GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארבל אסטרחן: פה אני גם רוצה להעיר, היו כמה שינויים, אולי גם יושב ראש הוועדה להתייחס.
ארבל אסטרחן: היום בתקנון כידוע יש הבחנה בין חזרה מהצעת חוק פרטית והצעת חוק ממשלתית.
ארבל אסטרחן: אחד ההבדלים העיקריים זה עד מתי אפשר.
ארבל אסטרחן: הממשלה יכולה לחזור בה כל עוד לא התקבל החוק בקריאה השלישית.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת גם במליאה, אחרי שהתחילה קריאה שנייה וכולי.
ארבל אסטרחן: חבר כנסת יכול לחזור בו רק עד שהוועדה אישרה את הצעת החוק לשנייה והשלישית.
ארבל אסטרחן: באחת הישיבות שהיו כאן
ארבל אסטרחן: הציע יושב ראש ועדת חוקה להשוות את המצב ולאפשר גם לממשלה לחזור בה מהצעתה רק עד סיום הדיון בוועדה.
ארבל אסטרחן: בעקבות ההערה הזאת, שבעצם סוכמה כאן, נציגי הממשלה דיברו עם יושב ראש הוועדה, גם באוזניי השמיעו התנגדויות קשות---
יריב לוין: ועמדו על כך שנחזור לנוסח הקיים כיום ואין לנו הרבה בררות, כי זה הסיכום.
ארבל אסטרחן: בהתאם להסכמות שהיו כאן, שכאשר יש חוסר הסכמות קשות, יחזרו למצב הקיים ואז מה שיהיה הוא שיהיה לנו סעיף, שהוא בפניכם, 27, שמדבר על חזרת הממשלה, אני אגיד מה הוא אומר, ואחריו סעיף 28, חזרה מהצעת חוק פרטית.
ארבל אסטרחן: הממשלה תוכל לחזור בה מהצעת חוק ממשלתית, כל עוד לא התקבל החוק בקריאה השלישית.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת היא יכולה עדיין במליאה לראות מה קורה עם ההסתייגויות.
ארבל אסטרחן: זה בידיים שלה עד ש---
ירדנה מלר הורוביץ: עד אחרי ההצבעה בקריאה השנייה ושלישית.
ארבל אסטרחן: איך היא חוזרת?
ארבל אסטרחן: בהודעה לכנסת, במליאה.
ארבל אסטרחן: שר או סגן שר בענייני משרדו, או בכתב למזכיר הממשלה, על זה דיברנו.
דורית ואג: אם זה בין השנייה לשלישית, אין לו זמן לכתוב.
ארבל אסטרחן: וזה מוסר, הבהרנו כאן מה קורה אם זה ממוזג, אז רואים כאילו לא היה מיזוג.
ארבל אסטרחן: מה שמופיע אצלכם בסעיף קטן (ג) בעמוד 25, זה גם משהו שקיים היום, שאם התחילה כבר הקריאה השנייה והממשלה מודיעה שהיא חוזרת בה, קודם כל יש הפסקה.
ארבל אסטרחן: שוב, זה משהו שקורה פעם בלא יודעת כמה שנים, אבל צריך להסדיר את זה.
ארבל אסטרחן: קודם כל יש הפסקה, זאת אומרת זה לא שזה מוסר מסדר היום, כי פתאום הממשלה ראתה שקרה משהו בקריאה השנייה, מפסיקים, גם אם ההצעה---
רונית יעקבי חייקין: מתי הוא יכתוב את המכתב?
ארבל אסטרחן: לא, קודם כל שר במליאה אומר 'אני מבקש להפסיק', ואז סעיף קטן (ד) אומר שברגע שהיתה הפסקה הממשלה רשאית לחזור בה מההודעה בחלוף שבוע ולא יאוחר משלושה שבועות מיום שנמסרה.
ארבל אסטרחן: מניין התקופות, מביאים בחשבון את יום מסירת ההודעה וימי הפגרה לא באים במניין.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת יש את הפגרה פלוס הזמן הזה, ואז אחרי שעבר שבוע, ולא יותר משלושה שבועות, אם היא מודיעה שהיא חוזרת בה מהודעתה, ממשיכים בקריאה השנייה.
דורית ואג: ולמה נותנים לה שבוע לחזור בה?
ירדנה מלר הורוביץ: בסעיף הקודם זה עבר לוועדה והוועדה יכולה לעשות שם, בסעיף הזה היא רק בינתיים חוזרת בה.
דורית ואג: למה מונעים מהממשלה לחזור בה לפני שבוע?
ארבל אסטרחן: כי זה היה על סדר היום, עכשיו הממשלה אומרת 'רגע, אני רוצה הפסקה', בסדר, סגרו את המליאה, אנשים---
סהר פינטו: שהממשלה לא תעשה טריק.
ארבל אסטרחן: ההפסקה היא לשבוע.
רונית יעקבי חייקין: אני רוצה לראות את המצב של האופוזיציה.
דורית ואג: זה טוב לך שבוע.
דורית ואג: כי הם לא יכולים להגיד 'אני מושכת', את תלכי הביתה, כולם יילכו הביתה, כי שאר הנושאים הם שטויות---
תמר כנפו: הם משכו כי פתאום הם ראו שאין להם רוב, אבל אחרי שבוע הם יכנסו את הרוב.
יריב לוין: זה המצב היום גם.
אייל זנדברג: זה הכוח העודף של הממשלה.
