GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: יושבי-ראש הוועדות טרם הגיבו לבקשתנו, וזה כנראה אומרים שהם מאוד רוצים לדון בעניין הזה.
יריב לוין: אבל מאחר שאנחנו תמיד מנסים לשלוח את זה למקום שנראה על פניו הכי מתאים, אז בהיעדר בקשה של מי מחברי הוועדות אני מציע להעביר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
יריב לוין: הנושא הבא: בקשת יו"ר ועדת הכלכלה להעברת הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון - סירוס ועיקור כלבים), התשע"ב-2011, מוועדת החינוך, התרבות והספורט לדיון בוועדת הכלכלה.
יריב לוין: פנה אלי יושב-ראש ועדת הכלכלה וביקש להעביר את הצעת החוק, כאמור, לדיון בוועדת הכלכלה, שכן כפי שעולה ממכתבו, היא הוועדה שדנה בדרך כלל בנושא הזה.
יריב לוין: יושב-ראש ועדת החינוך, כפי שנמסר לנו, נתן את הסכמתו, ולפיכך אני לא רואה שום מניעה לאשר את הבקשה.
יריב לוין: הבקשה אושרה פה-אחד.
יריב לוין: הנושא יועבר לוועדת הכלכלה.
יריב לוין: הנושא הבא: בקשת יו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה להעברת הצעה לסדר-היום בנושא חובת יידוע בדבר הימצאותן של מצלמות אבטחה וסייג למסירת מידע, מוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בוועדת המדע והטכנולוגיה.
יריב לוין: חברת הכנסת רונית תירוש, יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, ביקשה להעביר את הנושא לדיון בוועדה אצלה, מאחר שבין היתר התקיימה כבר בעבר ישיבה בנושא הזה בוועדה שהיא עומדת בראשה.
יריב לוין: יושב-ראש ועדת הפנים הודיע שהוא מסכים לבקשה, ולפיכך אני מציע לקבוע שהנושא יעבור לוועדת המדע והטכנולוגיה.
בועז: שמי בועז, מהמשמר החברתי.
בועז: אני רוצה לוודא שהבנתי נכון בעניין הדיון בהצעה לסדר-היום בנושא דוח ממדי העוני והפערים החברתיים לשנת 2010.
בועז: אף אחד מהאנשים שביקשו לא הגיבו?
יריב לוין: יש נוהל שבו אנחנו פונים לראשי הוועדות בהצעות לסדר-היום ושואלים אותם מי מהם סבור שראוי שהעניין יידון על ידו משעה שהוועדה שלו נזכרה במליאה.
יריב לוין: בדרך כלל כאשר יש יושב-ראש שחושב שהעניין הזה הוא בסמכות מהותית ומיוחדת של הוועדה שלו והוא עומד על כך שהנושא יידון, הוא מגיב ומבקש שהנושא יגיע.
יריב לוין: במידה שהם לא מגיבים, בדרך כלל פירושו של דבר שהם משאירים את זה לשיקול דעת הוועדה שלנו, מתוך הנחה שהשאלה האם הנושא יידון בוועדת הכספים או יידון בוועדת העבודה והרווחה לא נתפסת כעניין מהותי.
יריב לוין: מן הסתם זה בדרך כלל קורה יותר בהצעות לסדר-היום ופחות בהצעות חוק, כי בהצעות לסדר-היום, מעבר לעצם קיום הדיון, אין להן אפקטיביות מבחינה ביצועית.
יריב לוין: לעומת הצעות חוק, שכמובן יש להן השלכה מעשית, ולכן זאת פרוצדורה שקורית די הרבה.
יריב לוין: אבל זה עניין פרוצדוראלי לחלוטין.
יריב לוין: אתה תגלה הרבה פעמים שעד שהצעות כאלה נקבעות לדיון בוועדות, לוקח המון זמן.
יריב לוין: תגלה עוד דבר, שהרבה פעמים כאשר מקבלים במליאה החלטה לא להעביר הצעה לסדר-היום לוועדה אלא לקיים דיון במליאה, הדיון הזה פשוט לא מתקיים אף פעם, כי הנושא הופך להיות לא רלוונטי בחלוף הזמן.
יריב לוין: אגב, עשינו כאן תיקון תקנון חשוב, שמאפשר למחוק הצעות שלא עלו לדיון במליאה בתוך פרק זמן מסוים, אלא אם המציעים ביקשו בכל זאת לקיים בהן דיון, כדי שלא נמצא את עצמנו עם מגילה שלמה של הצעות שעומדות כאבן שאין לה הופכין.
בועז: תודה.
יריב לוין: לפיכך אישרנו גם את סעיף 5, העברה לוועדת המדע והטכנולוגיה.
יריב לוין: הנושא הראשון על סדר-היום: בקשת יושב ראש הכנסת להקדים את שעת פתיחת ישיבת מליאת הכנסת ביום שלישי, א' בטבת התשע"ב, 27 בדצמבר 2011, קרי היום, לשעה 11:00 בהתאם לסעיף 19(א)(1) לתקנון.
יריב לוין: מזכירת הכנסת, בבקשה.
ירדנה מלר-הורוביץ: כשקבענו את סדרי העבודה בחג החנוכה לקחנו בחשבון היקף מסוים של חקיקה והצעות לסדר-היום.
