GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: למה שהם לא יקבלו טלפון חכם?
מאיר שטרית: שיקבלו את ההכי חכם שבעולם, למה לא?
מאיר שטרית: מי עושה את העבודה לחברי הכנסת?
מאיר שטרית: מה, הוא בעצמו יושב ועושה טלפונים?
מאיר שטרית: רובם אין להם מושג ירוק.
מאיר שטרית: העוזר עושה את זה, אז למה שהוא לא יקבל את המכשיר הכי משוכלל, שיעבוד הכי טוב, הכי מהר, הכי משוכלל.
מאיר שטרית: כמה העלות של זה?
מאיר שטרית: אפס, לעומת התועלת הסופית של המערכת אם זה יעבוד טוב.
מאיר שטרית: אני אמרתי מה הדברים שצריכים לטפל בהם, לדעתי.
מאיר שטרית: כמובן חברים אחרים העלו בפניי סוגיות שונות, אבל חלק מהסוגיות שעלו בפניי גם נכנסות בתוך הנוסחה הכוללת שאמרתי, כי היא כוללת הרבה מאוד דברים שאולי יתנו לזה תשובה.
מאיר שטרית: ואני שוב אומר מראש, אני לא בא עם עמדה נעולה מראש, לעשות איקס או וואי או זד.
מאיר שטרית: אין לי עמדה.
מאיר שטרית: המטרה שלי היא לקיים דיון, לשמוע את האנשים הרלוונטיים.
מאיר שטרית: לי אין בעיה אם גרונאו, או אנשי הוועדה הציבורית, ירצו לבוא לפה, אהלן וסהלן, שיבואו ויגידו.
זאב אלקין: אגב, אחד מהנושאים שכדאי לתת עליהם את הדעת זה מערכת היחסים בין ועדת הכנסת לבין ועדת גרונאו.
זאב אלקין: אתה התייחסת לזה, לרעיון שהיה שחסמת אותו, אבל גם מערכת היחסים שקיימת היום היא מאוד מאוד מסורבלת, בהנחה שיש מחלוקת בין ועדת גרונאו לוועדת הכנסת.
זאב אלקין: המקרה המפורסם שהיה היה המקרה של חבר הכנסת מוץ' מטלון, שכולנו זוכרים אותו כאן בקדנציה הזאת.
זאב אלקין: מקרה אחר מפורסם, כבר התייחסת אליו, זה שכר העוזרים הפרלמנטריים.
זאב אלקין: היה דיון בוועדת הכנסת, היה מאוד ברור לאן ועדת הכנסת הולכת, עברו מאז לא מעט חודשים וועדת גרונאו מתעקשת בשלה ושום דבר לא קורה.
זאב אלקין: לכן גם המנגנון הזה של מה מקומם, ומה תפקידה של ועדת הכנסת ומה היא עושה איתם וכן הלאה, כדאי מאוד לחדד כאן ולדון כחלק מההמלצות שאתה תביא לאחר מכן לוועדת הכנסת לדיון.
מאיר שטרית: בשמחה.
מאיר שטרית: בעיניי הדברים מאוד ברורים, אני לא מבין למה הם לא ברורים לוועדת הכנסת.
מאיר שטרית: לפי החוק הקובע היום, ועדת גרונאו יכולה להמליץ, ועדת הכנסת יכולה לקבל או לשנות או להחליף או לעשות מה שהיא רוצה.
מאיר שטרית: מי מפריע לה?
זאב אלקין: עד כמה שאני זוכר מהמקרה של חבר הכנסת מוץ' מטלון, זה דורש כמה סבבים של ה---
ארבל אסטרחן: שניים.
ארבל אסטרחן: פעם ראשונה זו המלצה שאם היא לא מתקבלת, חוזרת, וההמלצה השנייה---
זאב אלקין: שני סבבי התייעצות.
זאב אלקין: אני אגב לא מבין למה צריך לעשות את זה, לדוגמה.
מאיר שטרית: מאה אחוז, אפשר לשנות.
מאיר שטרית: אפשר לשנות הכל.
מאיר שטרית: מבחינתי אין שום מניעה לשנות את הכל, הכנסת לדעתי רשאית לדון בכלל אם צריך את ועדת גרונאו, היא יכולה להחליט שלא צריך את ועדת גרונאו.
מאיר שטרית: זו ועדת הכנסת מחליטה, לא מישהו אחר, אז שתחליט.
מאיר שטרית: זה לא קודש קודשים, אף אחד לא יכול לכפות, לא את ועדה א' ולא את ועדה ב'.
מאיר שטרית: אם הייתי חבר בוועדת הכנסת או ראש ועדת הכנסת, עם כל הכבוד לכל ועדה, הסמכות היא בידי ועדת הכנסת, שוועדת הכנסת תחליט מה שהיא רוצה.
מאיר שטרית: היא צריכה להעביר את זה מבחינתה בתוך הכנסת, ברגע שהכנסת מחליטה, היא מחליטה.
מאיר שטרית: לכן אמרתי לסוגיה הזאת, אני בהחלט חושב שוועדת הכנסת היא הגוף שמוסמך להחליט בסוף הדרך.
מאיר שטרית: לא רק מוסמך להחליט, הוא גם מוסמך מה להחליט.
מאיר שטרית: הוא יכול לקבל את ההמלצות של ועדת גרונאו, הוא יכול לא לקבל והוא יכול לשנות.