ירדנה מלר הורוביץ: הם עשו את זה במשיכה שלהם ולא הורידו לוועדה כדי שלא יעשו להם סלט בוועדה.
יריב לוין: זה המצב גם היום, אין מה לעשות.
ירדנה מלר הורוביץ: הם השתמשו בזה כשהיה הדיון הגדול על מינהל מקרקעי ישראל בתחילת הקדנציה.
יריב לוין: אני אגלה לך סוד, גם אני לא אוהב את זה.
ארבל אסטרחן: אני קוראת את המצב הקיים; ההפסקה תארך לא פחות משבוע ולא יותר משלושה שבועות.
ארבל אסטרחן: רק שינינו קצת, סידרנו.
ארבל אסטרחן: רונית יעקבי חייקין: פעם היו מביאים לאי אמון שהיה פעם בשנה, היום כבר לא מביאים בכלל.
ארבל אסטרחן: אז מפסיקים לשבוע.
ארבל אסטרחן: אם הממשלה מודיעה שהיא חוזרת בה, ממשיכים בקריאה השנייה, מהמקום שבו היא הופסקה, כלומר אם התקבלו הסתייגויות, הם התקבלו כבר, לא עושים הצבעה חוזרת.
רונית יעקבי חייקין: בעצם נשאר לנו רק קריאה שלישית.
ארבל אסטרחן: לא, יכול להיות שאנחנו באמצע הקריאה השנייה, ממשיכים בקריאה השנייה.
ארבל אסטרחן: הממשלה יכולה לחזור בה.
ארבל אסטרחן: ואם היא לא מודיעה שהיא חוזרת בה, ההצעה מוסרת מסדר היום.
ארבל אסטרחן: אם היא היתה ממוזגת עם הצעה אחרת, יראו כאילו לא היה מיזוג.
ארבל אסטרחן: פתאום אני חושבת שפה צריך להבהיר, נגיד שהיא מוזגה עם הצעת חוק פרטית שעברה קריאה ראשונה---
דורית ואג: אז בעצם כאילו ההצבעה יכולה להמשיך בפרטית.
דורית ואג: ומה קורה אם זה שילוב?
דורית ואג: שילוב לא יתפוס.
ארבל אסטרחן: אם זה שילוב, אז הפרטית חוזרת למצב של אחרי טרומית.
דורית ואג: צריך להבהיר את זה.
ארבל אסטרחן: אני אראה אם צריך להבהיר, שאם הפרטית היתה אחרי טרומית היא חוזרת למצב שהיא אחרי טרומית, אבל אם הפרטית היתה אחרי ראשונה יכול להיות שפשוט צריך להמשיך בהצבעה, כי כבר הכינו אותה---
דורית ואג: אז מה ייצא לממשלה?
ארבל אסטרחן: זה המחיר, שמיזגו אותה עם הצעה פרטית.
דורית ואג: אז אני אגיד לך מה זה יעשה, הממשלה לא תיתן למזג חוקים.
ארבל אסטרחן: יכול להיות, יש לזה מחיר.
ארבל אסטרחן: אם היא מוזגה עם הצעת חוק פרטית שעברה קריאה ראשונה, אם הממשלה חזרה בה, מה עם הפרטית?
ארבל אסטרחן: ממשיכים להצביע.
קריאה: כי במיזוג כל השותפים הם בעלי הכוח.
ארבל אסטרחן: אם זה מיזוג אחרי ראשונה.
ארבל אסטרחן: אם זה מיזוג אחרי טרומית, לא צריך לחזור לוועדה.
דורית ואג: הממשלה לא תיתן לעשות מיזוגים, זה מה שיקרה.
ארבל אסטרחן: אם הפרטית היתה אחרי ראשונה, זאת אומרת מוזגו פרטית וממשלתית שעברו קריאה ראשונה.
ארבל אסטרחן: התחילה הקריאה השנייה, הממשלה חזרה בה, אז ההפסקה היא הפסקה, אפילו שיש שם פרטית, אבל אחרי ההפסקה הממשלה אומרת 'אני חוזרת בי לגמרי', בפרטית ממשיכים להצביע.
דורית ואג: זאת אומרת לא ממשיכים באותו יום?
דורית ואג: כי אם הממשלה רק משכה את שלה, לכאורה---
ארבל אסטרחן: לא, צריך לקבוע את זה על סדר היום והיושב ראש---
דורית ואג: אני אומרת קחו בחשבון שהממשלה לא תיתן למזג, ואצלי למשל זה על בסיס קבוע.
ארבל אסטרחן: היום זה אמנם לא כתוב, אבל אני חושבת שגם היום זה המצב.
יריב לוין: זה אותו מצב גם היום.
ארבל אסטרחן: אם מיזגו ממשלתית ופרטית, ששתיהן עברו ראשונה, לא חוזרים ל---
דורית ואג: ברור, ברור.
ארבל אסטרחן: הממשלה חזרה בה, ברור שהחוק הפרטי ממשיך.
ירדנה מלר הורוביץ: הממשלה תתנגד לכל מיזוג.
ארבל אסטרחן: אז בואו נחשוב רגע עוד.
ארבל אסטרחן: יש הצעת חוק פרטית שעברה ראשונה וממשלתית שעברה ראשונה, הוועדה הכינה אותן ביחד לשנייה שלישית.
ארבל אסטרחן: התחילה ההצבעה בקריאה השנייה, הממשלה ביקשה הפסקה, הפסיקו לשבוע ואחרי השבוע היא אומרת 'אני חוזרת בי', מה עם הראשונה?