ירדנה מלר-הורוביץ: התעבה מאוד סדר-היום, נולדו צרכים של חקיקה שאמורה להסתיים עד סוף השנה האזרחית, קרי 31 בדצמבר - התחולה שלהם 1 בינואר 2012.
ירדנה מלר-הורוביץ: בשעות העבודה, כפי שנקבעו להיום, לא היו מספיקים את החקיקה, ומחר אנחנו רוצים לשמור על סדר-היום שנקבע לעבודת חברי הכנסת, לשמור על הצעות החקיקה שלהם.
ירדנה מלר-הורוביץ: בנוסף, יש מחר דיון ב-40 חתימות, כך שאי-אפשר היה להספיק את זה.
ירדנה מלר-הורוביץ: ביקש יושב ראש הכנסת להקדים את שעת הפתיחה של הישיבה היום ל-11:00 במקום 13:00 כדי לסיים ב-16:00 ולאפשר לכולם להדליק נר שמיני של חנוכה.
ירדנה מלר-הורוביץ: זו הבקשה.
יואל חסון: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב ראש, מזכירת הכנסת.
יואל חסון: אנחנו מבינים את הצורך ומבינים את הצרכים הפרלמנטריים וגם הממשלתיים, או השילוב שלהם, אבל אני חושב שהדרך שבה זה נעשה היא דרך לא מקובלת.
יואל חסון: אני חושב שהעובדה שלא התקיימה התייעצות אמיתית בין הקואליציה לאופוזיציה בעניין הזה, העובדה שההחלטה הזאת התקבלה בלי נוכחות של חברי הנשיאות מטעם האופוזיציה.
יואל חסון: היינו עדים לזה אתמול, אדוני היושב ראש, במהלך דיון המליאה - - -
אורי מקלב: יש מניעה לחברי הנשיאות מטעם האופוזיציה להיות נוכחים?
יואל חסון: אבל כשיודעים שלא - - -
אורי מקלב: אני רוצה להדגיש שזה לא היה במחטף.
אורי מקלב: זו הייתה ישיבה רגילה, ולא היו.
יואל חסון: אני לא אמרתי שזה היה מחטף.
אורי אורבך: עם מי צריך להתייעץ?
יואל חסון: חברי הכנסת ותיקים שיש לפעמים דברים שנעשים היום והופכים להיות תקדים, הופכים להיות צורה של סדר עבודה.
יואל חסון: בסופו של דבר, הקואליציה יכולה לקבל מה שהיא רוצה, אבל גם התהליך – חשוב שהוא ייראה וגם ייעשה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שיושב ראש הכנסת היה כל כך זהיר אתמול בבקשה שלו – הוא עשה את זה גם מעל הבמה, גם ביקש מהסגנים, ואמר: רבותי, רק אחרי אישור שלכם ואחרי אישור ועדה.
אברהם מיכאלי: יותר זהירת מזאת אני לא יודע.
יואל חסון: חבר הכנסת מיכאלי, אם בזהירות זאת התוצאה - - -
אברהם מיכאלי: הוא לא החליט עדיין.
אברהם מיכאלי: הוא הביא אותנו לפה לדיון.
רחל אדטו: מרוב זהירות - - -
יואל חסון: איך אומרים?
יואל חסון: מרוב זהירות נשבר האגרטל.
אברהם מיכאלי: זהירות יותר גדולה מזאת לא שייך.
אברהם מיכאלי: אגב, בשביל זה באנו לפה להחליט.
יואל חסון: אדוני, תגן עליי בבקשה.
רחל אדטו: אבל זה מופיע בכל מקום כמשהו שנעשה כבר.
ירדנה מלר-הורוביץ: לא, בכפוף להחלטת ועדת הכנסת.
ירדנה מלר-הורוביץ: הייתי חייבת להכין את המינהל.
אברהם מיכאלי: יואל, כשישבתי אתך בקואליציה עשינו דברים הרבה יותר ככה, ואז כולם קמו: מה?
אברהם מיכאלי: אמרנו: קואליציה, מה לעשות?
יואל חסון: קודם כול, למה אתה מגלה?
אברהם מיכאלי: זה דבר טוב שאני מספר.
אורי אורבך: דברים כאלה חמורים לא נעשו.
אורי אורבך: להקדים בשעתיים את סדר-היום?
רחל אדטו: זה לא סתם, זה - - - מאוד מוגדרת להקדים בשעתיים.
יואל חסון: אני מציע להסתכל על התמונה באופן קצת יותר רחב ופחות בצד של הבדיחה.
קריאה: אתה עושה צחוק.
יואל חסון: אני לא עושה צחוק, ואסביר לך למה אני לא עושה צחוק.
יואל חסון: השעתיים שמבקשים כאן מאפשרות לממשלה להעביר חוקים שיש לגביהם התנגדויות, שיש לגביהם זמנים לקיים דיון.
יואל חסון: זה מגביל את היכולת של האופוזיציה להגיב, להתמודד, להילחם, לפעול, כמו שאופוזיציה צריכה לפעול בדמוקרטיה.
יואל חסון: כל הדברים האלה נעשים מהר-מהר כדי להשיג הכול לפני סוף השנה ולהעביר חוקים שעל רבים מהם יש לנו מה להגיד, אנחנו מתנגדים להם.
