מערער על אחת מ-100 העברות, הכול ייפתח.
ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים שהוא יוכל לבקש רביזיה רק על ההעברה הנקודתית.
ארבל אסטרחן: אגב, גם בהצעת חוק אנחנו רוצים שיאפשרו לפתוח סעיף.
משה גפני: עם זה אין לי בעיה.
משה גפני: אם בא חבר כנסת בהיגיון - - -
זאב אלקין: אבל, מה הבעיה שלך במקרה של העברות?
זאב אלקין: ביקשו 100 רביזיות, ואתה סופר חצי שעה על כולן.
זאב אלקין: הרי ביקשו אותן בו זמנית.
משה גפני: אתה מבין את המשמעות של העניין?
זאב אלקין: אתה עושה עוד 100 הצבעות בעוד חצי שעה.
משה גפני: לא, אני אגיד לך את התהליך.
משה גפני: אם אני באופוזיציה ואתה בקואליציה ואתה יושב-ראש ועדת הכספים, אתה מביא 100 העברות, ואני מקיים דיון על כל העברה של רבע שעה.
משה גפני: אתה לא יכול לעצור אותי.
משה גפני: אתה יכול, אתה באמת לא תיתן לי יותר מעשר דקות.
משה גפני: אבל עשר דקות אני אצליח.
משה גפני: 100 העברות, עשר דקות, הצבעות, ואחר זה מתחילות רביזיות.
משה גפני: הרביזיות חייבות להיות חצי שעה אחרי ההצבעה של כל אחת.
משה גפני: זאת אומרת, כל עשר דקות נצטרך לעשות רביזיה.
משה גפני: אני לא יכול לעשות רביזיה בשעה אחת – לקבוע הצבעה על הרביזיה בשעה חמש.
משה גפני: אני אצטרך כל עשר דקות - - -
זאב אלקין: אם זה מה שאתה תעשה, מה שאני אעשה הוא שאני אקיים דיון כל ההעברות רצוף, כשאני אבין שבזה אתה משחק איתי, ואז נצביע בסדרה על כל ההעברות, וחצי שעה אחרי זה - - -
משה גפני: אבל אתה לא תדע.
יריב לוין: בטח שאני אדע.
יריב לוין: אני אראה מה שאתה עושה.
זאב אלקין: איך אני לא אדע?
זאב אלקין: תעשה לי את זה שלוש פעמים ואני אדע.
משה גפני: לא, אתה טועה בעניין הזה.
משה גפני: אני אפילו לא אצביע נגד.
משה גפני: אני עושה דיון על ההעברה ראשונה עשר דקות, מצביעים.
משה גפני: אני לא עושה כלום, אני לא אומר שום דבר.
משה גפני: נגמרת הישיבה על ה-100, אני עושה רביזיה על הכול.
זאב אלקין: אני קובע בעוד חצי שעה ישיבה נוספת, ומצביע.
משה גפני: במקרה הזה זה באמת הצבעה אחת.
משה גפני: אבל, אם אני עושה רביזיה על כל הצבעה?
זאב אלקין: אני אחכה להצבעה האחרונה, או שאני פשוט אצביע במכה.
זאב אלקין: אני אעשה דיון על כל העברה, ואז אגיד שאני מצביע.
יריב לוין: בקשת הרביזיה נועדה לזה שלא ייקחו חוק ויגישו עליו 25 רביזיות, במקום המילה הזאת אנחנו רוצים, ובמקום סעיף זה – לא.
יריב לוין: לכן, אני אומר שאין בעיה.
יריב לוין: אני אציע את דרך הביניים.
יריב לוין: דרך הביניים תהיה שבהנחה שהתבקשה רביזיה אחת, אפשר יהיה לבקש אותה באופן נקודתי על מרכיב מסוים, ולא על הכול.
יריב לוין: אני אמרתי - בהנחה שיש רק בקשת רביזיה אחת.