ארבל אסטרחן: מה אנחנו רוצים, לחזור לוועדה?
ארבל אסטרחן: הכינו אותה לשנייה ושלישית.
דורית ואג: לא, ההיגיון שלי אומר שהממשלה יכולה למשוך וצריך להמשיך בהצבעות על החלק הפרטי, אבל זה לא ייתן לממשלה כלום.
דורית ואג: זה אומר שהממשלה תתנגד למיזוג באופן גורף ובצדק.
ארבל אסטרחן: מה החלופה?
ארבל אסטרחן: שיגידו לפרטית, לא הכינו אותך לשנייה שלישית, אבל---
דורית ואג: צריך למצוא משהו באמצע.
תמר כנפו: צריך לחזור לוועדה ואז הוועדה תחליט.
דורית ואג: אבל אם היה לה רוב היא לא היתה מושכת.
תמר כנפו: זה קאטצ'.
אייל זנדברג: זה לא קאטצ', למיזוג יש מחירים.
דורית ואג: לא, אבל זה מחיר יקר מדי, כי הממשלה תתנגד למיזוג גם כשאין בעיה.
אייל זנדברג: מה היתרון במיזוג?
רונית יעקבי חייקין: שהוועדה לא תכין הצעת חוק פעמיים, בוורסיה אחרת.
אייל זנדברג: אנחנו יודעים איך נולדות הצעות חוק פעמיים.
דורית ואג: לא, הן נולדות כי חבר הכנסת יוזם הצעת חוק פרטית, כדי לשים קצת פלפל על הזנב של הממשלה, אם חבר הכנסת הוא חכם אז הוא מתעקש שההצעה תמתין בוועדה אחרי ראשונה ולא אחרי טרומית, ואז עושים מיזוג ואז מצבו טוב.
ארבל אסטרחן: על זה אנחנו מדברים, שתיים שעברו ראשונה.
ארבל אסטרחן: זה בדרך כלל בקשת הממשלה, במקום שהממשלה תתמוך בהצעה של חבר כנסת פרטי, היא אומרת לו 'תחכה, אני גם אביא את שלי לראשונה'.
אייל זנדברג: היא היתה יכולה להתנגד, הרי היא מבינה את המציאות.
דורית ואג: אין לי בעיה, אני רק אומרת לכם שזה יכול לקרות.
יריב לוין: אם אני אראה שאני מוצף בבקשות כאלה, אז נחזור ונעשה בזה סדר אחר.
יריב לוין: לא נראה לי שזה יקרה.
דורית ואג: את יכולה לעשות משהו אחר, אפשר לקבוע שימשיכו בהצבעות על הפרטית בישיבת המליאה הבאה.
ארבל אסטרחן: היושב ראש יקבע מתי מחזירים את זה לסדר היום.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת זה עכשיו נושא לסדר היום---
דורית ואג: לא, סליחה, עם כל הכבוד, אמנם אני לא מנהלת סיעה, אבל אם היושב ראש תקבע, היושב ראש שייך למשהו, אז היושב ראש יקבע את זה בעוד חצי שנה.
ארבל אסטרחן: בכל חוק שמונח לשנייה ושלישית, היושב ראש קובע ל---
רונית יעקבי חייקין: אבל יש גם גבול כמה הוא דוחה את זה.
דורית ואג: אני כן הייתי עושה הצבעה על הפרטית, ממשיכה בה, אבל לא באותו יום, וגם לא בעוד שבוע.
ארבל אסטרחן: אי אפשר באותו יום, זה חייב להיות אחרי שבוע, לפחות, כי עשו הפסקה לשבוע.
יריב לוין: בכל מקרה זה נדחה בשבוע.
ארבל אסטרחן: נדחה בשבוע, הממשלה הודיעה שהיא חוזרת בה, עכשיו בפני היושב ראש יש הצעת חוק לסדר היום.
רונית יעקבי חייקין: גם צריך להדפיס נוסח חדש.
רונית יעקבי חייקין: מה יהיה כתוב?
דורית ואג: הממשלה נמחקת.
ארבל אסטרחן: יש פה סעיף קטן (ה) שקיים גם היום, שאם הממשלה חוזרת בה, היא לא יכולה באותו מושב להביא הצעה באותו נושא, אלא אם ועדת הכנסת התירה זאת, אבל היא יכולה לחזור בה מהחזרה.
אייל זנדברג: לאחר שקראנו עכשיו את הסעיף של חזרה מהצעת חוק ממשלתית וכשעיינתי שוב ב-130(ב) לתקנון הקיים, אני בכל זאת מבקש להשאיר את 130(ב), לא לשנות את המצב הקיים.
אייל זנדברג: אני מוכן אפילו לנמק, אם צריך, למה זה דרוש.
אייל זנדברג: סעיף 130(ב) אומר שלמרות שככלל במצב שבו התקבלה הסתייגות בקריאה שנייה מה קורה, היום בררת המחדל היא דחייה בשבוע ו-130(ב) מאפשר לנציג הממשלה או ליושב ראש הוועדה לבקש הצבעה מיידית או דחייה בשבוע נוסף.
אייל זנדברג: בררת המחדל לפי התקנון המוצע, הפרק המוצע בתקנון, היא בררת מחדל של הצבעה מיידית.