יואל חסון: אנחנו, חבר הכנסת אורבך, ואני מאחל לך, לא סתם, להיות חבר כנסת באופוזיציה.
יואל חסון: זה כיף, זה כדאי, זו גם למידה חשובה.
יריב לוין: תאחל לי.
יואל חסון: אתה תהיה.
יואל חסון: אני לא מאחל לך, אני יודע שתהיה.
יואל חסון: הם פשוט בכל קואליציה.
אורי אורבך: אצלכם דווקא לא היינו, כי היה לנו שכל.
יואל חסון: מה שאני בא לומר, חבר הכנסת לוי, חוסר היכולת שלנו כאופוזיציה לפעול והיכולת שלכם להעביר כאן חוקים ולעשות פעולות פרלמנטריות בלי עדכון, בלי לעשות את זה בתהליך התייעצות נכון, בלי לאפשר דיונים אמיתיים בכנסת, הם תקלה.
יואל חסון: זו תקלה, ששוב, תעבירו אותה בכוח הרוב, אבל אם אתה שואל אותי אם אתם יוצרים כאן תקדימים חיוביים, טובים, נכונים – אני חושב שלא.
רחל אדטו: יש לי הרבה כבוד והרבה הערכה ליושב הראש, אבל זה כל כך היה לא בתום לב אתמול השעתיים האלו, שיש בעיה עם הסכמה לדבר הזה כי זה ברור לחלוטין - - -
יריב לוין: חבר הכנסת אביטל יבוא אליי בטענה מוצדקת, שאני לא מגן עליו מפני חברי סיעתו ומפקיר אותו בזירה.
רחל אדטו: סליחה, זו הייתה קריאת ביניים.
יריב לוין: אין בעיה, אאפשר לך כמובן לדבר, אבל אביטל כבר ויתר לחבר הכנסת חסון לפני שהגעת.
דורון אביטל: אני אצטרף למחאה של אנשי סיעתי, ורק אומר לירדנה שסוגיית ההספק - ההספק הוא פוליטי, אנחנו לא בית חרושת שמייצר תוצר - לכן להיתמם ולומר שזו סוגיית הספק וצריך פשוט להגדיל את שעות הפעולה של בית החרושת שקוראים לו הכנסת, הוא כמובן דבר לא רציני.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני מייצגת פה את היושב ראש.
דורון אביטל: ברור, ברור.
ירדנה מלר-הורוביץ: הנחו אותי אפרופו חוקים שאמורים להיות מחוקקים עד סוף השנה האזרחית, התחולה שלהם היא 1 בינואר.
דורון אביטל: השאלה היא לא כמות אלא זו אכסניה פוליטית – סוגיית ההספק.
דורון אביטל: ההבחנה הנוספת שאני רוצה להעלות, ואני מעלה אותה כל הזמן, בדמוקרטיה יש תקנון, יש פרוצדורה ויש את הרוח דמוקרטית.
דורון אביטל: לנו, באופוזיציה, אין ספק שהצורה שהקואליציה מפעליה את התקנון לפעמים מעידה, קודם כול, על איזה חוסר ביטחון - שצריך להריץ את זה מהר כדי לסיים משהו – ושנית, היא לא תמיד מבטאת את הרוח הדמוקרטית.
דורון אביטל: ברור שהיכולת שלכם להפעיל את הפרוצדורה כרצונכם, כיושבי ראש וגם יושב ראש הכנסת, נותנת לכם הרבה כוח ואני מבקש מכם לנסות להשתמש בכוח הזה יותר בעדינות להבא.
יואל חסון: אגב, אני רוצה להזכיר ליושב ראש שבחג האחרון של המוסלמים היושב ראש מיהר לקצר את סדר-היום ולעשות אותו כמה שיותר קצר ומהיר כדי לא לפגוע בקדושת החג וביכולת של חברי הכנסת להשתתף באירועי החג.
יואל חסון: ופה, דווקא בנר השמיני, היושב ראש מאריך.
יריב לוין: כן, אבל הוא מאריך בבוקר.
אברהם מיכאלי: הוא לא מאריך את הסוף, הוא מאריך את ההתחלה.
יואל חסון: זה נגמר באותו זמן שתוכנן במקור?
יואל חסון: בסדר גמור, אבל הוא לא קיצר.
יואל חסון: אם הוא היה מתחיל ב-11:00 ומסיים ב-13:00 או ב-14:00 הייתי מבין, זה עדיין נשאר אותן שעות.
יואל חסון: אבל אז הוא קיצר, זה מה שאמרתי.
רחל אדטו: כשרצו להעביר את החוק החשוב הזה של נושא הפנסיה לנשים אתמול, אז נמצאה הטכניקה להעביר את זה למרות שהיה ברור שצריך להעביר את זה עד ל-1.1.2012.
רחל אדטו: כלומר, מצאו את הזמן ומצאו את האפשרות להעביר את זה אתמול בצורה מאוד מסודרת, תוך כדי המושב, בלי לשנות לוח זמנים ובלי שום דבר.
רחל אדטו: אמרתי את המילים "תום לב" בנושא של הדיון היום, זה חסר תום לב.
רחל אדטו: זה לא מתוך רצון להכיל יותר עבודה ולהכניס יותר חוקים, אלא מתוך כוונה מאוד ספציפית לחקיקה מאוד מסוימת.