יריב לוין: אם יתבקשו יותר מרביזיה אחת, הרי סיכמנו כל הרביזיות ייראו אותן כמערכת אחת, ואז הם יתייחסו לכל המכלול.
ארבל אסטרחן: כן, אבל במחשבה שנייה זה בעייתי כי אז זה פותח את כל החוק.
ארבל אסטרחן: נניח ויש לך חוק עם עשרה סעיפים.
יריב לוין: נו, אבל מה לעשות?
ארבל אסטרחן: לא, אז אי-אפשר.
משה גפני: מה הכוונה שלכם בזה שצריך רביזיה חצי שעה מאוחר יותר?
ארבל אסטרחן: אנחנו מנסים לחזור לרציונאל של הרביזיה.
יריב לוין: קודם כל, זה היה.
יריב לוין: יש כבר הנחיה כזאת.
ארבל אסטרחן: מה התכלית של הרביזיה?
ארבל אסטרחן: ועדה הצביעה.
ארבל אסטרחן: למה אנחנו מאפשרים לה להצביע מחדש על משהו שהיא כבר הכריע?
ארבל אסטרחן: אני חושבת שהרעיון הוא לאפשר לחברי הכנסת להתארגן, לבוא אם הם לא באו לישיבה הקודמת, לשנות את הרכב האנשים שיושבים בחדר.
ארבל אסטרחן: כי אם מייד עושים את אותה הצבעה התוצאה תהיה זהה.
זאב אלקין: אני גם מזכיר לכם מתי זה נוצר.
זאב אלקין: הסיפור הזה נוצר בעקבות הבלגאן בקדנציה הזאת בוועדה לביקורת המדינה כשהיה ערר בכלל על תוקף הזימון כי זה היה תוך כדי מליאה וכו' וכו'.
זאב אלקין: ואז התכנסו שם והיתה טענה אם בכלל אפשר לבקש רביזיה.
זאב אלקין: סביב כל הבלגאן הזה איל אז הוציא גם את ההנחיה של פרק הזמן.
זאב אלקין: נדמה לי שבנסיבות האלה זה נוצר.
משה גפני: ארבל, אני מתחבר למה שאת אומרת, זה בסדר גמור.
משה גפני: אני סיימתי את הישיבה על ההעברות התקציביות, יש חבר ועדה שביקש רביזיה על כל 100 ההעברות.
משה גפני: למה אני לא יכול כדי לאפשר את ההתארגנות הזאת שעליה את מדברת, לקבוע בעוד חצי שעה ישיבה של הצבעות על הרביזיה?
קריאה: אתה יכול.
ארבל אסטרחן: לא מראש, לא מראש.
משה גפני: היתה הצבעה על הרביזיה הראשונה בשעה תשע, ועל הרביזיה האחרונה היתה הצבעה בשעה אחת-עשרה.
משה גפני: הרביזיה הראשונה היתה באחת-עשרה.
משה גפני: למה אני לא יכול לקבוע - - -?
משה גפני: אה, רגע.
משה גפני: אני יכול בעצם.
זאב אלקין: כן, באחת-עשרה וחצי אתה קובע על הכול.
יריב לוין: זה לא הבעיה.
יריב לוין: השאלה היא לא זאת, השאלה היא אחרת.
יריב לוין: על מה מבקשים רביזיה?
יריב לוין: לכמה חתיכות אנחנו מאפשרים לפרק את העסק הזה, אם בכלל?
ארבל אסטרחן: כשצריך לזכור שרביזיה - משמעותה פתיחת נושא שהוא סגור.
ארבל אסטרחן: חבר כנסת רוצה רביזיה על פסקה מסוימת שאולי יש אפילו הסכמה עליה, אבל לא רוצים לפתוח מחדש את הכול.
יריב לוין: הבעיה היא כזאת – אם יש חוק של 300 סעיפים.