אייל זנדברג: אני מבקש לשמר את האפשרות של הממשלה, או גם של יושב ראש ועדה, אני לא נוקט בזה עמדה, לאפשר דחייה בשבוע.
אייל זנדברג: הסעיף של חזרה מהצעת חוק בוודאי לא נותן מענה, כפי שהבנתי במחשבה שנייה, כי החזרה מהצעה היא רק מהצעה ממשלתית.
אייל זנדברג: במקרה שמתקבלות הסתייגויות מורכבות, או גם לא מורכבות, במליאה, הממשלה צריכה לערוך את כוחותיה ולהבין מה המשמעות של הדבר ולכן היא זקוקה לשבוע של דחייה.
אייל זנדברג: שבוע זה זמן מוגבל, הוא לא משבש בכלל, הוא קיים היום בתקנון.
אייל זנדברג: כשמוגשות עשרות הסתייגויות, קשה להעריך את המצב, מי מההסתייגויות, באיזה אופן יתקבלו ומה השילובים, אני רק מבקש לאפשר את השבוע הנוסף הזה של הדחייה, שאם לא כן הצבעה מיידית בעצם אומרת שהממשלה צריכה לשבת בפורום מלא ולקיים את ההתייעצות הזאת במליאה.
אייל זנדברג: הדבר הזה היה קיים לאורך כל השנים, אני מבין שקיצצו את השבוע כבררת מחדל, אבל אני לא חושב שזה כורך בתוכו גם הגבלה נוספת.
ארבל אסטרחן: אז אנחנו נגיד שזה יחול רק כשמתקבלת הסתייגות.
אייל זנדברג: נכון, אם התקבלה הסתייגות בקריאה השנייה.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שהכלל יהיה שההצבעה תתקיים מיד, כי זה גם מה שקורה בפועל.
רונית יעקבי חייקין: את יכולה להגיד לנו את הסעיף?
ארבל אסטרחן: זה לא מופיע בפניכם כרגע.
אייל זנדברג: 24, זה העוגן.
ארבל אסטרחן: היום סעיף 130 אומר שתמיד אם מתקבלת הסתייגות, הקריאה השלישית צריכה להידחות בשבוע.
ארבל אסטרחן: זה מה שאתם מכירים שתמיד יושב ראש הכנסת שואל 'אתה מוכן ש...'.
ארבל אסטרחן: הכלל הוא שאם התקבלה הסתייגות, הקריאה השלישית נדחית בשבוע כשבשבוע הזה אין סמכות להגיד לוועדה לשנות או משהו כזה, היא יכולה רק לשלב את ההסתייגות, אבל זה הכלל.
ארבל אסטרחן: בפועל גם לא משתמשים בזה כי ההסתייגויות כתובות טוב, זה לא שהוועדה צריכה לעשות משהו בשביל לשלב, הרי אנחנו כותבים את ההסתייגויות במדויק, אבל יש את הטיעון שאמר אייל ולכן מה שאפשר לקבוע זה שאם התקבלה הסתייגות, הקריאה השלישית תתקיים מיד.
ארבל אסטרחן: אתה מוכן שזו תהיה בררת המחדל?
ארבל אסטרחן: אלא אם כן ביקשו הממשלה שזה יהיה שר או סגן שר, או אולי נעשה את זה לפי הסדר.
אייל זנדברג: זה צריך להיות משהו מיידי, זה בזמן אמת.
ארבל אסטרחן: נכון, לפי הסדר; ראש ממשלה, השר, השר המקשר, או סגן שר בענייני משרדו, כשהקריאה השלישית תידחה בשבוע.
ארבל אסטרחן: אתה רוצה שתהיה אפשרות לעוד שבוע?
ארבל אסטרחן: או שבוע מספיק?
ארבל אסטרחן: אוקי, ביקשו דחייה בשבוע?
ארבל אסטרחן: הפגרה לא נספרת.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם בקשה כזו מוגשת לפני הפגרה, זה נדחה לאחרי הפגרה.
ארבל אסטרחן: זה סעיף 130 הנוכחי, אנחנו עכשיו מוסיפים אותו.
ארבל אסטרחן: מה קורה אם הממשלה מבקשת משהו אחד ויושב ראש הוועדה מבקש משהו אחר?
ארבל אסטרחן: מספיק שאחד מהם מבקש, זה נדחה.
אייל זנדברג: הודעה על כך תימסר לכנסת.
ארבל אסטרחן: זה קורה במליאה.
ארבל אסטרחן: אז עוד פעם, התקבלה הסתייגות בקריאה השנייה, תתקיים הקריאה השלישית מיד, אלא אם כן ביקשו הממשלה, בסדר הזה, ראש ממשלה, שר, השר המקשר, שר אחר או סגן שר, או יושב ראש הוועדה, כי הקריאה השלישית תידחה בשבוע והפגרה לא נספרת.
יריב לוין: ואם הממשלה בתוך השמונה שניות של הספירה של ההצבעה רוצה לשנות את החלטתה, מה אז קורה?
יריב לוין: איך היא תספיק לעשות?
יריב לוין: אולי נדחה בשנתיים?
ארבל אסטרחן: אולי אייל יישב במליאה.
יריב לוין: הוא עושה את עבודתו ומגן על הממשלה בחירוף נפש.
ארבל אסטרחן: אז הוספנו את זה אחרי 24.
ארבל אסטרחן: הגענו לחזרה מהצעת חוק.
ארבל אסטרחן: אז על חזרה מהצעת חוק ממשלתית דיברנו, עכשיו חזרה מהצעת חוק פרטית.