מאיר שטרית: .. בעיניי ועדת הכנסת היא בעלת הסמכות.
זאב אלקין: במנגנון הזה כדאי לדון כאן ולהבין איך עובד המנגנון היום, כי זה קצת שונה ממה---
שאלה עיתונאית: אתה בעד לבטל את ועדת גרונאו?
מאיר שטרית: לא אמרתי.
מאיר שטרית: אני לא אתן לך כותרת, אני רק משפטית אומר שוועדת הכנסת היא הגוף המוסמך על פי החוק, לא דבר אחר.
דן לנדאו: אני רוצה להציע, כידיד הוועדה, לא כראש מינהל הכנסת, את הדבר הבא; קודם כל שירלי הצטרפה אלינו, אני רוצה להציע שהוועדה, או הצוות, תנסחו כמה שאלות יסוד כדי שמרכז המחקר והמידע יבדוק אותן, כמו שדיברנו מקודם לפני ששירלי נכנסה, למשל מה הם האמצעים העומדים לרשות חברי פרלמנט, אמרנו קודם, אבל גם מה הוא מנגנון אישור הדברים האלה, האם יש ועדות גרונאו במקומות אחרים.
דן לנדאו: אני בכלל מציע שאולי תעשו ישיבת עבודה מחוץ לדבר הזה כדי שתגדירו ממש.
דן לנדאו: הדבר הנוסף שאני רוצה להציע זה שעל הציר שבין מה שאתה אמרת, תקציב בלתי צבוע הקבוע לחבר כנסת שהוא יכול לנהל אותו תחת מגבלות לבין, בצד השני של הציר, נקרא לזה תקציבים צבועים ליעדים מסוימים, אני מבקש שתתייחסו לציר הזה.
דן לנדאו: במה הדברים אמורים?
דן לנדאו: אם למשל יש היום תקציב צבוע לשכירת לשכה פרלמנטרית, האם זה טוב או לא טוב.
דן לנדאו: יכול להיות שאתה תגיד 'אני רוצה את כל הכסף ב---
מאיר שטרית: אמרתי, בחלק מהמדינות.
דן לנדאו: אני מבקש שאתם תתייחסו למיקום שאתם חושבים שצריך להיות על הציר הזה, בין חופש מוחלט לבין...
דן לנדאו: כי היום החוברת הירוקה הזו מגדירה מה אתה יכול לקנות מתנות לחלוקה לעמיתים שלך בחוץ לארץ, מה אתה יכול זה, מה אתה יכול זה.
דן לנדאו: על הציר שבין חופש---
זאב אלקין: אם אתה יכול להעסיק עוזר.
דן לנדאו: כי הרבה מהביורוקרטיה שאנחנו נאלצים לבצע, שוב, זה בגלל שאתם קבעתם או אתם הסמכתם את ועדת גרונאו להכין רשימות מכולת למעשה.
מאיר שטרית: אני לא הסמכתי.
דן לנדאו: אתם, המחוקק.
מאיר שטרית: כשעשינו את זה בזמנו לא הסמכנו, קבענו כלים כי התעוררו בעיות.
מאיר שטרית: מתי התחילו להתעורר הבעיות?
מאיר שטרית: אמרו 'רגע, אם אתה קנית מחשב, מה יהיה אם אתה תעזוב את הכנסת?
מאיר שטרית: ' אז הכניסו את הסוגיה, כן צריך לשלם מס, לא צריך לשלם מס, צריך להעביר את זה, לא להעביר את זה.
מאיר שטרית: אמרתי שהעיסוק בזה יהיה יותר יקר מאשר לתת את זה בחינם לכל מי שרוצה.
מאיר שטרית: שייקחו אותו זה יותר זול, יותר פשוט, בלי סיבוכים, בלי חיפושים, כן הערך שלו ירד, לא ירד, הפחת 33%, מה זה?
מאיר שטרית: חברים, נקודת ההתייחסות---
זאב אלקין: יש פה הרבה שאלות.
מאיר שטרית: נקודת ההתייחסות היא שונה, אני חושב שצריך לעשות את זה בדרך הכי פשוטה, הכי ברורה, ומי שמנצל לרעה---
זאב אלקין: היום מתקציב קשר עם הציבור יותר קל לקבל מימון למשל למכונת קפה מאשר מימון לכנס.
זאב אלקין: כנס עם קפה זה כבר יותר סיכוי מסתם כנס.
זאב אלקין: יש הרבה סוגיות, אבל אני מבין שאנחנו במעין ישיבת פתיחה, אז אין טעם כרגע להתייחס לסוגיות ספציפיות.
זאב אלקין: אגב, אני לא יודע למה החלטת לצמצם את עצמך בראשית דבריך---
מאיר שטרית: לגבי שכר?
זאב אלקין: שכר, מלכתחילה היה די ברור שלא רוצים לפתוח, אבל הסוגיות הפנסיוניות.
זאב אלקין: אני הבנתי מיושב ראש ועדת הכנסת לפחות שהוא כן ראה את הצוות הזה כמופקד לדון בהן.
מאיר שטרית: אתה מדבר לגבי גובה הפנסיה וזה?
זאב אלקין: הסדרי הפנסיה, זו לא שאלה של גובה.
מאיר שטרית: בעיניי הפנסיה היא חלק מהשכר.
מאיר שטרית: אחת הבעיות שהועלתה בפניי על ידי חברי כנסת זה ההסתגלות.