יריב לוין: אז אם נאפשר רביזיה על סעיף בנפרד נגיע ל-300.
יריב לוין: אין בזה שום היגיון, ולא לשם אנחנו הולכים.
יריב לוין: מצד שני, יש גם היגיון לאפשר מצב שבו אם באים אומרים: אנחנו מבקשים רביזיה נקודתית על מרכיב מסוים ולא על הכול, נאפשר אותו.
יריב לוין: איך מחברים אותם?
יריב לוין: אני לא רואה דרך.
יריב לוין: לכן, הדרך היחידה, בעיניי, היתה לבוא ולהגיד שהכלל הוא שמצביעים.
יריב לוין: ברגע שמישהו הגיש רביזיה הוא יכול לבוא ולהגיד: ביקשתי את הרביזיה כי יש לי התנגדות למרכיב מסוים, אבל ההצבעה תהיה, או שפותחים את הדיון as is על כל העניין או שלא פותחים אותו.
יריב לוין: כמובן על כל סעיף שהוצבע.
יריב לוין: הרי זה על כל סעיף שהוצבע.
ארבל אסטרחן: הוועדה הצביעה על חוק בן עשרה סעיפים.
יריב לוין: כן, שהוצבע באותה ישיבה.
ארבל אסטרחן: הסתיימה הישיבה ופתאום יש הסכמות לשנות את סעיף 2.
ארבל אסטרחן: חבר הכנסת אומר: רביזיה על סעיף 2.
ארבל אסטרחן: האם חבר כנסת אחר יכול להגיד: אני רוצה רביזיה על סעיף 3?
יריב לוין: יכול, אבל אז לפי דעתי נראה את הרביזיות כחלות על כל החוק כולו כי אחרת נקבל עשר רביזיות, אם לא יותר.
זאב אלקין: אבל לכל אחד יש בעיה משלו.
זאב אלקין: איך אתה יכול לחייב אותו לעשות רביזיה על כל החוק?
ארבל אסטרחן: זה בעיה לפתוח את הכול.
יריב לוין: כן, אבל אז אתם מבינים לאן נגיע?
משה גפני: אני לא חושב שאפשר לעשות רביזיה על סעיף 2.
משה גפני: גם אין חובה להצביע על כל סעיף בנפרד.
יריב לוין: אחרת אנחנו נגיע לתוצאה בלתי סבירה.
משה גפני: ברגע שהגיעו להסכמה שרוצים לשנות את סעיף 2, צריך לעשות רביזיה על החוק.
יריב לוין: על הכול, אני מסכים.
משה גפני: זה גם לא נכון משפטית.
זאב אלקין: לא, אבל אם זה ככה צריך להפסיק להצביע לפי סעיפים, כי אי-אפשר.
זאב אלקין: על כל מה שהוצבע אפשר לעשות רביזיה.
זאב אלקין: אז או שצריך להפסיק את הנוהג הזה להצביע - - -
יריב לוין: לא, אבל הנוהג שאתה מצביע על-פי סעיפים נותן לך דבר אחד – שאם לא סיימת את החוק באותה ישיבה, מה שהוצבע כבר יהיה מאחוריך.
יריב לוין: אתה מתקדם לשלב הבא בישיבה הבאה.
יריב לוין: זה מאפשר להגיש רביזיה על המרכיב שכבר נעשה.
יריב לוין: אני חושב שזה יותר - - -
משה גפני: אם החוק עדיין על סדר-היום והצבעת על סעיפים קודמים, לפי דעתי אתה יכול בלי רביזיה לשנות.
יריב לוין: אני לא בטוח שאתה יכול.
משה גפני: אם מצביעים על מספר סעיפים אבל לא סיימו את החוק, לא היתה הצבעה על כל החוק, להערכתי אפשר לפתוח גם את הסעיפים שהוצבעו.
יריב לוין: אתה יודע מה יקרה, שברגע שרוצים לעשות שינוי קטן, תהיה אפשרות בינתיים להציף רביזיות ולתקוע את התהליך.