ארבל אסטרחן: פה לא היו הרבה שינויים, אז אני אזכיר ממש במלה.
ארבל אסטרחן: דיברנו על זה שחבר כנסת יכול לחזור בו כל עוד הצעת החוק לא אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
ארבל אסטרחן: עשינו פה שינוי אחד משמעותי, אבל זה משהו שכבר דוסקס כאן והוסכם על ידי כולם שאם כל היוזמים חוזרים בהם, הצעת החוק מוסרת מסדר היום, גם אם כל המצטרפים לא חתמו.
ארבל אסטרחן: גם מצטרף יכול לחזור בו וגם יוזם, אבל כל היוזמים חזרו, ההצעה יורדת מסדר היום.
ארבל אסטרחן: ואז היה לנו את כל ההסדר הזה עם חבר כנסת שמתמנה לשר או לסגן שר, שרואים כאילו הוא חוזר בו, אבל עם האפשרות לחזור ולהיות מציע או יוזם הוא חוזר בדיוק למקום.
ארבל אסטרחן: באחת הישיבות האחרונות הוארכה האפשרות להודיע גם שבוע אחרי המינוי, מה שמופיע ב-(ה)(3), ולא משנה מה היוזם, יחיד, לא יחיד, זה נושא שדיברנו עליו ארוכות.
ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ז) אומר שמזכיר הכנסת יודיע לכנסת על חזרת חבר כנסת.
ארבל אסטרחן: זה קורה בפועל, אני חושבת, היום.
ירדנה מלר הורוביץ: כן.
ארבל אסטרחן: כן, את מכירה את זה ועושה את זה.
ארבל אסטרחן: סימן ד': רציפות.
ארבל אסטרחן: פה אם אתם זוכרים, אלה השלמות לחוק הרציפות, זה גם דברים שדיברנו עליהם.
ארבל אסטרחן: אני חושבת שלא היו פה שינויים.
ארבל אסטרחן: הזכרתי כבר לגבי איזה סגן שר יכול לדבר.
ארבל אסטרחן: יש פה דבר אחד.
ארבל אסטרחן: הכלל היום הוא שמה שמחייב את הכנסת החדשה, הכנסת הנכנסת, זה הכחול, שעבר קריאה ראשונה, והוועדה יכולה להחליט להיעזר בדיונים שהיו אחרי הקריאה הראשונה.
ארבל אסטרחן: אבל מה שמונח בפניה זה מה שעבר קריאה ראשונה, גם אם אחר כך דנו ודנו, אפילו אם הניחו את זה כבר לשנייה ושלישית.
ארבל אסטרחן: פה דובר אולי לחייב את הכנסת הנכנסת בכל מיני החלטות של הכנסת היוצאת ובעצם אמרנו שזה לא כל כך ברור אם החליטו על מיזוגים ופיצולים---
ירדנה מלר הורוביץ: אם התחיל דיון בשנייה ושלישית.
ארבל אסטרחן: עשיתי על זה גם דיון אצלנו וגם חשבתי על העניין ובעצם הגענו למסקנה שמה שיכול לחייב את הכנסת הבאה, הכנסת החדשה, זה רק מה שמליאת הכנסת החליטה.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת הנוסח שעבר קריאה ראשונה ואם המליאה החליטה על פיצולים.
ארבל אסטרחן: אם היו, למשל, מיזוגים שהוועדה החליטה עליהם או שוועדת הכנסת החליטה עליהם, זה לא יכול לחייב את הכנסת הנכנסת.
ארבל אסטרחן: אז זה מה שמופיע בפניכם בסעיף 31.
ארבל אסטרחן: סעיף 32, דיברנו עליו, סמכות לוועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון מיוחדים.
ארבל אסטרחן: סעיף 33, שלא ראיתם אותו עדיין, והוא בעצם הסעיף האחרון.
ארבל אסטרחן: זה סעיף התחילה.
ארבל אסטרחן: אם אתם זוכרים, כל הזמן אמרתי שאחרי שנראה את כל הפרק אפשר יהיה לדעת האם צריך לעשות הוראות מעבר מיוחדות או תחילה עתידית במיוחד.
ארבל אסטרחן: אחרי שעברתי על זה בעצם ראיתי שאין פה מהפכים גדולים.
ארבל אסטרחן: אמנם זה מאוד מסודר וכרונולוגי, וכל הכוכביות האלה, אבל העקרונות נשארו ולכן נראה לי שאפשר לקבוע שהתחילה היא ממש מהכנס הבא, לבד מדבר אחד, ואז נאמר שתחילתו של חלק ז' ביום תחילתו של הכנס הבא אחרי קבלתו, חוץ מהדבר הזה שאם חזרו בהם כל היוזמים מההצעה המוסרת, אז זה לא יחול על הצעות שכבר הונחו.
ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם הונחו כבר על שולחן הכנסת הצעות עם יוזמים נוספים---
יריב לוין: והם לא היו מודעים לזה.
קריאה: כשהם חתמו הם לא ידעו.
ארבל אסטרחן: וזה לא יחול על הצעות ש---
רונית יעקבי חייקין: וזה מחייב אותנו גם לעשות טפסים הרבה.
אייל זנדברג: גם כיוזמים?
אייל זנדברג: גם המודגשים והלא מודגשים, כולם יכולים---
רונית יעקבי חייקין: ארבל, אנחנו צריכים גם טפסים להצעת חוק, נכון?