מאיר שטרית: זה לא פנסיה.
מאיר שטרית: כלומר מה קורה לחבר כנסת שמאבד את מקומו, זה דבר שקורה לעתים מאוד מזומנות, בכל כנסת מתחלפים שליש מהכנסת, או 40% מהכנסת מתחלפים בכל כנסת.
זאב אלקין: יש כלל שזה לא כולל את יושב ראש הצוות.
מאיר שטרית: אני מקווה שהכלל הזה ימשיך להתקיים, זה אף פעם לא בטוח.
מאיר שטרית: אבל הכנסת מתחלפת.
מאיר שטרית: דרך אגב, אני אומר את זה בצער מכיוון שהכנסת מפסידה מזה שאנשים מתחלפים בקצב כזה, כי מאבדים את הניסיון, מאבדים את היכולת, מתחילים חברים חדשים, באות רוחות חדשות, דברים חדשים.
מאיר שטרית: אני יכול אישית לעשות השוואה אחורה, 30 שנה אחורה נגיד, של כנסות קודמות, זה היה עולם אחר, זה כאילו פלנטה אחרת, מבחינת התכנים, הרעיונות, ההתנהלות, ההתנהגות.
מאיר שטרית: זה עולם אחר לגמרי.
קריאה: היה עוזר פרלמנטרי אחד.
מאיר שטרית: היינו יושבים בחדר אחד שני חברי כנסת ושני עוזרים.
אייל ינון: ואתה דווקא מתגעגע לכנסות האלה, ללמדך שכנראה זה לא עובד ביחס ישר---
מאיר שטרית: ודאי, זה לא קשור, כי העולם השתנה לגמרי.
מאיר שטרית: אני זוכר שמזכירת הסיעה קיבלה 3,000 שקל לחודש.
ירדנה מלר הורוביץ: אני עוד זוכרת שזה היה בלירות.
מאיר שטרית: אני קיבלתי משכורת בלירות.
ירדנה מלר הורוביץ: בוודאי, חוק השקל היה ב-1980, יגאל הורביץ.
מאיר שטרית: הייתי מ-74' ראש עיר, קיבלתי משכורת בלירות.
מאיר שטרית: יינון, לשאלתך, אין קשר ישיר בין התנאים לבין איכות העבודה.
מאיר שטרית: אני טוען שזה שאנחנו מאבדים חברי כנסת, שליש שמתחלף, אנחנו מאבדים ניסיון ואנשים שכבר התייצבו.
מאיר שטרית: אני עכשיו ממש חורג מהנושא שעומד על הפרק, אבל צריך לומר את זה פה, העיתונאים יושבים, אתה רוצה כותרת?
מאיר שטרית: אני אתן לך כותרת.
מאיר שטרית: אני בהחלט סבור שלנוכח הנסיבות שבהם הכנסת עובדת היום, הציבור והלחצים והעיתונות וחוסר היכולת של חברי כנסת לעמוד על שלהם ולהילחם, כי יש פחד מהציבור, ובעבר דנו בזה לא פעם אחת, היתה ועדה בראשות השופט שמגר, שאני הייתי חבר בה, על הרעיון לעשות בית שני, בית עליון ובית תחתון, שבבית העליון אנשים ימונו ולא ייבחרו לכל החיים, שהם לא יצטרכו לעשות פריימריז ולא להיבחר בשום מקום, וכל חוק שעובר צריך לעבור את שני הבתים, וליצור מנגנון של איזונים, כמו שמקובל בעולם.
אייל ינון: בתנאי שאתה מחזיר את המנדט.
מאיר שטרית: למה להחזיר את המנדט?
אייל ינון: כי אם אתה מחזיר את המנדט, אז זה בסדר.
מאיר שטרית: להחזיר את המנדט הבריטי?
מאיר שטרית: יש מדינות מערב רבות שיש בהן שני בתים, לא רק באנגליה.
מאיר שטרית: בארצות הברית, כל המדינות בארצות הברית הם שני בתים.
זאב אלקין: לא בכל מקום הם ממונים.
מאיר שטרית: ברוב המקומות הם ממונים.
מאיר שטרית: יש חלק שהם נבחרים.
מאיר שטרית: בארצות הברית, למשל, שזה קונפדרציה---
זאב אלקין: לפי המודל שלך נשאר רק להכריע בסוגיה אחת זניחה, מי זה שימנה.
מאיר שטרית: יש מנגנונים שונים.
מאיר שטרית: אבל הרעיון הוא, יש בית שני שלא צריכים להיבחר.
מאיר שטרית: ובמי אתה בוחר?
מאיר שטרית: אתה בוחר אנשים ברמה מסוימת, אתה קובע ועדה שממנה, לא חשוב, יש כל מיני מנגנונים בעולם.
מאיר שטרית: אז דנו בזה ארוכות, ועדת שמגר דנה בזה, וההמלצה היתה להקים בית שני, למה?
מאיר שטרית: כי הרעיון היה שאם יש לך בית שני שלא צריך להיבחר, השיקולים שלו בחקיקה ובנושאים שעומדים על הפרק לא יהיו של בחירות, לא יהיו ניסיון לקנות קולות של מישהו, אלא לעשות מה שנכון למדינה ובאווירת החקיקה שקיימת בארץ, הלוהטת, שמטרת הכנסת היא שהממשלה תוציא כמה שיותר כסף, במדינות רבות בעולם הגישה היא הפוכה.