ירדנה מלר-הורוביץ: חבר הכנסת גפני, אם אנחנו הולכים כמו שדיברנו על ההסתייגויות בוועדת הפירושים, מצביעים על הכול.
ירדנה מלר-הורוביץ: היה ומתקבל מתחילים להצביע רביזיה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זאת אומרת, על סעיף סעיף.
יריב לוין: כן, אבל אתם מבינים מה יקרה אז.
יריב לוין: אם אני אופוזיציה, בדקה שהקואליציה נמלכה בדעתה ורצתה לתקן סעיף, אני מגיש 500 רביזיות על הכול, ואז אני חוזר חזרה.
יריב לוין: איך שלא נסובב את זה יהיה תמיד - - -.
יריב לוין: לכן, אני קרוב לתפיסה שלך שאו אישרו את החוק או לא אישרו את החוק.
יריב לוין: אין חצי חוק.
משה גפני: אני אומר שכאשר מצביעים על חוק, אפשר להגיש רביזיה על החוק.
משה גפני: האופוזיציה יכולה להגיש רביזיה על החוק ולבטל את הרביזיה מכיוון שהיא לא רוצה שהקואליציה תשנה שם משהו.
משה גפני: אבל אז אם היא ביטלה את הרביזיה, איש הקואליציה יכול להגיש רביזיה.
יריב לוין: נכון, זה הכלל שקבענו.
יריב לוין: זה גם הפוך.
משה גפני: ואז אם הרביזיה מתקבלת, אפשר לשנות את סעיף 2.
משה גפני: שינו את סעיף 2, יכולה האופוזיציה שוב לבקש רביזיה מכיוון שהחוק עכשיו השתנה.
משה גפני: החוק הוא מקשה אחת.
יריב לוין: מאה אחוז, בזה יש היגיון.
יריב לוין: זה פותר את העניין.
יריב לוין: עשית שינוי אז - - -
ארבל אסטרחן: לא, הוא רוצה שרק על סעיף 2 אפשר יהיה - - -
יריב לוין: לא, לא – כל החוק.
משה גפני: אני כל הזמן מדבר על כל החוק.
משה גפני: כדי לשנות את סעיף 2 צריך לעשות רביזיה על החוק.
משה גפני: אם התקבל השינוי אפשר לעשות רביזיה נוספת.
ארבל אסטרחן: על סעיף אחר.
משה גפני: לא חשוב, על החוק.
משה גפני: מבחינתי, החוק הוא אחד.
יריב לוין: על הכול, כי אני אגיד לך מה יקרה.
יריב לוין: זה מאוד הגיוני גם.
ארבל אסטרחן: ואם הרביזיה על סעיף 2 נדחתה אז אי-אפשר לבקש עכשיו רביזיה על סעיף אחר.
משה גפני: לא, לא – גמרנו.
משה גפני: אם אין שינוי אז נגמר הסיפור.
יריב לוין: אין שינוי אז אין שינוי.
ארבל אסטרחן: כן, אבל כשזה סעיף אחר אני לא בטוחה שיש - - -
משה גפני: אין דבר כזה סעיף אחר.
משה גפני: החוק הוא אחד.
יריב לוין: לא, אז מצביעים על רביזיה אחת שבאה ואומרת האם פותחים את החוק לדיון מחדש כמכלול.
ארבל אסטרחן: לא תמיד רוצים לאפשר לפתוח את כל החוק, זה קצת בעייתי.
משה גפני: אם תפתחי סעיפים, יש לי פתרונות עכשיו גם לקואליציה וגם לאופוזיציה.
ארבל אסטרחן: אבל זה קורה שפותחים סעיפים, זה קורה.
ארבל אסטרחן: לפתוח חוק שלם על - - -
משה גפני: אם מישהו היה שומע אותך היה חושב שקרה עכשיו משהו דרמטי.