ארבל אסטרחן: כן, אלה דברים שאנחנו בינינו נעשה.
ארבל אסטרחן: יכול להיות שבמחשוב היום זה נקרא יוזמים ותומכים, אז יהיה יוזמים ומצטרפים.
רונית יעקבי חייקין: ממש נעשה האחדה של מושגים.
אייל זנדברג: אבל מה יהיה דין הרשימות היום, כשיש את המודגש ולא מודגש?
אייל זנדברג: שאלה של נוהג, מה יהיה דינם?
ארבל אסטרחן: ההבדל היחיד שקבענו פה זה הדבר הזה, שאם כל המודגשים חוזרים בהם---
אייל זנדברג: גם במיזוגים, את לוקחת רק את היוזמים?
אייל זנדברג: רק אותם את מצרפת לפי הסדר ואחרי זה את המצטרפים?
אייל זנדברג: השאלה מה יהיה דינם, לכאורה היום כולם נחשבים יוזמים כי בפרקטיקה אולי היה הבדל אבל משפטית לא היה הבדל.
בועז רבל: זה נכון, הוא צודק.
אייל זנדברג: היה צריך להגיד שלכל דבר ועניין כשהשמות איך שהם רלוונטיים, כל החתומים עד היום הם יוזמים, כי בעצם פוליטית היה הבדל, אבל משפטית לא היה הבדל.
רונית יעקבי חייקין: היוזמים צריכים לדעת מזה.
אייל זנדברג: בררת המחדל לא יכולה להיות שהם לא יוזמים.
דורית ואג: זה אמור להיות כל מה שהונח כבר.
ארבל אסטרחן: אפשר להגיד שאלה שנרשמו כיוזמים, הם נרשמו כיוזמים, כי המחשב היום אומר להם להירשם כיוזמים, אבל התקנון לא אומר להם.
אייל זנדברג: אני לא יכול לגרוע מזכותם להיות יוזמים, אולי גם אני לא יכול לכפות עליהם, אבל לא יכול לגרוע מזכותם, בגלל---
דורית ואג: אז כל מה שהונח עד עכשיו---
ארבל אסטרחן: אולי צריך להגיד שסדר השמות של כמה שהונח יישאר כפי שהיה.
יריב לוין: אני לא רואה מה הבעיה, אני לא גורע.
יריב לוין: הם הרי רשומים, רשום יוזם ואחר כך רשומים רשימה של כל המצטרפים.
אייל זנדברג: אבל אין היום מצטרפים.
ארבל אסטרחן: יש, לא מבחינת התקנון.
יריב לוין: אבל מבחינה טכנית יש.
יריב לוין: הם לא יהיו כתובים בבולד, כי הם לא כתובים מלכתחילה.
אייל זנדברג: שלא תיווצר תקלה.
ארבל אסטרחן: מבחינת התקנון, כל אחד שידע שאפילו הוא לא בבולד, הוא יכול לנמק את זה.
ארבל אסטרחן: ופה אומרים שרק אחד מהיוזמים יכול להציג---
אייל זנדברג: זה המצב שאתה מפחית מאיזה שהיא זכות שהיתה לחבר כנסת.
ארבל אסטרחן: הדבר הזה של החזרה הוא הדבר המהותי, אבל אי אפשר---
דורית ואג: אז כל מה שהונח עד עכשיו הונח.
ארבל אסטרחן: מה שיונח, יראו את כולם כיוזמים בעצם.
יריב לוין: לא, את לא יכולה לקבוע כזה דבר, בגלל שאז למצטרף יהיה מעמד שהוא ייחשב כאילו הוא יזם את הצעת החוק ו---
דורית ואג: הוא בכלל לא זוכר שהוא חתום על הצעת החוק.
ירדנה מלר הורוביץ: הוא יוכל לנמק?
רונית יעקבי חייקין: תעשו את זה אולי מהכנסת הבאה.
ארבל אסטרחן: לא, לא, לא, זה רק העניין הזה, חבל לעשות את זה מהכנסת הבאה בשביל---
יריב לוין: אז הדבר היחיד שאפשר לקבוע פה זה לא שיראו אותו כיוזם, אלא לכתוב שעל אף הדבר הזה, תוקנה לו הזכות לנמק והזכות לכל מיני פעולות.
יריב לוין: אבל אנחנו לא נהפוך אותו למעמד של יוזם.
אייל זנדברג: לאיזה צורך אתה לא רוצה שהוא יהיה יוזם?
יריב לוין: כל מיני צרכים, החל מהגדרת המעמד וכלה בסטטיסטיקה, מכל בחינה.
אייל זנדברג: סטטיסטיקה זה בכל מקרה לא עניין תקנוני, זה עניין---
יריב לוין: לא חשוב, כשאני מכריז עליו כיוזם, זה יעורר פה התנגדות קשה מאוד ובצדק.
ארבל אסטרחן: אז לעניין רשימת השמות, היכולת להציג במליאה.
ארבל אסטרחן: והחזרה, מה שכבר הונח---
יריב לוין: כן, ליד מספרי הסעיפים שנוגעים לזה, כן.
ארבל אסטרחן: אני אגיד ש---
יריב לוין: אבל לא נשדרג אותם.
דורית ואג: אבל ירדנה, את לא צריכה זמן היערכות, שום דבר?
ירדנה מלר הורוביץ: תעשו את זה מאוקטובר 2011 וזהו, יהיה לכם יותר קל.