מאיר שטרית: הפרלמנט חוסם את הממשלה ולא הפוך, הוא מבקר אותה בחריפות.
מאיר שטרית: כיום החקיקה פרועה, באים כל יום, היום יש לנו 30, 34 חוקים שבאים לדיון, אז נכון שרובם נופלים הודות לקואליציה, אבל אני זוכר קואליציות שבהן עברו החוקים בצורה פראית.
זאב אלקין: מה שיש היום, ממה שאני יודע, 20% זה באחריות שלך.
מאיר שטרית: אתה תדאג שהם יירדו, אני מניח.
אייל ינון: דווקא הדגש בכנסת הזאת הוא לא על חקיקה תקציבית פרטית, הדגשים הם אחרים, בעייתיים מסיבות אחרות.
מאיר שטרית: החוקים שלי דווקא לא על תקציב, אלא לגופו של עניין, על כל מיני נושאים---
אייל ינון: כרגע הדגש הוא אחר.
מאיר שטרית: אבל אני חושב שהנושא של בית שני זה נושא שבזמנו דנו בו ארוכות וההמלצה של הצוות בראשות שמגר היתה כן לעשות בית שני, מתוך רעיון ליצור מצב שיש איזה שהם איזונים ובלמים, שלא תהיה התפרעות טוטאלית בגלל הסיפור של פריימריז, אלא ליצור מצב שיהיה עוד גוף שמבקר, בודק, מקבל החלטה אם החוק תקני או לא תקני ואם הוא לא מקבל, יש מנגנונים שמסדרים את זה.
מאיר שטרית: זה היה מוריד הרבה מאוד מהלהט הבחירתי וכן הלאה.
מאיר שטרית: אני אומר את זה אוף דה רקורד, זה לא קשור לדיונים בוועדה, אני לא מתכוון להמליץ לוועדת הכנסת להקים בית שני.
מאיר שטרית: זה מצריך חקיקה יסודית, צריך חוק יסוד בשביל לעשות דבר כזה.
דן לנדאו: צריך חוקה.
דן לנדאו: אני לא חושב שיש מדינה בלי חוקה שיש בה בית שני.
דן לנדאו: אפילו אנגליה---
מאיר שטרית: יש מעט מדינות בלי חוקה בכלל, אנחנו אחת היחידות שאין לנו חוקה וזה רע מאוד.
דן לנדאו: אולי אתה רוצה להטיל קצת שיעורי בית קונקרטיים על המינהל?
דן לנדאו: אנחנו פה עם כל הכוחות הדרושים.
מאיר שטרית: קודם כל אני מודה למינהל שהוא מגיע לישיבות.
דן לנדאו: כי אנחנו רוצים לסייע לכם עם עובדות, עם נתונים.
מאיר שטרית: ואני אשמח באמת שאנשי המינהל יגיעו לכל הישיבות, זה חשוב לנו, כדי שיהיו לנו גם נתונים וגם אפשרויות לבקש נושאים מסוימים.
מאיר שטרית: אמרתי, היום הישיבה היתה ישיבת פתיחה, אני לא באתי עם שום נושא ספציפי לדיון.
דן לנדאו: אז לפחות עם מרכז המחקר והמידע.
מאיר שטרית: כן, עם מרכז המחקר והמידע אני אשב.
מאיר שטרית: ישיבת הפתיחה נועדה רק לפתוח דיון, להגיד מה עומד על סדר היום, איך נדון, מה נדון.
דן לנדאו: אני יכול להציע הצעה?
דן לנדאו: אולי בכל ישיבה תגיד מה הנושא שהולך להיות בישיבה הבאה ואז יכול להיות שאנחנו בעצמנו גם ניערך להמציא נתונים.
דן לנדאו: בהרבה פרויקטים אנחנו מקימים פורום סגור, פורום אינטרנטי, קובעים מי בעלי ההרשאות, ואז יכולה להתרחש שיחה בתוך מקום סגור---
מאיר שטרית: של חברי הוועדה.
דן לנדאו: יהודה, תקים פורום, ואז אנחנו הולכים להיות יותר יעילים לקראת ה... יש לך את חברי הצוות.
דן לנדאו: מקובל עליך דבר כזה?
מאיר שטרית: בטח.
שירלי אברמי: רק להעיר, ברשות אדוני היושב ראש, אני לא הייתי פה בתחילת הדיון, אני מתנצלת, אבל אני מבינה שנאמר פה משהו שמרכז המחקר והמידע נותן עדיפות לבקשות של ועדות הכנסת על פני בקשות של חברי הכנסת.
שירלי אברמי: אני רוצה רק להעיר בדבר הזה שמרכז המחקר והמידע עושה את זה, הוא לא עושה את זה כי הוא מעדיף ועדות על פני חברי כנסת, אלא כי יש פה תעדוף שהוא תעדוף לגופו של עניין וכשוועדות מבקשות מסמכים, יש גם תאריך יעד.
מאיר שטרית: שירלי, אמרתי שהוא מוצדק בעיניי, אין לנו טענות לזה.
שירלי אברמי: לכן חשוב לי להגיד שהפתרון הזה הוא חיזוק חלקו של מרכז המחקר והמידע בעובדים נוספים, שהוא יוכל לסייע גם לחברי הכנסת בדיונים שאין להם תאריך יעד, שכרגע לצערנו הם יורדים יותר נמוך, אני לא רוצה להגיד חס וחלילה לתחתית, אבל יורדים יותר נמוך בסדר העדיפויות, פשוט בגלל אילוץ.