משה גפני: יש חוק שמונח על השולחן.
משה גפני: החליטו לשנות איזה פסיק באיזשהו סעיף, ויש שם 100 סעיפים.
משה גפני: אומרים שפותחים את החוק, אבל מצביעים על הפסיק הזה.
זאב אלקין: יש מצב שיש חוק שסגרו אותו.
זאב אלקין: זה חוק גדול שהגישו עליו הסתייגויות וכו' וכו'.
זאב אלקין: אתה רוצה לשנות סעיף מסוים שהסכימו אפילו לשנות.
זאב אלקין: אם המשמעות של זה שאתה פותח את כל החוק, אתה יכול להגיש עוד "נאגלה" של הסתייגויות, הכול הכול – להתחיל את כל הבלגאן מחדש.
ארבל אסטרחן: לא זו התכלית של הרביזיה בכלל.
ארבל אסטרחן: הולכים פה לכיוונים שלא בשבילם זה נועד.
משה גפני: אני לא מבין את הבעיה של ההסתייגות כי גם אם אתה פותח פסיק בסעיף מסוים אין שום בעיה.
משה גפני: תשאל את אריה אלדד, הוא יגיד לך הם מגישים 2,000 הסתייגויות.
זאב אלקין: לא, יש הבדל.
זאב אלקין: יש הבדל בין להתחיל מחדש עם כל הסעיפים.
ארבל אסטרחן: יכול להיות שהכלל צריך להיות שאפשר רביזיה על כל הצבעה.
ארבל אסטרחן: אם הוועדה הצביעה על כל סעיף, אפשר על כל סעיף.
ארבל אסטרחן: אם הוועדה הצביעה על כל החוק, אפשר על כל החוק.
ארבל אסטרחן: ואם רוצים לקבוע כלל מיוחד להעברות תקציביות, שהיו כמה העברות תקציביות בישיבה אחת אז אפשר לבקש רק רביזיה אחת?
זאב אלקין: לא, את ההעברות התקציביות פתרנו.
זאב אלקין: זה לא בעיה.
זאב אלקין: לפי המתכונת שדיברנו - - -
משה גפני: אתה יודע את המשמעות של זה.
משה גפני: אין לי פתרון.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שחייבים לאפשר רביזיה רק על סעיף מסוים, רק על הצבעה מסוימת.
יריב לוין: כן, אבל איך תמנעי את זה שיהיו לך 200 רביזיות?
יריב לוין: הרי אני אבקש רביזיה על סעיף 2(א)(3), ואז - - -
זאב אלקין: לא, אתה תבקש על מה שהצביעו.
זאב אלקין: אבל פה גם צריך להבהיר את זה שלא חייבים להצביע כל סעיף וסעיף.
משה גפני: אתה פותח פה פתח נורא ואיום אם אתה אומר שאפשר להגיש רביזיה בחוק על סעיף מסוים - - -
זאב אלקין: ככה זה היום.
משה גפני: אבל אתה מגיש רביזיה על החוק.
יריב לוין: זאב, תבין מה קורה.
יריב לוין: אתה הבאת חוק לאישור, שהחוק הזה כולל נניח הסדרים שלמים שמסדירים את המאסר והעונשים שניתנים לעברייני תנועה על כל סוגי הדברים.
יריב לוין: יש שם איזשהו מדרג מסוים.
יריב לוין: עכשיו פתאום מישהו מבקש רביזיה רק על הסעיף הנקודתי, ומסתבר שבסעיף הנקודתי הזה פתאום קיבלו החלטה שעל עבירות מהירות נותנים פי 10 מאשר על כל הדברים האחרים.
יריב לוין: זה, מבחינתך אומר שאת כל ההחמרות או ההקלות שעשית בסעיפים הקודמים אתה לא מוכן לקבל אותן עכשיו במציאות החדשה שנוצרה לך.