רחל אדטו: לכן, כאשר זה נעשה כדי לקדם חקיקה מסוימת זה כמו לעשות חוק שמי, ולכן אנחנו מתנגדים לזה.
רחל אדטו: אבל בינתיים, בזמן שעבר, גויס רוב וחבל על כל מילה מיותרת.
נסים זאב: לא, לא, הייתי בדרך לכאן.
נסים זאב: התעכבתי, יצאתי מהבית מ-8:00.
אורי אורבך: התהליך לא פחות חשוב מהתוצאה.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שמאז שההורים שלי קנו שעון קוקייה לא עסקתי בסוגיית השעה באופן הזה.
יריב לוין: רבותי, אחרי הדיון המאלף הזה - - -
נסים זאב: זה סעיף ראשון?
נסים זאב: אנחנו נותנים לכם את כל הכבוד, את כל ההזדמנות לעמוד עוד שעתיים על הבמה ולהשמיץ את ראש הממשלה כמה שאתם רוצים.
נסים זאב: במקום שתגידו: תודה רבה, ניקח את זה בשתי הידיים - יש לכם עוד קיטורים, גם פה וגם שם.
יואל חסון: תודה רבה, באמת תודה.
יואל חסון: נכתוב לכם מכתב תודה.
נסים זאב: אנחנו, כקואליציה, נותנים לכם את כל הבמה לומר את כל מה שאתם רוצים, איך שאתם רוצים.
אורי מקלב: לא רק במליאה, גם פה יש ישיבה מיוחדת שגם בה אפשר יהיה להגיד את הרים.
אורי אורבך: העמדה של האופוזיציה מובנת.
אורי אורבך: הממשלה רוצה עוד שעתים כדי להספיק חוקים שלה, התפקיד של האופוזיציה להתנגד לחוקים שהממשלה מעבירה.
אורי אורבך: כל כלי שהממשלה מבקשת – תפקידה של האופוזיציה - - -
רחל אדטו: לא ככלל.
אורי אורבך: כל הזדמנות שיש לאופוזיציה להתנגד לחוקים שהממשלה רוצה להעביר, היא צריכה לנקוט בצעד הזה.
אורי אורבך: זאת אומרת, יש היגיון בטענה שלכם, רק בגלל שהטענה שלנו שאנחנו רוצים לעזור לממשלה להעביר את החוקים, כחברי כנסת, אנחנו רוצים לאפשר.
אורי אורבך: מה עוד שהחריגה פה היא מסוג זוטי רים, רים של התנהלות היומיומית של הכנסת.
אורי אורבך: לכן אני לא חושב שזה הנושא שעליו תקום או תיפול הדמוקרטיה.
אורי אורבך: אדרבא, כמו שאמר חבר הכנסת זאב, תנצלו את השעתיים שניתנו לכם שלא בטובתכם - - -
אברהם מיכאלי: יש הפגנה הערב בבית שמש בשעה 18:00, אין להם מה לעשות עד אז.
אורי אורבך: אז ייתנו את הפרומו להפגנה.
אורי אורבך: דמוקרטיה זה כמו ישראל במונדיאל - העיקר ההשתתפות, לא התוצאה.
אורי אורבך: זה שלא מנצחים בהצבעות זה לא משנה; אתם כתבתם, אמרתם את רכם.
אורי אורבך: מכיוון שאתה, אדוני היושב ראש - - -
אברהם מיכאלי: בשם הסגנים, אני מבקש שתגן על הנשיאות.
אורי מקלב: אני מרגיש שאני נמצא כאן בתפקיד, אני גם ממלא מקום של החבר הקבוע בוועדה, אז יש לי כאן שני כובעים.
אורי מקלב: כיוון שאתה משרה אווירה נינוחה בחנוכה, ואחרי הרים של יואל נזכרתי בבדיחה, שאני רוצה לספר בקצרה.
אורי מקלב: היה אחד שהקצה פרס גדול לשני סוסים, אבל התחרות היתה לא מי שיגיע ראשון אלא הסוס שיגיע אחרון יזכה בגביע ובפרס הגדול.
אורי מקלב: אף סוס לא זז, אף אחד לא רצה להתקדם כי רצו לקבל את הפרס.
אורי מקלב: עד שהגיע חכם ואמר: אין בעיה, תשאירו את הסוסים, רק תחליפו את הרוכבים.
אורי מקלב: כל אחד ירצה להגיע ראשון כדי שהסוס שלו יגיע אחרון.
אורי מקלב: אני אומר שהסוסים אותם סוסים, רק הרוכבים מתחלפים.
יואל חסון: אבל אתם תמיד שם.
יריב לוין: הם השופט.
יואל חסון: סוף-סוף גפני אמר את האמת בעיתונות היום.
יואל חסון: גפני הציג את המציאות – אתם הולכים עם הליכוד, אתם מקבלים את כל המכות.
אורי אורבך: הוא אומר את זה מעל כל במה - - -
יואל חסון: הוא צודק - משלמים מחיר ציבורי מאוד יקר, וגם החברה הישראלית.
אורי אורבך: זאב נמצא פה - - -
יואל חסון: אל תפחד, אני אגן עליך מפני זאב.
יואל חסון: ר.
זאב אלקין: אל תבטיח לו משהו שאתה לא יודע לעמוד בו.