שירלי אברמי: אין בזה שום כוונה אחרת מעבר לזה.
מאיר שטרית: אחד הדברים שאני מבקש לבדוק אותו ובעתיד נדון בו; בזמנו בתכנון בניין הכנסת, אחד הדברים שהיה בתכנון היה מבנה לעוזרים פרלמנטריים.
חיים אורון: היה שטח שמיועד לעוזרים פרלמנטריים והיום יושבת שם הלשכה המשפטית.
זאב אלקין: סליחה, אבל בשביל מה צריך בניין---
מאיר שטרית: אני אגיד לך.
זאב אלקין: זה לא הגיוני שהעוזרים צמודים לחברי הכנסת?
מאיר שטרית: היה על זה דיון ארוך בתכנון הבניין.
מאיר שטרית: נקודת המוצא שלי היתה שמספר העוזרים של חברי הכנסת יגדל, אי אפשר לעצור את זה, יגדל וצריך להגדיל אותו, אין שום ספק.
מאיר שטרית: אין שום סיבה שכולם יהיו צמודים לך ל---
זאב אלקין: זה אמרת עוד לפני שנים.
מאיר שטרית: אמרתי עוד לפני שבנינו את הבניין.
מאיר שטרית: אין שום סיבה שכולם יהיו דבוקים אליך לגב.
מאיר שטרית: יישב איתך עוזר או מזכירה אצלך במשרד, כל היתר יישבו במשרד.
מאיר שטרית: היום יש אינטרנט, טלפונים, קשרים בין מחשבים, אתה יכול לדבר עם כל אחד.
מאיר שטרית: אתה היית בקונגרסים בעולם, אני מניח, בארצות הברית יש להם בניינים שלמים בכלל מחוץ לקונגרס.
מאיר שטרית: כל העוזרים נמצאים שם בכלל.
זאב אלקין: שם יש לך עד 16 עוזרים.
מאיר שטרית: יש לי חדשות בשבילך, לחבר בית הנבחרים, לא סנטור, על פי התקציב שהוא מקבל, יש לו צוות של 18 אנשים.
מאיר שטרית: לסנטור 44.
מאיר שטרית: אני מסתכל בפרופורציה, אז אני לא רוצה 18, אני מוכן להשוות.
זאב אלקין: אבל מספר ראשי הממשלה בפוטנציה במדינה הזאת הוא הרבה יותר גדול.
מאיר שטרית: אתה טועה בעניין.
מאיר שטרית: גם פרופורציונלית המצב---
דן לנדאו: אבל זה גם מה שאייל אמר מקודם, כשאתה משווה אותנו עם משטר פדרלי, אתה מערער את הבסיס להשוואה.
דן לנדאו: כלומר יש מקום ללמוד, כמובן, אבל אתה לא יכול להשוות מה שפרלמנט אזורי עושה למה שפרלמנט לאומי עושה.
מאיר שטרית: בסדר, אני רואה באנגליה, אני רואה בגרמניה ובמקומות אחרים, לא רק בארצות הברית.
זאב אלקין: אבל הפוך, במקום שיש פרלמנט אזורי.
זאב אלקין: אמנם גם לך יש מעין פרלמנט אזורי וזה מועצות ורשויות---
דן לנדאו: אבל זו דוגמה שקיימת בכל מקום.
דן לנדאו: במשטרים הפדרליים, גם בגרמניה וגם במקומות אחרים, יש לך את ה---
זאב אלקין: אז הפוך, הפרלמנט הפדרלי, כשיש תחנת ביניים, הוא פחות עמוס, כי חלק גדול מהסוגיות שפה---
דן לנדאו: אבל זה שונה, כי יש לו את אירופה מעל הראש.
מאיר שטרית: אבל הסוגיות שבהן עוסק הפרלמנט אצלנו זה כמו הסנאט, אם אתה רוצה להשוות; בעיות חוץ, ביטחון, כלכלה, כל מה שאתה רוצה.
זאב אלקין: זה גם הסנאט וגם בית הנבחרים.
מאיר שטרית: לסנטור יש צוות של 44 חברי סגל, כאשר אם הוא ראש ועדה יש לו עוד צוות שלם חוץ מזה.
מאיר שטרית: אותו דבר בית הנבחרים, יש לו 18 איש, וחוץ מזה צוות שלם, לכן הפרלמנט שם נראה אחרת לגמרי מבחינת יכולת עבודה.
מאיר שטרית: אני לא מציע שיהיו לנו 18 או 44 עוזרים, אין הצעות כאלה, לא עומדות על השולחן, אבל המחשבה היתה שמספר העוזרים של חבר הכנסת יגדל.
מאיר שטרית: היום, תסלח לי שאני אומר, אני מדבר מתוך המשרד של חבר כנסת, אתה מצפה שעוזר פרלמנטרי יעשה ככה; שהוא יהיה מזכירה, יתייק, יהיה נהג לפעמים, גם זה עושים, כי שר נוסע הרבה בלילות, נוסעים בלילות לכינוסים, חתונות, העוזרים נוסעים איתם, הם נוהגים לכל מקום, עושים ביום ובלילה ואם הם לא עושים את זה, מפטרים אותם.