יריב לוין: זה לא, אי-אפשר.
יריב לוין: הדברים הרי קשורים.
יריב לוין: אני הרי בא ואומר: תשמע, אם שינית לי את סעיף 2 אני חי בעולם אחר עכשיו.
יריב לוין: בעולם הזה אני לא רוצה את החוק בכלל.
ארבל אסטרחן: אבל אם הם לא קשורים?
ארבל אסטרחן: אם זה פרק?
יריב לוין: אבל מה זה שייך?
יריב לוין: אני עשיתי טרייד שאני הסכמתי לתמוך בהחמרת הענישה על עברייני מהירות כנגד החמרת הענישה על מי שלא עוצר באור אדום.
יריב לוין: יבטלו לי את האור האדום ויגידו לי: אתה כבול, אתה לא יכול עכשיו להתעסק עם המהירות כי בזה כבר הצבענו והכרענו ויצאנו מזה.
נאזם בדר: יריב, הכוונה היא האם יש השלכה של תוצאת הרביזיה על מהות החוק.
יריב לוין: תמיד יש.
יריב לוין: מי יקבע אם יש או אין?
ארבל אסטרחן: ואם נלך למה שירדנה הציעה שאם יש כמה רביזיות על חוק, כן לאפשר על סעיפים או על נושאים, ואם יש כמה רביזיות על חוק יצביעו קודם כל על השאלה האם לאשר אותן, ורק אם- - -
יריב לוין: זה פותר לך, אבל פותח מרכיב מסוים מהבעיה מכיוון שזה כובל את הידיים של מי שרוצה לעשות שינוי קטן שהוא אפילו מוסכם.
יריב לוין: זה שם אותו תחת החשש שהוא יוצף בערימה כזאת של - - -.
יריב לוין: מספיק אחד שמתנגד לחוק שכולם מסכימים עליו כדי לפתוח לו עכשיו פתח אין סופי.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שהחשש של פתיחת חוק שלם על תיקון קטן הוא גם חשש אמיתי – לא לאפשר לוועדה לעשות רביזיה רק על נושא.
אורית נוקד: יריב, בפועל זה לא קורה.
אורית נוקד: מגישים רביזיה אחת על סעיף מסוים.
אורית נוקד: אין הצפות, זה לא קורה.
אורית נוקד: לא נתקלתי בזה.
יריב לוין: כי היום יש ספק גדול אם אתה יכול להגיש רביזיה כזאת על כל מרכיב בנפרד.
יריב לוין: זאת שאלה גדולה.
ארבל אסטרחן: בוועדת הכלכלה אני ראיתי פעמים על סדר-היום: רביזיה על סעיף כך וכך.
ארבל אסטרחן: זה דבר שקורה שם.
ארבל אסטרחן: אבל מזכירה עכשיו ירדנה עוד דבר.
ארבל אסטרחן: במליאה, למשל, בקריאה השנייה אפשר להחזיר לוועדה חוק שלם או נושא מסוים.
ארבל אסטרחן: ואז אותו נושא נפתח, רק אותו נושא.
יריב לוין: כן, אבל אני מזכיר לך שאת מצביעה במליאה בקריאה שלישית על החוק כולו as is.
יריב לוין: ואז יש לך אפשרות להגיד: מאה אחוז.
יריב לוין: שיניתם לי שם, אני מתנגד לחוק במכלול, לכן יש קריאה שלישית.
יריב לוין: זה בדיוק ההבדל בין הקריאה השנייה לקריאה השלישית.
יריב לוין: בקריאה שנייה את יכול לשנות סעיפים תוך כדי התהליך, רק אז בסוף את מקבלת איזשהו מכלול שבקריאה שלישית את מצביעה אם את בעדו או לא.
יריב לוין: פה בוועדה אם את עושה תהליך כזה את עושה אותו הפוך.