קריאה: הכנס הבא, במושב רביעי.
ארבל אסטרחן: כל מה שהונח כבר לעניין רישום השמות, הסמכות להציג את ההצעה ודלבר בשמה במליאה, יישאר כפי שהיה קודם.
יריב לוין: אבל לא לעניין המעמד, בדיוק.
ארבל אסטרחן: ומובהר פה שכל החלטה שהתקבלה בקשר להצעת החוק, לפני תחילת הפרק, תעמוד בתוקפה.
ארבל אסטרחן: כלומר, אם יש דברים שעכשיו יצריכו אישור ועדת כנסת וקודם לא, כל מה שהיה בתוקף קודם הוא בתוקף, ומכאן ולהבא, גם אם זה על הצעת חוק שכבר הונחה, יחול הדין החדש.
ארבל אסטרחן: אמרתי פה שאם היו גרסאות, אז יחולו גם ה... כבר היו גרסאות, נגיד כבר הונחה הצעת חוק לשנייה ושלישית עם גרסאות, יחולו ההוראות הקודמות.
ירדנה מלר הורוביץ: מה יהיה לגבי הגרסאות?
ארבל אסטרחן: אם זה כבר יונח נגיד בכנס הזה ויצביעו בכנס הבא, אז יצטרכו להצביע על הגרסאות, כמו שהיה תמיד.
אייל זנדברג: ואם מושכים הצעת חוק רגע לפני שהכנסת יוצאת לפגרה והמשך הדיון יהיה במושב הבא, אז יחול עליו מגבלת הזמן שהוועדה תהיה חייבת---
דורית ואג: לא, הם אמרו שהפגרה לא באה במניין, לדעתי.
אייל זנדברג: זה נכון, אבל מבחינה מהותית, חזרו, באותה סיטואציה שדיברתם קודם, שצריך חודש, חודשיים, שלושה חודשים---
ירדנה מלר הורוביץ: אם עלתה בקשה להסיר הצעת חוק והכנסת דחתה אותה?
אייל זנדברג: נכון, והכנסת דחתה אותה רגע לפני היציאה לפגרה, הפעולה נעשתה לפני המושב, אבל מגבלת הזמן תחול כבר?
אייל זנדברג: הפעולה היתה להחזיר לוועדה?
ארבל אסטרחן: אין לי ספק שיהיו שאלות מסוימות, אבל נראה ל י שזה עולה בהרבה על לדחות את זה נגיד לתחילת ה---
יריב לוין: לא, בטח, לא, לא.
יריב לוין: אין שום הצדקה.
אייל זנדברג: אלא אם כן הממשלה מבקשת עוד שבוע.
ארבל אסטרחן: היום, לפי הנוסח שמחזיקים כרגע, בקריאה הטרומית, אחרי שחבר הכנסת מנמק, הממשלה יכולה להביע את עמדתה ביחס להצעת החוק במסגרת של עשר דקות והיא יכולה במרוכז על כמה נושאים.
ארבל אסטרחן: יש לנו סעיף 31, שזה סעיף שנמצא בתקנון החדש כבר, בפרק הכללי, שמדבר על רשות דיבור של שר או סגן שר, והוא כללי, הוא אומר 'שר אחד בשם הממשלה יכול לקבל את רשות הדיבור בכל שלב משלבי הדיון, ושר נוסף יכול לדבר בשם הממשלה---
קריאה: לא יותר מחמש דקות.
ארבל אסטרחן: לא יותר מחמש דקות, באישור יושב ראש הישיבה'.
ארבל אסטרחן: ואז יש סעיף שמדבר במפורש על חקיקה.
ארבל אסטרחן: על אף האמור, אם אנחנו בדיוק בהצעת חוק בקריאה טרומית, יתנו רשות דיבור לעוד שר רק אם המציע הסכים ורק חמש דקות.
ארבל אסטרחן: אל"ף, זה בוודאי לא יכול להיות שם, זה חייב להיכנס עכשיו לפרק של החקיקה, אבל איך רוצים שיהיה?
ארבל אסטרחן: אמרנו שהיום בחקיקה יכול שר לדבר עד עשר דקות, האם רוצים לעשות פה איזה שהיא הוראה מיוחדת על עוד שר?
בועז רבל: אבל אם זה נדון בשני משרדים, אז שר כזה צריך לתת תגובה והשר השני גם אמור להגיב---
רונית יעקבי חייקין: ואז יבוא גם השר השלישי והרביעי?
בועז רבל: לא, אם זה קשור לאותם משרדים, מה זה רביעי וחמישי?
ארבל אסטרחן: אז אפשר לחלק את עשר הדקות לשתיים, או להגיד במפורש שיושב ראש הכנסת יכול להתיר לשר נוסף.
בועז רבל: שר נוסף שנוגע בדבר, באותו עניין.
יריב לוין: לשיקול הדעת של יושב ראש הכנסת פה.
רונית יעקבי חייקין: זה בדיוק העניין, אם אתה משאיר את זה לשיקול דעתו, אז יאשימו אותו אם זה משהו ששנוי במחלוקת, שהוא כאילו עוזר לממשלה לסחוב זמן.
יריב לוין: אוקי, אז אנחנו נקבע---
רונית יעקבי חייקין: פה הכוונה היתה שזה באמת שני שרים שנוגעים לאותה הצעת חוק.
בועז רבל: אז חבר'ה, זה חייב להיות בפנים בתוך הקטע הזה.