מאיר שטרית: תבדקו כמה חילופי עוזרים היו, יש כאלה שמחליפים כל יומיים, כמו גרביים.
חיים אורון: ב-2010 היו 100 חילופים.
מאיר שטרית: תודה רבה, I rest my case.
זאב אלקין: תמשיך, עוד לא סיימת.
זאב אלקין: דובר, עוזר מקצועי.
מאיר שטרית: דובר, עיתונאי, עושה את הכל, עוזר פוליטי.
מאיר שטרית: בזמנו חשבתי שמספר העוזרים יגדל, כשתכננו את הבניין, אני מדבר על למעלה מעשר שנים אחורה, והרעיון היה שיהיה בניין, open space, ששם יישבו העוזרים, ותכננו את הבניין, את ה-open space שיתאים ומחשבים.
מאיר שטרית: אני זוכר את התכנון של הפרט הזה, אבל בינתיים השתלטו על זה.
קריאה: לא השתלטו, נתנו להם.
זאב אלקין: בממשל הישראלי בינתיים חלקה של המערכת המשפטית גדל ולכן הלשכה המשפטית בין היתר---
קריאה: היה שטח למלא.
מאיר שטרית: לכן אמרתי קודם, צריך לזכור שהכנסת הזו הוקמה, כל המערכות שלה, לשרת את חברי הכנסת, לא הפוך.
מאיר שטרית: אני בכוונה הבאתי לפה סוגיות ופתחתי אופק רחב של חשיבה, לגרות את המחשבה.
מאיר שטרית: אני חושב שהמצב הקיים היום בכנסת, לדעתי, ואני אומר את זה לעניות דעתי, מחייב תיקון יסודי, לא תיקון שוליים, לא טיח וצבע, אלא תיקוני שלד, לדעתי, באופן העבודה של חברי הכנסת.
מאיר שטרית: הדבר מחייב שינוי.
מאיר שטרית: ברור שזה תהליך, אנחנו נתחיל אותו, נדון בו.
מאיר שטרית: יכול לקרות אחת משתיים בסוף התהליך; שאנחנו נגבש המלצות, הן יוגשו לוועדת הכנסת ולא יקרה כלום.
מאיר שטרית: כי חברי הכנסת יפחדו לעשות.
מאיר שטרית: אבל אז זו לא אחריותי.
מאיר שטרית: אני רוצה לעשות את מלאכתי נאמנה.
מאיר שטרית: מאחר ואני לא הגוף המחליט בעניין, אני די חופשי לחשוב, מותר לחשוב במדינה, יש דמוקרטיה, על חשיבה לפחות, אני חופשי לחשוב, להגיד בהמלצות מה נכון בעיניי לעשות בסוף הדרך, להגיש את ההמלצות לוועדת הכנסת והוועדה תצטרך לשבת על המדוכה ולקבל החלטות, אם היא רוצה לקיים או לא לקיים.
זאב אלקין: אני לא מאמין שהיא לא תלך אחרי הצוות.
זאב אלקין: אל"ף מיוצגות פה רוב הסיעות הגדולות, בי"ת, צביקה לא ייתן להם מנוח.
זאב אלקין: אם הוא יהיה חלק מההמלצות האלה, אז הוא כבר ילחץ עליהם ש---
דן לנדאו: לא, זה גם מתאים לאג'נדה נגד הריכוזיות.
דן לנדאו: תחשוב, יש שני בתים, תחרות.
מאיר שטרית: אני רוצה להודות עוד פעם לכל הצוות של המינהל בכנסת.
שירלי אברמי: אדוני היושב ראש, לפני שאתה מסכם, ביקשתי שיביאו לי נתונים לגבי פעילות מול ועדות ומול חברי כנסת, רק שיהיו נתונים בפרוטוקול.
שירלי אברמי: בכנס החורף הגשנו 267 מסמכים, מתוכם 192 הוגשו לוועדות ו-67 הוגשו לחברי הכנסת, זה בערך שליש ושני שליש, פחות או יותר, בגדול.
מאיר שטרית: מישהו רוצה להוסיף?
דן לנדאו: אני מציע שלפורום הזה שאנחנו נקים אתה כבר תחליט על שאלות קונקרטיות שאתה רוצה נתונים, גם על חשבות, אולי גם על הלשכה המשפטית.
דן לנדאו: ודאי מאז שהיא השתלטה על הבניין, צריך שהיא תכפר על זה באיזה שהוא מקום.
דן לנדאו: ועל מרכז המחקר והמידע ועלינו, כדי שהדיון יהיה יותר קונקרטי.
מאיר שטרית: באמת נשים סוגיות על השולחן, זה לא יישאר פרווה.
מאיר שטרית: נשים דברים על השולחן, נדון בהם בתקווה שחברי הכנסת יבואו.
מאיר שטרית: אני רוצה לדבר עם חברי הכנסת שלא באו, אני לא מבין למה הם לא באו.
מאיר שטרית: אולי נעשה את זה ביום אחר.
ירדנה מלר הורביץ: יש הנחיה ברורה שוועדה מוועדות הכנסת לא יושבת---
מאיר שטרית: מה עם הצהריים?
מאיר שטרית: הכנסת יושבת כל יום שלישי בצהריים?
ירדנה מלר הורביץ: לכן צריך לשאול את יושב ראש הכנסת.
זאב אלקין: אני מציע שתבדוק באמת עם יושב ראש הכנסת אם יש אפשרות לעשות את זה ב-16:30, כי אז בדרך כלל אין גיוסים גדולים במליאה.