יריב לוין: את אומרת: קודם נאשר את המכלול, אחר כך נגניב לך כמה תיקונים כאלה, ופתאום אישרת משהו שבכלל לא התכוונת אליו.
ארבל אסטרחן: אז הרביזיה צריכה להיות על נושא, לא על סעיף – החשש שלך.
יריב לוין: אני די קרוב לראייה של גפני.
יריב לוין: אני חושב שהחוק הוא חוק על כל מרכיביו.
יריב לוין: ההפרדות האלה הן מלאכותיות.
משה גפני: אם את עושה רביזיה על כל סעיף את באת ואמרת שהרביזיה מקבלת מימד שונה לחלוטין.
משה גפני: רביזיה זה לא מה שאמרת קודם, זה חלק מהליך החקיקה.
משה גפני: יש רביזיה על כל פרט, על כל סעיף.
משה גפני: החקיקה לא מסתיימת בהצבעה, יש עוד תהליך, עוברים סעיף סעיף עם רביזיות.
משה גפני: אם רביזיה זה כדי לארגן את ההצבעה האקראית שקרתה ולארגן את האנשים ולהביא אותם בתוך חצי שעה - - -.
משה גפני: יכולה להיות רביזיה על החוק.
משה גפני: לא יכולה להיות רביזיה על סעיפים.
משה גפני: אם יש רביזיה על סעיפים, המשמעות של החקיקה היא משהו אחר, והרביזיה מקבלת מימד שונה.
משה גפני: הרביזיה זה חלק מהחקיקה, יש שתי הצבעות על כל סעיף.
יריב לוין: זה בדיוק זה.
יריב לוין: אני מסכים, אני חושב שזה ניתוח נכון - זאת דעתי.
ארבל אסטרחן: אבל זה שינוי של המצב שקיים היום.
יריב לוין: למה זה שינוי של המצב שקיים היום?
ארבל אסטרחן: כי היום מאפשרים רביזיה על הצבעה מסוימת, על פריט מסוים, על סעיף מסוים.
ארבל אסטרחן: זה דבר שהוא בהחלט קורה.
משה שיפמן: הסתייגויות, שבמקרה כזה יוכלו להגיש הסתייגויות רק על שינוי שבוצע.
יריב לוין: גם אפשרי.
יריב לוין: זה גם די תואם את מה שעשינו בהחזרת סעיף מהמליאה.
ארבל אסטרחן: נכון, אבל שם אמרנו שמחזירים את כל החוק או נושא מסוים.
ארבל אסטרחן: ואז אם החזרנו נושא, רק אליו אפשר להגיש הסתייגויות.
יריב לוין: לכן, אני חוזר למה שהצעתי בהתחלה.
יריב לוין: אני אומר את האמת, אני יותר קרוב לעמדה שלך.
יריב לוין: אבל אם רוצים לגשר בין העמדות האלה אז אפשר לבוא ולומר שאפשר יהיה לבקש רביזיה בין על כל מה שאושר לבין על מרכיב מסוים ממנו – לאו דווקא סעיף אחד, על איזשהו מכלול מתוך הדברים – ובהנחה שביקשו יותר מרביזיה אחת כזאת אז יראו את כל הרביזיות ככאלה שמתייחסות לכל המכלול, ויצביעו עליהן כמקשה.
יריב לוין: זה נראה לי האיזון היחיד שאפשר לעשות פה.
יריב לוין: זה נותן אופציה לעשות את זה לפי סעיף, למרות שבעיניי זה לא נכון מבחינת התהליך.
יריב לוין: אבל מצד שני, מונע את זה שנוצף פה באלפי רביזיות שזה לא המטרה של כל העניין בכלל.
אורית נוקד: זה לא קורה.
יריב לוין: לא קורה אז מצוין.
יריב לוין: אז מה הבעיה?
יריב לוין: אז בואו נעגן את מה שלא קורה.
אורית נוקד: גם האופוזיציה עצמה לא רוצה להיות מטורטרת כל פעם.