בועז רבל: אם שר אחד מגיב, אז השני, שנוגע לו, נוגע גם לאותו משרד שלו---
רונית יעקבי חייקין: אז לכן תיקחו את עשר הדקות ותחלקו חמש-חמש.
תמר כנפו: זה נראה אבסורד.
רונית יעקבי חייקין: רק שני השרים ידברו רבע שעה ואז יעשו גיוס?
ארבל אסטרחן: היום גם כתוב ששר נוסף זה בהסכמת המציע.
תמר כנפו: גם, הנה את רואה שיש לו הגבלה, 'בהסכמת המציע', אם המציע יגיד 'אני לא רוצה'?
רונית יעקבי חייקין: השר השני הוא בהסכמתי.
יריב לוין: אני רוצה להבין רגע משהו.
יריב לוין: בפרק החקיקה, הרעיון ב-31(ב) היה רק להעביר אותו טכנית לפרק החקיקה.
יריב לוין: אני לא מציע לפתוח אותו עכשיו מחדש, כבר אישרנו אותו ודנו בו אז.
יריב לוין: אם יש פה אי הסכמות על זה, חבל על הזמן, זה יישאר כמו שהוא, רק צריך לייבא אותו לכאן מבחינה טכנית כדי שהוא יהיה חלק מהתהליך של החקיקה ולא יישב במקום אחר כמו שהוא היה עד עכשיו.
ארבל אסטרחן: בסדר, אז נגיד 'שר נוסף, כאמור ב-31(א), רק בהסכמת המציע'.
ארבל אסטרחן: וחמש דקות.
יריב לוין: בדיוק כן.
רונית יעקבי חייקין: בהסכמת המציע וחמש דקות, אז מקסימום יש רבע שעה.
יריב לוין: כן, אמת.
ארבל אסטרחן: בעצם בזה עברנו על הכל.
ארבל אסטרחן: השלב הבא הוא שאני אצטרך בעצם, כמו בכל חקיקה, לעבור על זה עם הממונה על נוסח.
ארבל אסטרחן: נכניס כמובן רק שינויי נוסח, זה ברור, כפי שמקובל.
ארבל אסטרחן: יש דברים שאמרתי במשך הדיונים, יכול להיות שנוסיף לסעיף ההגדרות, חוק הרציפות, דברים כאלה.
ארבל אסטרחן: צריך לעבור על יוזם, יוזמים.
ארבל אסטרחן: יש שני דברים קטנים שהסכמנו פה, שיהיו תיקונים לסעיפים אחרים בפרק אחר, להוריד את חריצת המשפט בשאילתות, הורדנו את הסמכות של יושב ראש ועדת הכנסת להעביר הצעת חוק מוועדה לוועדה, ואמרנו שזה יחול גם על הצעה לסדר ושאפשר יהיה לעשות...
ארבל אסטרחן: בקיצור, מה שקבענו פה על העברה מוועדה לוועדה על הצעת חוק, דיברנו שנחיל את אותו דבר גם על הצעות לסדר, זה יהיה תיקון עקיף.
ארבל אסטרחן: וגם יש היום בפרק הוועדות איזה שהוא סעיף לגבי הסתייגויות, כשהסיעה מיוצגת ולא מיוצגת.
ארבל אסטרחן: כל ההוראות מהפרקים האחרים יימחקו, אני צריכה לעשות איזה שהיא סריקה על כל התקנון וזהו.
ארבל אסטרחן: הוא יונח.
רונית יעקבי חייקין: אני רוצה לשאול שאלה, משבוע שעבר משהו במליאה.
רונית יעקבי חייקין: ארבל, יש הצעת חוק שעולה במליאה, עלה לדבר חבר הכנסת אילן גילאון ואחר כך הוא החליט שהוא מסכים עם השר, שזה הופך להצעה לסדר.
תמר כנפו: אבל לא קיימת הצעת חוק---
ארבל אסטרחן: אין הצעת חוק.
ירדנה מלר הורוביץ: אבל הוא ביקש חוות דעת.
תמר כנפו: זה מה שקרה, והיה לי מצב שפתאום חבר כנסת שלי רצה את זה בתור---
ארבל אסטרחן: אין הצעת חוק כי זה---
ירדנה מלר הורוביץ: אין הצעת חוק.
ירדנה מלר הורוביץ: אם זה הצעה לסדר...
ירדנה מלר הורוביץ: אני גם מעבירה את זה לוועדה כהצעה לסדר.
תמר כנפו: כן, אבל הוא חוזר ואומר במליאה ושומעים, אז---
יריב לוין: צריך לרענן את הדברים.
תמר כנפו: זה היה ממש בשבוע שעבר, זה נורא בלט.
תמר כנפו: הוא דיבר כאילו זו היתה הצעת חוק ואחר כך...
תמר כנפו: ואתמול שמעתי משהו חדש, אם זה עבר בתור הצעה לסדר, חבר כנסת לא יכול להביא אותו נושא חצי שנה?
ארבל אסטרחן: הכלל של החצי שנה חל ב---
תמר כנפו: בתור הצעה לסדר?
ארבל אסטרחן: זה הפך להצעה לסדר, יסירו את הצעת החוק.
ארבל אסטרחן: גם היום וגם בנוסח החדש.
יריב לוין: כן, זה הכלל שקבענו.
יריב לוין: רבותיי, אני באמת מודה לכולם.
יריב לוין: אני חושב שהיתה פה עבודת צוות מדהימה.