יואל חסון: אני יכול להגן מפניך.
יריב לוין: מאחר שכבר עכשיו אין שום פרופורציה בין היקף הגיוס לבין חשיבות הנושא, אני מציע שנעבור להצבעה.
יריב לוין: מי בעד קבלת בקשת יושב ראש הכנסת להקדים את פתיחת דיוני המליאה היום לשעה 11:00?
אורי אורבך: אני מחליף את חבר הכנסת אייכלר.
אורי אורבך: בעד – 10
אורי אורבך: נמנעים – אין
יריב לוין: בעד – 10, נגד – 3, נמנעים – אין.
עינת וילף: אפשר לחזור על סדר-היום היום?
ירדנה מלר-הורוביץ: בהתאם לתקנון, כל יום שלישי נפתח בנאומים בני דקה.
ירדנה מלר-הורוביץ: כרגע בודקים עם חבר הכנסת רוברט טיבייב, שהוא היוזם של ההצעות לסדר בעניין יום הקשיש במליאה שעה מסוימת אליה הוזמנו האורחים.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם נכוון לאורחים שלו הנושא הזה יתאחר; אם לא – יהיה יום הקשיש ולאחר מכן רשות השידור.
ירדנה מלר-הורוביץ: נפרסם סדר-היום.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם יהיה לו חשוב לשלב את זה לשעה שאליה הוזמנו האורחים שלו, כמובן שנתחשב.
עינת וילף: וההסתייגויות בנושא רשות השידור, יש הסכמים כמה זמן?
ירדנה מלר-הורוביץ: כרגע ההסתייגויות הן בסביבות 160–180 דקות.
יריב לוין: כמובן, אם יש ישיבות של ועדות שנקבעו למועד שאותו קבענו עכשיו למליאה, אני מניח שהיושב ראש ייתן היתרים במקרים המתאימים כדי לאפשר.
ירדנה מלר-הורוביץ: הוא נתן אתמול היתר גורף, עד שיתחילו ההצבעות במליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: עד 13:00, כי ב-13:00 הייתה אמורה להתחיל המליאה.
יריב לוין: אני עובר לנושא הבא: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 126) (הסדרת שמירה, אבטחה וסדר ציבורי), התשע"ב-2011, לפני הקריאה השניה והשלישית.
יריב לוין: אדוני יושב ראש הקואליציה, יש מישהו שמציג את הבקשה בשם הממשלה?
ארבל אסטרחן: הבקשה היא בעצם מהוועדה.
ארבל אסטרחן: אני יכולה לומר שמדובר בחוק שמבחינת הוועדה צריך לעבור עד סוף השנה.
ארבל אסטרחן: אתמול, בגלל הקדמת שעת סגירת המליאה לא הספיקו להניח אותו.
אברהם מיכאלי: אני מייצג את חברי מוועדת הפנים, חבר הכנסת אמנון כהן.
אברהם מיכאלי: הוא בבניין, אז למה הוא לא הגיע לפה?
אברהם מיכאלי: מנהלת הוועדה, יפה שפירא, פה.
יפה שפירא: הוא מנהל את הישיבה.
אברהם מיכאלי: אז בואי תציגי, שלא אני אר בשם הוועדה.
אברהם מיכאלי: הוא ביקש שנאפשר את סיום החוק הזה ונביא אותו, כי זה גם אמור להיכנס לתוקף ב-1 בחודש.
זאב אלקין: הדחיפות נובעת, עד כמה שאני מבין, מכך שזה המשך הסדר שמסתיים בסוף השנה הלועזית הנוכחית, ואם לא נאשר את זה השבוע ההסדר הזה ייפסל.
זאב אלקין: אני יודע שהרבה ראשי רשויות מאוד פעילים בנושא הזה, כי זה יפגע מאוד בתפקודם השוטף אם הכנסת לא תעמוד במשימה ולא תאשר את זה בזמן.
אברהם מיכאלי: ייצגת נאמנה את יושב ראש ועדת הפנים בכנסת, חבר הכנסת הכי אמיץ פה, חבר הכנסת אמנון כהן.
יריב לוין: מכובדי, יושב ראש סיעת ש"ס ונציגו וגברתי מנהלת ועדת הפנים, כל הנימוקים האלה נשמעים לי בדיוק כמו הנימוקים שלי לקידום חוק עיריות איתנות.
יריב לוין: האם ההצעה היא שנעשה את זה באותה מהירות, אדוני יושב ראש הקואליציה?
אברהם מיכאלי: היה אתמול דיון.
יריב לוין: הנה, גם עכשיו יש דיון.
יריב לוין: בזה אנחנו מסיימים, אני מבין.
יריב לוין: אין צורך בהצבעה, על-פי אותה שיטה.
יריב לוין: אני רוצה להבין, האם זו ההצעה שמונחת בפני?
זאב אלקין: אדוני יושב ראש הוועדה, אני מציע לך הסדר.
זאב אלקין: בהנחה שגם לחוק עיריות איתנות תביא את המכתב הקצר הזה ממזכירות הממשלה, שהיא מבקשת לזרז אותו, אז גם שם לא צריך יותר נימוקים.
זאב אלקין: אבל אני שנמצא פתרון אחר גם בלי המכתב, בהירות בינינו.