זאב אלקין: מי שיש לו משהו ספציפי, הוא יוכל לצאת לרגע, לעלות.
זאב אלקין: כי הרבה פעמים יש את התקנון.
מאיר שטרית: אולי אפשר לשנות את התקנון למועד אחר?
מאיר שטרית: אני אדבר עם יושב ראש ועדת הכנסת.
מאיר שטרית: חברים, אני מודה לכולכם.
יריב לוין: רבותי, אני פותח את הישיבה באיחור של 28 דקות.
יריב לוין: לצערי הרב, בזלזול מביש כלפי הכנסת אדוני מזכיר הממשלה, גם שלך, וגם של ידידי הטוב מר פינסקי.
יריב לוין: לא מתאים ולא מכובד ולא יכול להיות, ולא כך אתם מצפים, שאנחנו נאחר 28 דקות להצבעות במליאה שנוגעות להצעות חוק ממשלתיות.
יריב לוין: אז אתם יודעים להקפיד על כל דקה קלה כבחמורה.
יריב לוין: אני חושב שזה לא מכובד ולא ראוי להושיב כאן קבוצה של חברי כנסת ומוזמנים ולהמתין עד שתואילו להתפנות מעיסוקיכם האחרים, וחבל שזה קרה ואני מקווה שזה לא ישנה.
צביקה האוזר: אדוני היושב-ראש, בכל זאת לאור הנזיפה החמורה הזאת.
צביקה האוזר: קודם כל, את עניינו של ראובן פינסקי אני לוקח על עצמי כמי שיתלווה אליי.
צביקה האוזר: ביקשתי ממנו שימתין לי בכניסה ללשכת היושב- ראש, כך שזו אשמתי בלבד.
צביקה האוזר: ובהקשר היותר רחב, באמת הבהרתי גם ליושב-ראש על הישיבה שאמורה להיות כאן.
צביקה האוזר: אבל, בגלל עניינים חשובים ודחופים הוא ביקש ממני בלשונו הציורית כמו שהוא אומר: "אלטלנה" חיכתה 63 שנים, תחכה עוד כמה דקות, וזאת על מנת בכל זאת לסיים את העניין הדחוף ההוא.
צביקה האוזר: מפאת כבוד הבית וכבוד היושב-ראש נאלצתי להיענות לבקשתו.
צביקה האוזר: אני שוב מתנצל בפני האנשים שהמתינו בכל זאת.
צביקה האוזר: הנושא הוא אכן חשוב ומהותי.
צביקה האוזר: אני מתנצל שוב.
יריב לוין: אני רשמתי את הדברים, ואני בהחלט מודיע שאני מתכוון לברר את העניין עם יושב-ראש הכנסת.
יריב לוין: אם אכן המצב הוא שיושב-ראש הכנסת מבקש ממוזמנים לוועדות שלא להגיע לישיבות הוועדות ללא שום הודעה מראש, ולהעדיף פגישות או ישיבות אחרות על פני דיונים רשמיים של ועדה שאליה הם מוזמנים, זו בעיניי פרקטיקה חדשה שראוי שלא תישנה.
יריב לוין: אבל, אני בהחלט אבדוק את העניין הזה גם איתו.
יריב לוין: אני חושב שמן הדין שמי שמוזמן לישיבה של ועדה גם יגיע, וישתדל גם לבוא בזמן.
יריב לוין: לפעמים גם מאחרים כמה דקות, גם זה קורה.
יריב לוין: אבל, לפחות להודיע, לפחות להודיע בזמן, להודיע מראש.
יריב לוין: אם הייתם מודיעים רבע שעה קודם אז היינו דוחים את הישיבה בחצי שעה - לא היה קורה שום דבר.
יריב לוין: אבל, אני מקווה שהלקחים יופקו.
צביקה האוזר: אתה צודק.
יריב לוין: רבותי, אני פותח את הדיון כאשר על סדר יומנו "מלחמת אחים – לעולם לא, פעולות לאיתור האונייה "אלטלנה", ותפקידה של הכנסת במימוש הציווי להימנע ממלחמת אחים.
יריב לוין: תכלית הישיבה הזאת - זו למעשה ישיבת מעקב ודיווח שמתקיימת בפני הוועדה הזאת מאחר שהנושא מטופל למעשה על-ידי משרד ראש הממשלה באחריות ובהובלה ישירה על-ידי מזכיר הממשלה.
יריב לוין: ולכן, מאחר שכידוע אני רואה בנושא הזה נושא שהוא בעל חשיבות עצומה, וכבר לפני למעלה משנה ניסיתי ליזום את המהלך הזה שמזכיר הממשלה מקדם אותו עכשיו, סברתי שיהיה נכון שהכנסת תלווה את התהליך הזה, ובאמת תבטיח שבמידה וישנן בעיות או ישנם מכשולים בדרך, נוכל לסייע בסילוקם.
יריב לוין: אני הייתי מבקש את ההתייחסות בעיקר לשני מרכיבים: אחד, לצד הטכני של הפעולות שנעשות לאיתור האוניה, וכשלב שני להעלאתה ומשייתה.
יריב לוין: הפאן השני של העניין הוא באמת הפאן החינוכי הערכי - התהליך שמתבצע מבחינת הסברת העניין והבאתו למודעות, והניצול של כל התהליך הזה של חיפוש האונייה ואיתורה כדי להביא ולהנגיש את הסיפור הזה של "אלטלנה" לכלל הציבור, ובעיקר כמובן לציבור התלמידים.