יריב לוין: אין בעיה, אז בואו נעגן.
יריב לוין: זה לא עניין של אופוזיציה-קואליציה, זה עניין של הראייה הנכונה של התהליך.
משה גפני: מה זה שהאופוזיציה לא רוצה להיות מטורטרת?
משה גפני: אני הייתי פה באופוזיציות לא כמו שלכם.
משה גפני: אני הייתי באופוזיציה של נאומים של 11 שעות.
אורית נוקד: אז בוא תצטרף אלינו.
משה גפני: האם התחבאנו מאחורה ונכנסנו פנימה בשתיים בלילה כדי להצביע?
משה גפני: פעם האופוזיציה היתה אופוזיציה.
משה גפני: זה לא כמו היום.
יריב לוין: רבותי, מה אנחנו מסכמים בסיפור הזה?
חן שמילו: אתה מציע שני מסלולים: לעשות רביזיה מצומצמת פר סעיף או רביזיה כוללת?
יריב לוין: אני אפילו מוכן שתהיה אפשרות עד שתי רביזיות לסעיף – אם רוצים.
יריב לוין: הרי אפשר לשחק עם זה איך שרוצים, למרות שאני בדעה של גפני שכל הקונספציה היא לא נכונה, שזה או החוק או אין החוק.
יריב לוין: להתחיל לחתוך אותו לחלקים זה לא נכון.
אורית נוקד: זה לא שחור או לבן, זה לא נכון.
אורית נוקד: יש חוקים שהם מורכבים.
אורית נוקד: יש סעיפים מסוימים ש- - -
יריב לוין: אז ניתן אופציה.
יריב לוין: אפשר לקבוע שיהיו עד שתי רביזיות פר סעיפים.
אורית נוקד: קח את חוק התכנון והבנייה, יש שם 800 סעיפים.
אורית נוקד: ישבו בוועדה, אבל אני משערת שפרקים מסוימים - - -
יריב לוין: לא, אבל אז השאלה היא האם הצביעו על הכול במכה אחת או לא.
יריב לוין: אל תשכחי שכל נושא שהוצבע בנפרד בישיבה נפרדת ממילא הוא נתפס כנפרד.
משה גפני: נאזם אומר שיש סעיף על סדר-היום :
משה גפני: העברות לשנת 2012.
משה גפני: אם הוגשה רביזיה על אחת מההעברות או שהוגשה רביזיה על 4 העברות או על 100 העברות, יושב-ראש הוועדה צריך להצביע האם חוזרים לסעיף הזה מחדש - רביזיה.
משה גפני: והיה ואני לא רוצה או היושב-ראש לא רוצה לקבל שום רביזיה, הוא לא נותן לרביזיה להתקבל, ואז לא חוזרים לסעיף הזה.
משה גפני: ואם יש רביזיה שהיושב-ראש רוצה לקבל אותה, ורביזיה שהוא לא רוצה לקבל אותה, הוא מקבל את הרביזיה.
משה גפני: חוזרים לסעיף ואז מצביעים רביזיה רביזיה.
ארבל אסטרחן: זה בדיוק מה שירדנה אמרה.
ארבל אסטרחן: אם יש כמה רביזיות, מצביעים פעם אחת.
יריב לוין: אני רק הסברתי לך מה יקרה.
יריב לוין: בכל פעם שאתה כיושב-ראש תרצה לחזור למשהו, אני כאיש האופוזיציה אגיש לך 600 רביזיות.
יריב לוין: זה יהיה המחיר.
משה גפני: מאה אחוז, אבל אז באותה שעה אני מצביע.
יריב לוין: 600 פעם?
ארבל אסטרחן: כן, פעם אחת.
ארבל אסטרחן: אם זה היה הכול סרק תהיה לך רק הצבעה אחת ובה זה ייפול.
יריב לוין: לא, אבל תהיה הבעיה.