יריב לוין: חבר הכנסת מיכאלי, אני ממנה אותך לשליח מצווה מטעמי, לספר ליושב ראש ועדת הפנים שיש גם דרך לקבל החלטות יותר מהר – לא רוצה להגיד מהר, אבל יותר מהר.
יריב לוין: אני מבקש ממנו להתחשב בבקשתי, כפי שאני מתחשב בבקשתו.
אברהם מיכאלי: אעביר.
יריב לוין: אני עובר להצבעה, אלא אם כן יש הערות.
יריב לוין: מי בעד הבקשה של הממשלה ושל ועדת הפנים להקדמת הדיון לפני הקריאה השניה והשלישית?
יריב לוין: בעד – 7
יריב לוין: שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.
יריב לוין: אני עובר לסעיף הבא, בקשת יושב ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט למיזוג שתי הצעות החוק הבאות ולהביאן לקריאה שניה ושלישית כהצעת חוק אחת: 1.
יריב לוין: הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון מס' 9) (ביטול שלילת תשלום עקב יציאה מהארץ), התשע"ב-2011, של חברות הכנסת פאינה קירשנבאום, שלי יחימוביץ, ציפי חוטובלי, רונית תירוש, אורלי לוי-אבקסיס ואנסטסיה מיכאלי, מספר כ/414, פ/2198/18; 2.
יריב לוין: הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון מס' 8) (ביטול שלילת תשלום עקב יציאה מהארץ), התשע"ב-2011, של חבר הכנסת חנין, מספר כ/414, פ/2120/18.
יריב לוין: יושב ראש ועדת החוקה - - -
אברהם מיכאלי: אני מבקש בשמו, כי הוא לא יכול להיות כאן היום.
ארבל אסטרחן: אלה הצעות זהות, פורסמו באותה חוברת.
אברהם מיכאלי: אנחנו מבקשים למזג אותן.
אברהם מיכאלי: אתמול הוא קיים דיון על זה והוא רוצה לקדם את זה.
יריב לוין: בעד – 8
יריב לוין: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש לי עדכון.
ירדנה מלר-הורוביץ: בדקנו עם חבר הכנסת טיבייב, שהוא היוזם של יום הקשיש בכנסת, וזה אכן טוב לו לאחר נאומים בני דקה, ב-11:30.
ירדנה מלר-הורוביץ: יהיה יום הקשיש חצי שעה ואז חוק רשות השידור.
יריב לוין: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה ומתנצל שוב על האיחור.
יריב לוין: על סדר היום פנייתה של חברת הכנסת עינת וילף לתיקון תקנון הכנסת בדבר פיצול ועדת החוץ והביטחון לשתי ועדות נפרדות.
יריב לוין: אני רוצה להקדים ולומר שאנחנו נמצאים בחלק האחרון של תיקון האחרון, אחרי שהשלמנו את עריכתו של כל תקנון הכנסת מחדש, אישרנו את כולו במליאה והגענו בואכה פרק הוועדות.
יריב לוין: ההחלטה שקיבלנו ביחס לפרק הוועדות הייתה גם לחלק גם אותו לשני חלקים, כאשר בחלק הראשון ננסה לדון ולהשלים את כל מה שקשור בהוראות השונות לוועדות, ונשאיר את סוגיית מבנה הוועדות וחלוקת הסמכויות ביניהן כמהלך האחרון, שגם הוא, כמו כל המהלכים שעשינו בעניין הזה, יהיה בהסכמה רחבה ובתיאום מלא עם כולם.
יריב לוין: כל זה מתוך ראייה - שלי לפחות, ואני חושב שלא רק שלי - שחלוקת הסמכויות היום לוקה מאוד בחסר, יוצרת ועדות שהן כמעט ריקות מתוכן מול ועדות שיש בהן עומס גדול מדי.
יריב לוין: היא משקפת איזשהו מבנה שהיה נכון בעבר אבל לא מביא בחשבון את השינויים שהיו.
יריב לוין: לכן, זו תהיה גם המסגרת שבה נצטרך לקבל את ההחלטות האם לעשות מהלך כזה או אחר, וזה מבלי שאני קובע דעה לגבי הבקשה המסוימת הזאת.
יריב לוין: שם נקיים, בסופו של דבר, את הניסיון להגיע לאיזושהי הבנה, שמטבע הדברים תחול, אני מניח, מהכנסת ה-19 והלאה, אחרת בוודאי יהיה קשה לעשות משהו.
יריב לוין: שוב, מובן וברור שאם לא תהיה הבנה כזו, כמו שעשינו בכל הנושאים האחרים בתקנון, יישאר על כנו המצב הקיים, ואם בכנסת הבאה יימצאו ההבנות שיאפשרו לעשות איזשהו שינוי בתחילת הקדנציה, אז בוודאי יוכלו לעשות.
עינת וילף: אני שמחה שהדיון הזה מתקיים כחלק מהשינוי של התקנון ושיש הכרה בכך שהגיע הזמן, בהרבה תחומים, לעדכן את מבנה הוועדות.
עינת וילף: היום רציתי להביא לדיון את הנושא של פיצול ועדת החוץ והביטחון לשתי ועדות: ועדה לענייני חוץ וועדה לענייני בטחון.