יריב לוין: אדוני מזכיר הממשלה, בבקשה.
צביקה האוזר: תודה רבה.
צביקה האוזר: קודם כל, אני אתן רקע או קונטקסט לעניין שעומד פה בפניכם, עניין "אלטלנה".
צביקה האוזר: צריך להבין מה תפקידנו בכוח.
צביקה האוזר: קרי, מה תפקידו של משרד ראש הממשלה בנושא הזה ובמשימה הזאת.
צביקה האוזר: משרד ראש הממשלה, או יותר נכון אפילו ראש הממשלה עצמו, שם את כל נושא המורשת ושיקום והעצמה של תשתיות מורשת לאומית בסדר עדיפויות גבוה של הממשלה הנוכחית.
צביקה האוזר: אנחנו עושים פעולה ממשלתית רחבת היקף שאני מרשה לעצמי להגיד שלא נעשתה שנים רבות במדינת ישראל - לנסות לקחת את הנושא הזה של מופעים או ביטויים שאפשר להביא אותם כמורשת לאומית במרחב הציבורי, ולהסתכל עליהם בראייה כוללת, בראייה ממשלתית רחבה, לראות את ההקשר בין דבר אחד למשנהו, לראות את ההקשר בין מורשת או תשתיות מורשת כפי שאנחנו מכנים את זה מוחשיות לתשתיות מורשת שאינן מוחשיות, ולנסות ולייצר איזשהו תכנון לאומי, ראייה לאומית, תוך הקצאת משאבים מאוד מאוד משמעותית.
צביקה האוזר: שוב, יחסית למה שנעשה בשנים האחרונות.
צביקה האוזר: זאת אומרת, מעבר לתקציבים הרגילים שעוברים דרך המשרדים השונים והפעילויות השונות, הממשלה גם אימצה תוכנית להעצמה ושיקום תשתיות מורשת לאומית בהיקף של כ-400 מיליון שקל.
צביקה האוזר: התוכנית אמורה להתפרס לכ-6 שנים, כאשר מתוך שאיפה ומטרה לגייס על הכסף הזה, להניע עוד כ-200 מיליון שקל - זה בהחלטת הממשלה.
צביקה האוזר: אני יכול להגיד לכם שאנחנו פנימית מנסים להציב לעצמנו יעד שאפתני של גיוס של 600 מיליון שקל.
צביקה האוזר: זאת אומרת, לייצר פרויקט של כמיליארד שקלים שיתפרס על מספר שנים.
צביקה האוזר: לא מדובר פה בשנה תקציבית אחת.
צביקה האוזר: אבל, על-ידי השקעה של היקף סכום כזה, וראייה תכנונית כוללת, אנחנו מאמינים שאפשר לעשות את השינוי.
צביקה האוזר: זו מסה מספיק אמיתית כדי לייצר איזשהו הבדל, ולבצע את מה שמוטל עלינו בדור הזה לבצע מבחינת חובתנו לדורות הקודמים להורים ולסבים, וחובתנו לילדינו ולנכדינו.
צביקה האוזר: קרי, להעביר את המקל הלאה, ובעוד 30 שנה יהיה גורם אחר שיראה בטכנולוגיות העדכניות דאז וביכולות העדכניות דאז, איך ממשיכים הלאה הלאה את הסיפור המדהים הזה.
צביקה האוזר: התוכנית הזאת נפרסת על אתרי ארכיאולוגיה, מורשת לאומית, אתרי ציונות, תקופת ראשית ההתיישבות, שיקום מבנים היסטוריים, מונומנטים היסטוריים, מוזיאוניים היסטוריים, וכדומה.
צביקה האוזר: זה זרוע אחת של משרד ראש הממשלה, וכדי להגשים את אותה מטרה, כפי שאמרתי שהוחלט בישיבת הממשלה, הוחלט להקים אגף קטן וממזרי במשרד ראש הממשלה - אנחנו רוצים כמה שפחות תקורות וכמה שיותר להשקיע את הכסף באמת בשיקום ובשיפוץ ובשימור עצמו - אגף תשתיות מורשת לאומית.
צביקה האוזר: נכון להיום, זהו אגף של שני אנשים כשבראשו עומד ראובן פינסקי.
צביקה האוזר: נמצאת פה גם ליאורה הרכזת, ואמורים לקלוט עוד רכז.
צביקה האוזר: זה בעצם המנגנון הבסיסי שמפעיל את הדברים.
צביקה האוזר: מעליו בהקשר של תוכנית מורשת יש ועדת היגוי בין-משרדית על-פי החלטת הממשלה, ומעליה יש ועדת שרים ייעודית לנושא הזה.
צביקה האוזר: ראש הממשלה ביקש והוא עומד בראש הוועדה הזאת.
צביקה האוזר: לעיתים החלטות של מה לעשות, מתקבלות אפילו ברמה של החלטות ממשלה עצמה, בעיקר בישיבות שאנחנו מגדירים אותן כישיבות חגיגיות.
צביקה האוזר: היה מאה שנה לקיבוצים וקיבלנו החלטה משמעותית על השקעה בשיקום של מספר לא קטן של אתרים בקיבוצים, ופרויקטים שמנציחים את המורשת המפוארת הזאת של הקיבוצים.