עינת וילף: אני חושבת שאין עוררין על הבעיה, והבעיה היא שנושאי החוץ מבחינת הכנסת אינם מטופלים ברמה ובאינטנסיביות הנדרשים.
עינת וילף: ועדת החוץ והביטחון – אני חברה בוועדה הזאת כשנתיים - מוטה באופן מוחלט וברור לעבר נושא הביטחון, לעבר הנושאים הצבאיים.
עינת וילף: זה לא רק בשלל נתונים, שמתוך 13 ועדות משנה 12 עוסקות בנושאים צבאיים וביטחוניים.
עינת וילף: זה מדהים שבוועדות המשנה יש ועדה לענייני כוח אדם בצה"ל, אבל ועדת משנה לענייני חוץ – וזה כל נושאי החוץ של מדינת ישראל.
עינת וילף: כלומר, אלה הפרופורציות מבחינת הנושאים של ועדות המשנה.
עינת וילף: גם מבחינת הנושאים שנידונים - ועדת המשנה לענייני חוץ מתכנסת בגדול בתדירות של אחת לחודש.
עינת וילף: בכל פעם היא לקוחת נושא אחד, ובנושא הזה דנים לעומק.
עינת וילף: אבל בואו נגיד שלקחו את הנושא של יחסי ישראל-טורקיה.
עינת וילף: דנו בו, נגיד, לפני חצי שנה, וזהו.
עינת וילף: הפעם הבאה שאולי ידונו בו תהיה בעוד חצי שנה.
עינת וילף: יחסי ישראל-הודו, יחסי ישראל-סין - ברור לי שאלה נושאים חשובים, אין בהם דיון שוטף, אין שום יכולת לקיים מעקב שוטף אחרי נושאים.
עינת וילף: בכלל מול עבודת המליאה - אם חברי כנסת מבקשים להעלות נושאים לסדר-היום, ברור מאליו שכל מה שקשור לוועדת החוץ והביטחון לא מטופל.
עינת וילף: כלומר, מעבר מסדר-היום של הכנסת, הצעות לדיון מהיר וכל הדברים האלה לא מתקיימים כמעט בוועדת החוץ והביטחון, כך שיש כאן גם פגיעה בסדרי הכנסת.
עינת וילף: אז אני חושבת שבמובן הזה אין עוררין על כך שהנושא לא טופל ברמה ובאינטנסיביות שראוי לו להיות מטופל.
עינת וילף: אני חושבת שהדבר הוא במיוחד נכון עכשיו, כשיש הכרה בכך שישראל נמצאת היום במאבק דיפלומטי – אנחנו מדברים על האיום של הדה-לגיטימציה.
עינת וילף: זה מאבק שהוא במובהק מאבק חוץ, יש לו משמעויות אסטרטגיות, והטיפול בו - והייתי גם טוענת שמראש היכולת לזהות את האיום - לקתה בחסר בגלל הנטייה לשים את הדגש הדרמטי על נושא הביטחון.
עינת וילף: דרך אגב, הדבר גם בא לידי ביטוח באופן התדרוכים.
עינת וילף: באופן תדיר התדרוכים שאנחנו מקבלים בוועדת החוץ והביטחון אלה תדרוכים של קציני צה"ל.
עינת וילף: לצורך העניין, מחלקת המחקר של משרד החוץ – לשמחתי, שר החוץ כשהוא בא לדווח, אז הוא דואג להביא אותם.
עינת וילף: נכון שאמ"ן אחראי על הערכת המודיעין השנתית, אבל הייתי שמחה, ברמה האישית, שיהיו פחות קציני צה"ל שאומרים לי מה הולך לקרות ויותר אנשים ממקומות אחרים.
עינת וילף: זו הצגת הבעיה.
עינת וילף: עכשיו, מבחינת הפתרון – ברוב המכריע של המדינות בעולם, בצורה גורפת, יש ועדות חוץ וועדות ביטחון.
עינת וילף: יותר מזה, ועדות הביטחון נוטות להיות אפילו כמה - ועדה לענייני מודיעין, ועדה לענייני תקציב הביטחון - אבל תמיד יש ועדת חוץ.
עינת וילף: ואפילו אגיד שברוב המדינות ועדת החוץ היא הועדה היוקרתית יותר והחשובה יותר.
עינת וילף: כלומר, נושאי החוץ זוכים לבכירות וליוקרה ברוב הפרלמנטים בעולם.
עינת וילף: הדבר חשוב גם ליחסי החוץ של ישראל.
עינת וילף: מגיעים לכאן חברי ועדות של ועדות החוץ וועדות הביטחון, מולם יש רק את חברי ועדת החוץ והביטחון של ישראל.
עינת וילף: כלומר, העומס כפול ואנחנו יודעים היטב שהמפגשים האלה הם כמעט תמיד לא פרופורציונאליים מבחינת חברי הוועדה שמגיעים מכל צד.
עינת וילף: כלומר, גם היכולת שלנו לקיים יחסים בילטרליים עם חברי ועדות החוץ של הפרלמנטים בעולם נפגעים מכך שאין חלוקה מתאימה בישראל.
עינת וילף: מרכז המחקר והמידע של הכנסת גם עשה את המידע עבורנו, וחוץ מהסנאט, שהוא הפחות חשוב, בצרפת ובבלגיה, ההפרדה הזו נהוגה בכל הפרלמנטים בעולם.
עינת וילף: נראה לי, כמו שאומרים באנגלית: it's high time - הגיע הזמן שתהיה החלוקה הזאת במדינת ישראל.
עינת וילף: זה גם יאפשר פיקוח אמיתי ונכון על עבודת משרד החוץ, שהוא משרד חשוב והיום נותר כמשרד שבפועל אין עליו פיקוח.
עינת וילף: אני גם שמחה להגיד ששר החוץ הנוכחי, להפתעתי ולשמחתי, הביע תמיכה גדולה במהלך.
עינת וילף: אני חושבת שגם הוא מכיר בזה שלמרות שמבחינתנו זה אומר זה יותר פיקוח, יש בזה מסר נכון מבחינת החשיבות שיש לנושאי החוץ.
עינת וילף: אני רק אגיד דבר אחד, כי הועלתה הסתייגות משר הביטחון, מראש הממשלה, מבחינת העומס עליהם, שיצטרכו להופיע בפני שתי ועדות.
עינת וילף: ההמלצה שלי היא שיהיו שתי ועדות נפרדות, אבל לטובת תדרוכי ראש ממשלה, שר הביטחון ושר החוץ בנושאים כלליים – לא אם שר החוץ בא לוועדה כדי לעסוק בדברים יותר שוטפים - אפשר לקיים מליאה משותפת לשתי הוועדות.
עינת וילף: הדבר הזה נהוג בכמה פרלמנטים, שאחת לתקופה שתי הוועדות נפגשות למליאה משותפת.
עינת וילף: אני חושבת שזו הדרך הנכונה להתמודד הזה.
עינת וילף: בהחלט אשמח לפעול יחד אתך כדי לדאוג שתהיה את ההסכמה הזאת לכנסת ה-19.
יוחנן פלסנר: אנחנו בקשר עם לא מעט ועדות חוץ וביטחון, וזה רעיון מעניין ולגיטימי.
יוחנן פלסנר: אירחנו השבוע את יושב ראש ועדת החוץ הרומני, התארחנו גם שם.
יוחנן פלסנר: זה לא מופרך, זה קיים ומתאים למציאות של כל מיני מדינות, ואני לא חושב שזה משהו שמצוץ מהאצבע.
יוחנן פלסנר: דבר ראשון, לדעתי, כשדנים על נושא כזה צריך לקבוע – ואני שמח שזו הייתה הקביעה בתחילת הדיון - שזה לא לקדנציה הנוכחית, כי ברגע שקובעים את זה לקדנציה הנוכחית זה מתחיל להיות אישי, ומדברים על פיצולי ועדות ובניית ועדות לטובת סידורי עבודה.
יוחנן פלסנר: ראינו יותר מדי דברים כאלה בממשלה במהלך הקדנציה בשביל שלא נייבא את הפרקטיקה הזאת מהרשות המבצעת לרשות המחוקקת.
יוחנן פלסנר: זה בטוח משהו שצריך לחסוך מאתנו בקדנציה הזאת.
יוחנן פלסנר: עינת דיברה על כך שמגיעים אלינו אורחים - היא צודקת, אין לנו מספיק חברי כנסת שהם זמינים.
יוחנן פלסנר: לתפקיד בוועדת החוץ והביטחון יש תפקיד גם במרקם יחסי החוץ של הכנסת מול פרלמנטרים בפרלמנטים אחרים, ואנחנו רואים שאנחנו מתקשים, גם ככנסת וגם כוועדת חוץ וביטחון – למרות שהוועדה עושה את תפקידה בעניין הזה - למלא את התפקיד כראוי, להביא קבוצה רצינית שתהיה מחויבת בכל פעם שמגיעים אורחים.
יוחנן פלסנר: אבל, איפה ההסתייגות שלי?
יוחנן פלסנר: יש היום בכנסת יותר מדי ועדות ופחות מדי חברי כנסת.
יוחנן פלסנר: ברור לי שניצור תפקיד ליושב ראש ועדה, זה בסדר.
יוחנן פלסנר: אבל האם ניצור מצב שבו יש חברי כנסת פעילים או פחות?
יוחנן פלסנר: לדעתי, פחות.
יוחנן פלסנר: אנחנו רואים היום שיש הרבה מאוד ועדות בכסת שבהן נמצאים יושבי ראש לבד.
יוחנן פלסנר: אז יוצא שרצית לשדרג את המעמד של הדבר הזה ומצאת את עצמך יוצרת ועדת של יושב ראש, שיישב לבד ויקיים דיונים לבד.
עינת וילף: אתייחס רק לזה.
עינת וילף: גם כשהעליתי את זה בפני יושב ראש הכנסת, ההסתייגות שלו הייתה שהוא לא מוכן שיהיו עוד ועדות.
עינת וילף: העליתי בפניו את ההצעה, וזה גם מתייחס לדברים שאמרת ביחס לצורך לבדוק את כל הסמכויות, שוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שבפועל היא ועדה כמעט ריקה מפעילות, תיקח את נושא התפוצות וההסברה, שכיום הוא גם אצלה, ונקים את ועדת החוץ, ההסברה והקליטה.
עינת וילף: אני חושבת שהיום הנושאים האלה קשורים הרבה יותר.
עינת וילף: עלייה וקליטה – כבר תמו גלי העלייה - - -